Справа № 640/17433/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 р. Справа № 640/17433/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Гордус І.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова на постанову Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2014р. по справі № 640/17433/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова

про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити нарахування та виплату сум пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова задоволено.

Визнано противоправними дії управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про невиплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням підвищення до пенсії згідно постанові КМУ від 11.03.2009р. №198 та індексації пенсії згідно Закону України «Про внесення змін до закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 06.02.2003р.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.06.2014р. у повному розмірі з урахуванням підвищення до пенсії згідно постанови КМУ від 11.03.2009р.№198 та індексації згідно закону України «Про внесення змін до закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 06.02.2003р.

Стягнуто з управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою повністю відмовити в позові. Скаржник зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, не вірно застосував до спірних правовідносин вимоги Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та норми ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноти та об'єктивності розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача, є пенсіонером, одержує пенсію (а.с. 6).

З червня 2014 року відповідач - управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова, проводить утримання з її пенсії.

На звернення позивача щодо правомірності проведення стягнень з пенсії, Управління Пенсійного Фонду України у Київському районі м. Харкова листом від 04.08.2014р.за №162/Т-7(а.с. 4-5) повідомило про обґрунтованість утримання переплаченої пенсії, оскільки із довідки № 356 від 29.01.2014 р. та з даних системи персоніфікованого обліку, Управлінню стало відомо, що вона є працюючою особою (приватним підприємцем) і не повідомила Управління про це, у зв'язку з чим виникла переплата з 01.05.2009 по 31.08.2011, що проводилась згідно постанови КМУ від 11.03.2011 №198 та Закону України «Про внесення змін до закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 06.02.2003р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що адвокатська діяльність це незалежна професійна діяльність, яка направлена на здійснення правової допомоги громадян, тому самозайнята особа (адвокат) - це особа яка не є працівником, отже відповідач безпідставно відніс позивача до працюючих пенсіонерів.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що позивач з 25.03.2004 р. перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком як працівник органів місцевого самоврядування.

Згідно останнього перерахунку пенсії позивача, за його заявою від 20.03.2009 р., пенсія обчислена із заробітної плати за період роботи з 01.02.2009 по 28.02.2009 при стажі роботи 41 рік 2 міс. 24 дні, в т.ч. працівником органу місцевого самоврядування - 23 роки 9 міс. 26 днів.

20.03.2009 р. позивачем підписано зобов'язання про повідомлення пенсійного органу про працевлаштування, в якому позивач зазначила, що по трудовому договору не працює, не є підприємцем та зобов'язується повідомити в 5-тиденний строк Управління в разі зміни статусу.

Поряд з цим, як зазначено самим позивачем в позовній заяві, вона, як самозайнята особа (адвокат), була зареєстрована в Управлінні з 02.07.1998 року, про що свідчить повідомлення про реєстрацію платника страхових внесків.

За даними персоніфікованого обліку пенсійної справи позивача вбачається, що ОСОБА_1 за період з 2009 по 2011 роки було нараховано внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до Додатку 3 Порядку формування та подання страхувальниками звітів щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування визначено Код типу нарахування 230 - «особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність» .

Відповідно до Додатку 2 Порядку формування та подання страхувальниками звітів щодо сум нарахованих єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 №22-2, визначено Код категорії застрахованих осіб 9 - «особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність» .

Доказів зупинення адвокатської діяльності у відповідності ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» позивачем не надано та матеріалами справи не підтверджено.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на застраховану особу покладається обов'язок повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Згідно з ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Пунктом. 1 постанови Кабінету міністрів України № 198 від 11.04.2009 року встановлено у 2009 році з 1 квітня підвищення до пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (далі - підвищення), у розмірі 7,5 гривні, збільшення його з 1 липня - до 14,2 гривні, а з жовтня - до 28,4 гривні.

Підвищення здійснюється незалежно від дати призначення (перерахунку) пенсії (щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги) непрацюючим особам.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю.

У зв'язку з тим, що позивач займається адвокатською діяльністю, колегія суддів прийшла до висновку про правомірність дій відповідача при утриманні з позивача надміру сплаченої пенсії.

Щодо позовних вимог, які стосуються проведення індексації пенсії, колегія суддів зауважує на наступне.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Колегія суддів зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України № 198 від 11.04.2009 року в 2010 році зазнала змін, згідно з якими п. 1 зазначеної постанови було виключено, а у відповідності з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 331 від 05.05.2010 року Пенсійному фонду України потрібно було забезпечити нарахування та виплату перерахованого розміру пенсії або допомоги починаючи з травня 2010 року.

Під час визначення розміру пенсії або допомоги після проведеного перерахунку враховувати, що виплати, передбачені пунктами 3 і 4 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2009 р. № 1252 "Про недопущення зменшення розмірів пенсій та соціальних виплат, врегулювання окремих питань у зв'язку з прийняттям Закону України від 6 листопада 2009 р. "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік, встановлювалися до проведення чергового перерахунку пенсії або допомоги. У разі коли розмір пенсії або допомоги (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) після перерахунку зменшується, виплату пенсії або допомоги здійснювати у раніше встановлених розмірах.

Як встановлено судовим розглядом, розмір пенсії позивача періодично підвищувався, що, в сукупності із наведеними нормами, дає колегії суддів підстави вважати про безпідставність вимог позивача щодо проведення індексації пенсії.

У зв'язку з відсутністю протиправних діянь відповідача в рамках спірних правовідносин, підстави для задоволення похідних позовних вимог - проведення індексації пенсії, є необґрунтованими.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача про порушення судом першої інстанції під час розгляду справи положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та норм ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноти та об'єктивності розгляду справи спростовують висновки суду, оскільки при розгляді справи суд першої інстанції не повно з'ясував дійсні обставини справи, не дав належну оцінку наявним у справі доказам, а тому, постанова суду першої інстанції ухвалена без дотриманням норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що наявні підстави для її скасування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню на підставі п.4 ст. 202 КАС України з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2014р. по справі № 640/17433/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити нарахування та виплату сум пенсії - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І. Любчич Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 16.02.2015 р.