Справа № 2а/2570/541/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

17 лютого 2015 року м. Київ В/800/266/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Горбатюка С.А.,
Зайця В.С.,
Леонтович К.Г.,
Чумаченко Т.А.,

розглянувши заяву Куликівського районного центру зайнятості про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 жовтня 2014 року у справі за позовом Куликівського районного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області, треті особи - фізична особа-підприємець ОСОБА_6, Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування пункту 2 вимоги,

в с т а н о в и в :

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 2 березня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 9 серпня 2012 року постанову суду першої інстанції скасовано, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 2 вимоги Ніжинської об'єднаної державної фінансової інспекції від 30.01.2012 № 1-25/110.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 9 серпня 2012 року скасовано та залишено в силі постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 2 березня 2012 року.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Куликівський районний центр зайнятості звернувся до Вищого адміністративного суду України із заявою про допуск до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 жовтня 2014 року.

У заяві заявник порушує питання про її скасування з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Посилається на неоднакове застосування Вищим адміністративним судом України, як судом касаційної інстанції, одних і тих самих норм матеріального права, що, на його думку, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом; порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171-1 цього Кодексу.

Пленум Вищого адміністративного суду України у пункті 4 постанови від 13 грудня 2010 року № 2 "Про судову практику застосування статей 235- 240 Кодексу адміністративного судочинства України" роз'яснив судам, що заява про перегляд рішення з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах може бути подана за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, ухвалення різних за змістом судових рішень; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема, різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі, різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню, різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню, різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Вивчивши заяву Куликівського районного центру зайнятості та додані до неї матеріали, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що є підстави для допуску до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 жовтня 2014 року у зазначеній справі, оскільки у даному випадку має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах і прийняття різних за змістом судових рішень.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України,

у х в а л и в :

Допустити до провадження Верховного Суду України справу за позовом Куликівського районного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області, треті особи - фізична особа-підприємець ОСОБА_6, Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування пункту 2 вимоги, для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 жовтня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Сорока М.О.

Горбатюк С.А.

Заяць В.С.

Леонтович К.Г.

Чумаченко Т.А.