Справа № 522/20435/14-а
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/184/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі - Герасименко Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора державної автомобільної інспекції м. Одеси Шевчука Руслана Вікторовича, третя особа на боці відповідача, без самостійних вимог: Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 29.10.2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора державної автомобільної інспекції м. Одеси Шевчука Руслана Вікторовича, третя особа на боці відповідача, без самостійних вимог: Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 286378 від 27.10.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне: 27.10.2014 року о 12 годині 00 хвилин він керував автомобілем «Субару Легасі», д./з. НОМЕР_1 по вул. Середньофонтанській в м. Одесі, під'їжджаючи до світлофора де горів зелений сигнал в безпосередній близькості його автомобіля до світлофора вже загорівся жовтий сигнал та у зв'язку з тим, що він рухався у транспортному потоці з дозволеною швидкістю він вирішив продовжити рух, виїхав на перехрестя, щоб уникнути екстреного гальмування та не створити небезпечну ситуацію. Після проїзду перехрестя його зупинив інспектор, склав на нього протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАП України. У протоколі інспектор зазначив, що ним було порушено вимоги п. 8.7.3. (е) ПДР, а саме здійснено проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору. Під час складання протоколу інспектор не надав йому жодного обґрунтованого доказу в підтвердження скоєного правопорушення. Крім того, місцезнаходження інспектора не дозволяло йому правильно оцінити ситуацію у зв'язку з тим, що з його сторони перехрестя не видно сигналу світлофору з іншої сторони та він знаходився на відстані 80-90 метрів від нього. Для нагляду за дорожнім рухом інспектор використовував аматорську відеокамеру, що суперечить п. 21 ст. 11 ЗУ «Про міліцію». При розгляді справи інспектор ігнорував його пояснення, перебивав його, не задовольнив його клопотання про розгляд справи за його місцем проживання, відхилив клопотання про необхідність надання юридичної допомоги. У його автомобілі їхав також ОСОБА_3, який був свідком вказаної ситуації та вів відео зйомку на мобільний телефон, але інспектор відмовився вписати його у протокол та проігнорував його покази. Інспектор не роз'яснив йому права, чим порушив його цивільні права. У його автомобілі працював відео реєстратор, яким було зафіксовано проїзд перехрестя та запис з якого підтвердить його невинуватість. На підставі зазначеного вважає, що в його діях немає ознак правопорушення а навпаки були порушені його права.

В судове засідання 03.02.2015 року з'явився позивач ОСОБА_1, який повністю підтримав позовні вимоги з викладених в позові підстав, просив їх задовольнити зазначивши, що за два метри до стоп лінії перед перехрестям, на світлофорі загорівся жовтий сигнал, тому він не зміг вже зупинитися та проїхав перехрестя згідно п. 8.11. ПДР, на підставі якого він має право такого проїзду. Також зазначив, що на його утриманні перебуває четверо дітей, двоє з яких є повнолітніми, які проживають з матерями, тобто його колишніми дружинами від двох шлюбів, але він їм надає допомогу. В минулому судовому засіданні позивач пояснив, що він рухався зі швидкістю близько 45 км. на годину та бачив до проїзду перехрестя, що на світлофорі загорівся жовтий сигнал, але прийняв рішення про продовження руху згідно п.8.11. ПДР, який йому дозволяв проїзд на жовтий сигнал.

В судове засідання відповідач інспектор ДАІ м. Одеси старшина Шевчук Р.В. не з'явився, але 28.01.2015 року надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю в якій зазначив, що з позовом не згоден та просив відмовити в його задоволенні. В минулому судовому засідання Шевчук Р.В. пояснив, що знаходячись на місці патрулювання побачив те, що позивач на своєму автомобілі проїжджав перехрестя на червоний сигнал світлофору після чого він його зупинив. Світлофор працював у звичайному режимі та був у робочому стані. Також пояснив, що дійсно не бачив зі свого боку, який сигнал горів позивачу зі сторони його руху, але бачив, що позивач проїжджав перехрестя коли на світлофорі горіла додаткова секція світлофору «рух наліво» на вул. Пороговську під час горіння якої на світлофорі з боку вул. Середньофонтанській у бік вул. Пороговська горить заборонений червоний сигнал, чим він і керувався.

В судове засідання не з'явилася представник третьої особи УДАІ ГУМВС України в Одеській області - Кожуховська Т.М. (діє на підставі довіреності від 06.03.14), але в минулих судових засіданнях надала суду заперечення проти вказаного позову в яких просила відмовити позивачу у задоволенні позову Разом з запереченнями надала клопотання про розгляд справи за відсутністю представника УДАІ ГУМВС України в Одеській області. В обґрунтування заперечень зазначила, що вказаний інспектор підпорядкований УДАІ ГУМВС України в Одеській області та відповідно п. 6.11. Інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС ДАІ МВС, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 року за № 111, мав право застосувати до позивача заходи адміністративного впливу в межах своєї компетенції. Згідно п. 2.3. ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну. Позивач не виконав вимоги ПДР та здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору у зв'язку з чим інспектор виконуючі свої службові обов'язки зафіксував правопорушення склавши на позивача протокол та постанову а також роз'яснив йому його права відносно відмови від підпису та надання пояснень.

Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи та надані заперечення дійшов висновку, що позовні вимогине підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що посадова особа інспектор ДАІ м. Одеси старшина міліції Шевчук Р.В. (надалі відповідач, інспектор) відносно ОСОБА_1 (надалі позивач) склав протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 630546 від 27.10.2014 року за ч.2 ст.122 КпАП України в якому зазначив, що позивач 27.10.2014 року о 12 годині 00 хвилин керуючи автомобілем «Субару Легасі», д./з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Середньофонтанській в м. Одесі здійснив проїзд перехрестя з вул. Пироговською на заборонений (червоний) сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (є) ПДР України (а.с.4). Зазначений протокол позивач підписав та письмово зазначив, що є свідок, який бачив, що він не порушував ПДР України.

До вказаного протоколу позивачем були надані письмові пояснення до складеного протоколу з яких вбачається, що позивач рухаючись на своєму автомобілі у межах дозволеної швидкості в м. Одесі по вул. Середньофонтанській у бік залізнично-дорожнього вокзалу під'їжджаючи до перехрестя з вул. Пироговською, яке регулювалося світлофорним об'єктом і рухаючись дуже близько до світлофору, на якому в той час загорівся жовтий сигнал, прийняв рішення продовжити рух та виїхав на перехрестя за для запобігання різкого гальмування. Після проїзду перехрестя був зупинений інспектором ДАІ Шевчуком Р.В., який зазначив йому що він здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору. Інспектор показав йому відеозапис, яким було зафіксовано правопорушення, але на аматорській відеокамері з низькою якістю зображення (а.с.5).

На підставі зазначеного протоколу інспектором була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 286378 від 27.10.2014 року за якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с.6).

Відповідно до Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України 27.03.2009 року № 111 функції контролю за дорожнім рухом, тобто виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів у сфері убезпечення дорожнього руху покладені на підрозділи дорожньо-патрульної служби ДАІ.

Пункт 6.11. зазначеної інструкції надає право співробітникам ДПС для попередження та припинення злочинів, а також адміністративних правопорушень, у межах своєї компетенції застосовувати до порушників заходи адміністративного впливу.

Згідно п.3 ч.2 ст. 222 КпАП України розглядати справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КпАП України і накладати адміністративні стягнення мають право від імені органів Державтоінспекції МВС України - працівники ДАІ МВС України, які мають спеціальні звання.

Позивачем до матеріалів справи було додано запис з встановленого у його автомобілі відео реєстратора на DVD Диску (а.с.26), який був переглянутий в судовому засіданні та з якого вбачається, що позивач керуючи своїм автомобілем в м. Одесі по вул. Середньофонтанській у бік залізно-дорожнього вокзалу під'їжджаючи до перехрестя з вул. Пироговською, яке регулювалося світлофорним об'єктом і рухаючись дуже близько до світлофору, на якому в той час загорівся жовтий сигнал, не зупинився, продовжив рух та виїхав на перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, після чого був зупинений інспектором. Також з відеозапису вбачається, що позивач у розмові з інспектором підтвердив той факт, що виїхав на перехрестя на жовтий сигнал світлофору, але не бачить в цьому ніякого порушення. При розмові з інспектором позивач вів себе зухвало та весь час сперечався з інспектором з різних приводів. При цьому, інспектор поводив себе спокійно та не виказував неповаги до позивача.

Відповідно до п. 8.7.3. (ґ) ПДР України жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно наданих в судових засіданнях пояснень сторін встановлено, що позивач рухаючись по дорозі на своєму автомобілі завчасно бачив попереджуючий миготливий зелений сигнал світлофору, після якого увімкнувся забороняючий рух жовтий сигнал світлофору.

Суд, аналізуючи вказаний відеозапис прийшов до висновку про те, що позивач завершував проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, так як час перемикання між жовтим та червоним сигналом світлофору є дуже не значний.

Таким чином, позивачем не було дотримано п. 8.7.3. (е) ПДР, що є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КпАП України.

Згідно п. 8.7.3 (є) ПДР України поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Позивач зазначив, що при проїзді перехрестя керувався п.8.11. ПДР, яким встановлено наступне: - водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.8.10. ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Позивач зазначив, що він рухався зі швидкістю близько 45 км. на годину, що є невеликою швидкістю.

Згідно п. 2.3. (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 2.3. (д) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Рухаючись на своєму автомобілі позивач бачив, що сигнал світлофору змінюється, але не відреагував на таку зміну, не вжив дій для зупинки свого транспортного засобу а навпаки виїхав на перехрестя та проїхав його на заборонені сигнали світлофору (жовтий та красний).

Згідно зі ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - та кінозйомки, відеозапису або засобів фото - та кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпеченням безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст. 283 КпАП України постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виносить постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, відносно якої розглядається справа; опис обставин, встановлених при розгляді справи; вказівка на нормативно-правовий акт, передбачаючий відповідальність за скоєне адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

З постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 286378 від 27.10.2014 року вбачається, що інспектором були виконані вимоги ст.ст.. 251, 283 ч.2 КпАП України.

Згідно ч.2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Позивач, у передбачений ст. 289 КпАП України строк, звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 286378 від 27.10.2014 року, яка була винесена інспектором відносно нього. Однак, суд не погоджується з доводами позивача відносно того, що ним не було скоєно вказане адміністративне правопорушення, так як з матеріалів справи вбачається, що він скоїв вказане правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КпАП України, а отже немає підстав для визнання незаконною та скасування винесеної відносно нього зазначеної постанови.

У зв'язку з зазначеним суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст.. 2, 11, 17, 18, 69-71, 76, 79, 86, 138-139, 143, 146, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора державної автомобільної інспекції м. Одеси Шевчука Руслана Вікторовича, третя особа на боці відповідача, без самостійних вимог: Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає відповідно до ст. 171-2 КАС України.

Суддя: Домусчі Л.В.

03.02.2015