Справа № 161/18818/13-а 2а/161/867/13
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року Справа № 876/15709/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Обрізко І.М.,
суддів Сапіги В.П., Хобор Р.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання призначити пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

04.11.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив поновити строк звернення до суду із розглядуваним позовом; визнати відмову управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області в призначенні позивачу пенсії із зниженням пенсійного віку неправомірною; визнати рішення відповідача № 14 від 08.05.2013 року про відмову у призначенні йому пенсії із зниженням пенсійного віку нечинним; зобов`язати пенсійний орган призначити та виплачувати державну пенсію із зниженням пенсійного віку на 8 років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 30.04.2013 року.
Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року адміністративний позов задоволено. Визнано нечинним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області № 14 від 08.05.2013 року, зобов`язано пенсійний орган призначити та виплачувати позивачу пенсію із зниженням пенсійного віку на 8 років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 30.04.2013 року.
Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час проведення перевірки достовірності довідки № 15 від 09.04.2013 року встановлена невідповідність зазначених у ній сум даним, які занесені до відомостей по нарахуванню заробітної плати. Інші документи, що підтверджують період участі на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження для перевірки не були надані. Також не заслуговує на увагу довідка № 99 від 24.12.1980 року, оскільки в ній не зазначено який саме період у зоні відчуження перебував позивач.
Таким чином, права на призначення пенсії згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у позивача не має, оскільки відсутні первинні документи, які передбачені порядком подання документів, що підтверджують факт роботи по ліквідації аварії в зоні відчуження.
У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-УІ), що є достатнім для розгляду даної справи.
Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ої категорії, що підтверджується посвідченням, копія якого наявна у матеріалах справи, та встановлено, що позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача з проханням призначити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Встановлено, що при зверненні із заявою про призначення пенсії, позивач подав управлінню Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області всі необхідні для цього документи, однак йому було відмовлено у призначенні пенсії. Таку відмову відповідач мотивував відсутністю первинних документів які підтверджують факт роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, довідки ПАТ «Волиньводбуд» №19 від 07.05.2013 року, довідки ПМК-101 від 14.12.1992 року №258, довідки Луцької ПМК-101 від 24.12.1980 року №99 ОСОБА_1 приймав участь в роботах по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС в селах Весняне, Рудня, Кливини Поліського району Київської області з 17 по 23 серпня 1987 року, з 24 по 31 серпня 1987 року, які знаходяться в 30 кілометрах зони Чорнобильської АЕС. В період виконання робіт в зоні відчуження йому виплачувалася заробітна плата.
Розглядувані відносини регулюються приписами ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до яких особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - на 8 років.
Згідно з п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Управлінням Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області не доведено правомірність відмови у призначенні позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 .
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року у справі № 161/18818/13-а без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді В.П.Сапіга

Р.Б. Хобор