Справа № 2а-3993/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Справа № 121679/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Глушка І.В., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Личаківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 08 липня 2011 року про повернення позовної заяви у справі за позовом Личаківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій і скасування постанови державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Личаківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, яким просив визнати протиправними дії державного виконавця щодо накладення штрафу на боржника у виконавчому провадженні ВП № 26910306 та скасувати постанову державного виконавця від 23.06.2011 року про накладення штрафу.

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 08 липня 2011 року позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвала мотивована тим, що як вбачається з позовної заяви, однією з сторін є суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, тому дана справа відповідно до ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України і з врахуванням правил предметної підсудності, визначеної ст. 19 цього Кодексу, підсудна Львівському окружному адміністративному суду.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає її необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції. На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом без жодного обґрунтування проігноровано положення ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 09.03.2011 року), відповідно до ч. 4 якої рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався положенням ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, відповідно до якої окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Однак, на думку колегії суддів, суд помилково не врахував, що положеннями ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній із 09.03.2011 року, яка встановлює правила визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, визначено нові критерії розмежування юрисдикцій - суд, який видав виконавчий документ, та статус суб'єкта звернення до суду у виконавчому провадженні.

Отже, за загальним правилом, сторони виконавчого провадження, їхні представники та прокурор можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду відповідної юрисдикції, яким видано виконавчий лист.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) було визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Як вбачається з оскаржуваної постанови державного виконавця від 23.06.2011 року ВП № 26910306 про накладення штрафу, вона винесена у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа № 2а-832/10, виданого 29.09.2010 року Личаківським районним судом міста Львова, про зобов'язання Личаківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 допомогу по догляду за дитиною відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що в даному випадку слід застосовувати саме норми ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», а не ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вказаний Закон в новій редакції прийнятий пізніше, а саме відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» від 04.11.2010 року № 2677-VI, який набрав чинності 08.03.2011 року.

Додатково колегія суддів враховує, що постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 12.09.2014 року № 10 п. 9 постанови Пленуму цього суду від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» було доповнено абз. 2, згідно з яким місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень (п. 5 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, Пленум Вищого адміністративного суду України надав відповідне роз'яснення для забезпечення правильного й однакового застосування адміністративними судами законодавства під час розгляду справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції проте, що дана справа підсудна окружному адміністративному суду, а не місцевому загальному суду як адміністративному.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального справа, тому її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Личаківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 08 липня 2011 року про повернення позовної заяви у справі № 2а-3993/11/1312 за позовом Личаківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій і скасування постанови державного виконавця - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді І.В. Глушко

Л.Я. Гудим