Справа № 813/7622/14
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року №813/7622/14

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

представника позивача Кожана А.В.,

представника відповідача Середяка Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест-Інвест Груп» до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест-Інвест Груп» (надалі - ТзОВ «Вест-Інвест Груп») звернулося до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області (надалі - ДПІ у Пустомитівському районі ГУ Міндоходів у Львівській області), у якій просило:

- «зобов'язати ДПІ у Пустомитівському районі ГУ Міндоходів у Львівській області привести дані обліку платника податків у відповідність з даними податкових декларацій, що були ним подані за період перевірки»;

- «зобов'язати ДПІ у Пустомитівському районі ГУ Міндоходів у Львівській області вилучити з автоматизованої системи «Результати співставлення податкових зобов'язань та податного кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та з Інформаційно-аналітичної системи «Податковий блок» відомості, внесені на підставі акту №313/2200/36874548 від 18.09.2014 року».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТзОВ «Вест-Інвест Груп», за результатами якої складено акт №313/2200/36874548 від 18.09.2014 року. У цьому акті було відображено нібито допущені позивачем порушення податкового законодавства, які призвели до завищення витрат і доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, а також до завищення податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Позивач стверджує, що в акті №313/2200/36874548 від 18.09.2014 року контролюючий орган виклав висновки про те, що операції між ТзОВ «Вест-Інвест Груп» і ПП «Еко-арт-буд», щодо постачання останнім позивачу товарів, насправді не мали місце, відповідно, не відбувалися й подальші господарські операції, які здійснював позивач щодо продажу придбаних матеріалів. Позивач зазначає, що такі висновки відповідача є необґрунтованими та базувалися виключно на даних про діяльність його постачальника - ПП «Еко-арт-буд» та інших осіб, а тому, такі факти можуть свідчити лише про можливі порушення такими особами. У той же час, наявні первинні документи та інші докази свідчать про реальне виконання позивачем господарських операцій як із ПП «Еко-арт-буд», так і з подальшими покупцями товарів.

При цьому, за наслідком перевірки контролюючим органом податкових повідомлень-рішень не було прийнято, однак, було здійснено коригування даних обліку платника податків і внесено відповідні відомості до інформаційних систем податкової служби.

А тому, позивач вважає, що проведена відповідачем перевірка є протиправною, дані акту перевірки не відображають дійсних обставин, є припущеннями податкового органу і таким чином не можуть бути правомірною підставою для коригування задекларованих платником податків показників, а внесена на підставі такого акту інформація в інформаційні системи є недостовірною.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 11.11.2014 року дану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків.

19 листопада 2014 року позивач виконав вимоги ухвали судді від 11.11.2014 року, усунувши недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху.

Ухвалами судді від 20.11.2014 року у даній адміністративній справі відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 28.01.2015 року, за клопотанням представника відповідача, судом було здійснено заміну відповідача на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Пустомитівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (надалі - ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області).

11 лютого 2012 року позивачем було подано до суду клопотання, яким додатково обґрунтовано власні вимоги, уточнено та збільшено їх, із урахуванням чого ТзОВ «Вест-Інвест Груп» просить суд:

- «визнати протиправними дії ДПІ у Пустомитівському районі ГУ Міндоходів у Львівській області по проведенню позапланової невиїзної документальної перевірки, за результатами якої було складено акт №313/2200/36874548 від 18.09.2014 року»;

- «визнати протиправними дії ДПІ у Пустомитівському районі ГУ Міндоходів у Львівській області по неправомірному внесенню змін до електронних баз даних податкової звітності позивача, в тому числі до АІС «Податковий блок» (Результати співставлення податкових зобов'язань та податного кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України), в якій були зменшені задекларовані позивачем показники податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість у податкових деклараціях з ПДВ»;

- «зобов'язати ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області внести зміни (відновити інформацію) до відповідних інформаційних баз, у тому числі до АІС «Податковий блок» (Результати співставлення податкових зобов'язань та податного кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України), відповідно до поданих позивачем показників декларацій з ПДВ за 2013 рік».

На заперечення позовних вимог відповідачем було подано заперечення на позовну заяву, в яких він обґрунтовує законність своїх дій, а його позиція полягає в наступному.

Відповідач зазначає, що за результатами позапланової невиїзної документальної перевірки ТзОВ «Вест-Інвест Груп» було достовірно встановлено ряд порушень, допущених таким платником податків. Зокрема, ним документувалися господарські операції з придбання та продажу товарів, які насправді не мали місце.

Зазначена інформація була відображена в акті №313/2200/36874548 від 18.09.2014 року.

При цьому, відповідач вважає, що сам по собі акт перевірки не порушує охоронюваних законом прав та інтересів позивача, оскільки він є лише носієм доказової інформації, а не рішенням чи дією суб'єкта владних повноважень.

Окрім того, відповідач вважає, що відображення даних такого акта в інформаційних системах податкової служби також не порушує прав та інтересів позивача, оскільки внесення інформації до інформаційних систем само по собі не спричиняє жодних наслідків для платника податків.

У зв'язку із наведеним, відповідач не вбачає підстав для задоволення вимог позивача.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та просив суд позов задовольнити повністю. Представник відповідача проти позову заперечив, надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях, вказав на правомірність своїх дій і просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТзОВ «Вест-Інвест Груп» як юридична особа зареєстроване Пустомитівською районною адміністрацією Львівської області 20.04.2010 року. На податковий облік позивача взято 21.04.2010 року та на час проведення перевірки він перебував на обліку в ДПІ у Пустомитівському районі ГУ Міндоходів у Львівській області.

У період із 05.09.2014 року по 11.09.2014 року відповідачем було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТзОВ «Вест-Інвест Груп» (код за ) з питань правомірності формування податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року по взаєморозрахунках з ПП «Еко-арт-буд» (код за ) та правомірності формування доходу та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування з податку на прибуток, за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року по взаєморозрахунках з ПП «Еко-арт-буд».

За результатами проведеної перевірки відповідачем було складено акт №313/2200/36874548 від 18.09.2014 року, у якому зафіксовано наступні порушення податкового законодавства, допущені ТзОВ «Вест-Інвест Груп» у своїй діяльності:

1)завищено доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за 2013 рік на суму 347 356 грн.;

2)завищено витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за 2013 рік на суму 323 860 грн.;

3)завищено податковий кредит з ПДВ за 2013 рік усього на суму 64 772 грн.;

4)завищено податкові зобов'язання з ПДВ за 2013 рік усього на суму 69 475 грн.

Судом також встановлено, що за результатами вказаної позапланової невиїзної документальної перевірки контролюючим органом не було прийнято податкового повідомлення-рішення, тобто, виявивши завищення, а також заниження податкових зобов'язань позивача, відповідач самостійно не визначив грошового зобов'язання платника податків - позивача.

У той же час, як вбачається з пояснень представників сторін, наданих у судових засіданнях і матеріалів справи, а саме, із витягів з інформаційної системи «Податковий блок», відповідачем, у відповідності до даних акта перевірки №313/2200/36874548 від 18.09.2014 року, було проведено коригування задекларованих позивачем показників податкових зобов'язань, які містяться у інформаційній системі - «Податковий блок».

У зв'язку з чим суд відзначає, що п.71.1 ст.71 Податкового кодексу України передбачено здійснення інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів, під чим розуміється комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

У відповідності із положеннями п.п.72.1.5 п.72.1 ст.72 Податкового кодексу України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби використовується, зокрема, інформація, що надійшла за результатами податкового контролю.

Згідно з п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України, податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Одним із способів здійснення податкового контролю, згідно п.62.1 ст.61 Податкового кодексу України, є здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У зв'язку з чим суд наголошує, що податкові органи вправі здійснювати інформаційно-аналітичну діяльність та збирати податкову інформацію, зокрема, й у спосіб проведення перевірок платників податків.

Суд також бере до уваги те, що ст.74 Податкового кодексу України передбачено, що податкова інформація, зібрана відповідно до вимог кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Суд відзначає, що на підставі наказу Державної податкової служби №1197 від 24.12.2012 року в органах державної податкової служби усіх рівнів було введено в експлуатацію інформаційна система «Податковий блок», яка використовується як інформаційна база органу державної податкової служби.

Таким чином, податкові органи вправі зберігати та опрацьовувати податкову інформацію у відповідних інформаційних базах, у тому числі й у інформаційній системі «Податковий блок».

Поняття податкової інформації, відповідно до п.п.14.1.171 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, визначається Законом України «Про інформацію». У відповідності до норм ст.ст.10, 16 указаного Закону, податкова інформація є специфічним видом інформації, яка являє собою сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. При цьому, суд акцентує увагу на основних принципах інформаційних відносин, які визначені Законом України «Про інформацію», серед яких є принцип достовірності та повноти інформації, котрий, відповідно, поширюється й на податкову інформацію.

Отже, за висновком суду, податкова інформація, у тому числі й інформація щодо значень податкових зобов'язань платників податків, яка зберігається та опрацьовується в інформаційних базах органів державної податкової служби безумовно повинна бути достовірною.

Суд відзначає, що в даному випадку податкова інформація щодо податкових зобов'язань ТзОВ «Вест-Інвест Груп» була скоригована в інформаційних базах органів державної податкової служби за результатами виявлення порушень вимог податкового законодавства у ході проведеної відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки, відповідно до ст.ст.75, 78 Податкового кодексу України.

З огляду на вказане, суд відзначає, що виходячи з приписів п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України, якщо під час перевірки встановлено порушення вимог податкового законодавства, за результатами такої перевірки складається акт.

Порядком оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України №984 від 22.12.2010 року, встановлено, що акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Тобто сам по собі акт перевірки не визначає грошових (податкових) зобов'язань платника податків.

Порядок визначення сум податкових і грошових зобов'язань визначено ст.54 Податкового кодексу України, яким передбачено можливість їх визначення платником податків самостійно або контролюючим органом.

Зокрема, відповідно до п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Виходячи зі змісту п.58.1 ст.58, п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України, у разі визначення грошових зобов'язань контролюючим органом у зв'язку з порушеннями (заниження або завищення податкових зобов'язань) на підставі акта перевірки контролюючим органом приймається відповідне податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення - це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених Податковим кодексом України та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Аналіз наведених норм права свідчить, що за результатами перевірки податковий орган може визначати суму грошового зобов'язання шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення. У зв'язку з чим, до моменту визначення податкового зобов'язання з підстав і в порядку, які встановлені законом (тобто в даному випадку - шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення), відображення податкової інформації щодо податкових зобов'язань платника податків, котрі не відповідають узгодженим, є безпідставним і протиправним. Зазначене, зокрема, виключає можливість зміни в інформаційних системах задекларованих платником податків показників податкової звітності, тобто внесення недостовірної інформації щодо податкових зобов'язань платника податків.

Ураховуючи викладене, внесення податковим органом змін до інформаційних баз даних відомостей щодо позивача лише на підставі акта перевірки, однак, без визначення й узгодження таких нових показників податкового зобов'язання є протиправним і порушує права й інтереси платника податків.

Зокрема, поведінка суб'єкта владних повноважень у такий спосіб ставить суб'єкта господарювання (позивача) у правову невизначеність, оскільки, з однієї сторони наявні висновки акта про встановлені порушення закону, а з іншої сторони формально відсутня можливість для його оскарження чи визнання незаконним, з огляду на те, що акт є лише проявом зовнішньої фіксації перевірки.

А тому, такі дії суб'єкта владних повноважень очевидно суперечать матеріальному інтересу платника податків у податкових правовідносинах, який полягає у належній фіксації податковим органом обставин його господарської діяльності, неухильному дотриманні контролюючим органом визначених законом процедур реалізації владних управлінських функцій, здійснення таких процедур лише в разі наявності законом визначених підстав, а також не відповідають приписам чинного законодавства України, якими регламентуються дії податкових органів.

Окрім того, суд звертає увагу й на інші прояви негативних наслідків оскаржуваних дій відповідача, позаяк, збереження внесених до інформаційних систем податкової служби недостовірних даних і висновків та їх використання у подальшому може призвести до визнання нікчемними угод, укладеними за ланцюгами постачання, до визнання відсутньою бази об'єкта оподаткування податком на додану вартість тощо і негативно відобразиться на взаємовідносинах з контрагентами позивача та державою.

У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що в даному випадку дії податкового органу по внесенню відомостей в інформаційні бази та системи податкової служби не ґрунтуються на нормах закону, є протиправними, а тому, належним способом захисту прав та інтересів платника податків повинно бути відновлення достовірної податкової інформації, про що і просить позивач.

При цьому, суд бере до уваги й правову позицію Вищого адміністративного суду України, який дійшов подібних висновків щодо неправомірності внесення змін до інформаційних систем податкової служби виключно на підставі актів перевірок, однак, без узгодження грошових зобов'язань у встановленому порядку, тобто, без винесення податкових повідомлень-рішень (ухвала від 26.06.2014 року в справі К/800/33681/14, ухвала від 20.08.2014 року в справі К/800/60210/13, ухвала від 22.09.2014 року в справі К/800/52487/13, ухвала від 20.11.2014 року в справі К/800/46235/14)

Окрім того, проаналізувавши дані акта перевірки №313/2200/36874548 від 18.09.2014 року щодо підстав проведення позапланової невиїзної документальної перевірки, суд відзначає наступне.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити, зокрема, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) перевірки. При цьому, цим же пунктом визначено, що документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Податковим кодексом України.

У відповідності до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з абз.4, 6 п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Податковим кодексом України. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначені обставини, за умови настання яких здійснюється документальна позапланова перевірка, зокрема, у відповідності до п.п.78.1.1 Податкового кодексу України, така перевірка здійснюється, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язків письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту. Згідно з п.79.1 ст.79 Податкового кодексу України, документальна невиїзна перевірка здійснюється за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 Податкового кодексу України.

Як випливає зі змісту акта №313/2200/36874548 від 18.09.2014 року, обставиною, яка була підставою для здійснення позапланової невиїзної документальної перевірки ТзОВ «Вест-Інвест Груп», є наведений вище п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України (зазначається в розд.1 акта перевірки).

Як вказується відповідачем в акті №313/2200/36874548 від 18.09.2014 року (зазначається в розд.2 акта перевірки), ДПІ у Пустомитівському районі ГУ Міндоходів у Львівській області було надіслано позивачу лист №3223/10/2200 від 27.03.2014 року про підтвердження взаєморозрахунків із ПП «Еко-арт-буд» і при цьому на даний запит контролюючим органом було отримано запитувані документи й відомості.

У зв'язку з чим суд наголошує, що підставою для проведення позапланової невиїзної документальної перевірки, у відповідності до згаданого вище п.п.78.1.1 Податкового кодексу України, може бути лише ненадання запитуваної контролюючим органом інформації (в сукупності з іншими обставинами), а не навпаки, що мало місце в даному випадку. Так, зафіксовані відповідачем в акті перевірки дані про надання платником податків інформації на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу свідчить про ненастання обставини, визначеної в п.п.78.1.1 Податкового кодексу України, та, відповідно, виключає можливість проведення позапланової невиїзної документальної перевірки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні належні й законні підстави для проведення позапланової документальної невиїзної перевірки позивача, а відповідно, така перевірка, за результатами якої складено акт №313/2200/36874548 від 18.09.2014 року, була протиправною, у зв'язку з чим, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

При цьому, суд відзначає, що протиправні дії не можуть породжувати будь-яких правомірних наслідків, а тому, протиправне проведення перевірки позивача не може породжувати правомірних дій і рішень контролюючого органу, зокрема, й щодо коригування даних про податкові зобов'язання платника податків на підставі матеріалів цієї перевірки. Зазначене відповідає й правовій позиції Верховного Суду України за постановою від 09.12.2014 року в справі за позовом ТзОВ «Инфинити» до ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва ГУ Міндоходів України у Миколаївській області. Так, у зазначеній постанові суд вказав на те, що у разі визнання протиправними дій зі здійснення податкового контролю, інформація, що надійшла за результатами такого контролю, може бути виключена з відповідних баз даних, про що просить у даному позові позивач.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

На переконання суду, ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області не доведено правомірності своїх дій, у відповідності до вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій і рішень. У той же час, позовні вимоги ТзОВ «Вест-Інвест Груп» є обґрунтованими та підставними, а тому підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області по проведенню позапланової невиїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест-Інвест Груп», за результатами якої було складено акт №313/2200/36874548 від 18.09.2014 року.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області по внесенню змін до електронних баз даних податкової звітності позивача, в тому числі до АІС «Податковий блок» (Результати співставлення податкових зобов'язань та податного кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України), в якій були зменшені задекларовані Товариством з обмеженою відповідальністю «Вест-Інвест Груп» показники податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість у податкових деклараціях з податку на додану вартість.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Пустомитівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області внести зміни (відновити інформацію) до відповідних інформаційних баз, у тому числі до АІС «Податковий блок» (Результати співставлення податкових зобов'язань та податного кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України), відповідно до поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Вест-Інвест Груп» показників декларацій з податку на додану вартість за 2013 рік.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест-Інвест Груп» сплачений судовий збір у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 лютого 2015 року.