Справа № 818/2448/14
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р.Справа № 818/2448/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2014р. по справі № 818/2448/14

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

29.08.2014 року Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила скасувати:

-податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах від 28.05.2014 року №/28763;

- податкове повідомлення-рішення від 28.05.2014 року №/28764;

- рішення від 28.05.2014 року №/28765;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.05.2014 року № Ф-1 28769.

Сумський окружний адміністративний суд постановою від 27.10.2014 року позовні вимоги задовольнив частково.

Скасував податкове повідомлення - рішення № /28763 від 28.05.14 року.

Скасував податкове повідомлення - рішення № /28764 від 28.05.14 року в частині визначення грошового зобов"язання в сумі 335418,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 83870,00 грн.

Скасував рішення № /28765 від 28.05.14 року.

Скасував вимогу про сплату боргу № Ф-128769 від 28.05.14 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовив.

Державна податкова інспекція у м. Сумах подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, на думку апелянта, спірні рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах прийняті правомірно, а тому відсутні підстави для їх скасування.

У відповідності до положень ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, ДПІ у м. Сумах проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 за період з 1 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, валютного та іншого законодавства, про що складено акт від 8 травня 2014 року №1667/18-19-17-01//50 (а.с. 9 - 45).

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем були прийняті:

-податкове повідомлення-рішення від 28.05.2014 №/28763 про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 207736,45 грн. (основний платіж 165917,16 грн. та штрафні санкції 41819,29 грн.);

-податкове повідомлення-рішення від 28.05.2014 №/28764 про збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 440147,50 грн. (основний платіж 349398 грн. та штрафні санкції 90749,50 грн.);

-вимога про сплату боргу (недоїмки) від 28.05.2014 №Ф-1-28769 по єдиному внеску на суму 99017,13 грн.;

-рішення від 28.05.2014 №/28765 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно ненарахованого єдиного внеску в розмірі 6737,73 грн.

Фактичною підставою для донарахування позивачу податків та зборів став висновок податкового органу про неправомірне перебуванням позивача у 2012 - 2013 роках на спрощеній системі оподаткування, у зв'язку з наданням послуг у сфері бухгалтерського обліку ФОП ОСОБА_2, який з 01.04.2011р. знаходиться на загальній системі оподаткування, в наслідок чого позивачем порушено пп.2 п.291.4 ст.291, п.164.1 ст.164, п.167.1 ст.167, п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177, п.181.1 статті 181, п.183.1., п.183.2., п.183.10 ст.183, аб."б" п.185.1 ст.185., п.187.1 ст.187., п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, п.4 ч.І ст.4, п.2 ч.І ст.7, ч.3 ст.7, п.4 ч.І ст.1, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

У відповідності до п.п.2 п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

-не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

-обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб'єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом (п.299.11 ст.299 Податкового кодексу України).

Із матеріалів справи вбачається, що у період з 1 квітня 2011 року по 31 грудня 2011 року позивач перебував на загальній системі оподаткування, а в період з 1 січня 2011 року по 31 березня 2011 року та з 1 січня 2012 року по 31 грудня 2013 року позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності та був платником єдиного податку II групи. Оподаткування доходів проводилось шляхом сплати єдиного податку.

Як встановлено судом першої інстанції, доказом на який посилається податковий орган в підтвердження факту надання ФОП ОСОБА_1 послуг у сфері бухгалтерського обліку ФОП ОСОБА_2, є пояснення позивачки вх. №8211/Б від 29 квітня 2014 року, де зазначено, що бухгалтерські послуги вона надавала ФОП ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1), ФОП ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_2), ФОП ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_3), ФОП ОСОБА_6 (рнокпп НОМЕР_4), ФОП ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_5), оплата за послуги становила 200 грн. в місяць (а.с. 84). Як зазначено в акті перевірки тільки ФОП ОСОБА_2 з 01.04.2011р. знаходиться на загальній системі оподаткування.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Отже, приписи вказаного Закону не поширюються на приватних підприємців.

При цьому, судом першої інстанції також встановлено, що під час проведення перевірки не було встановлено факту договірних відносин між позивачем та ФОП ОСОБА_2, факту надходження коштів від ФОП ОСОБА_2 до позивача за бухгалтерські послуги.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що правомірність дій відповідача щодо прийняття спірних рішень не доведена в ході судового розгляду справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Головного управління Міндоходів у Сумській області від 04.08.2014 №11671/Б/18-28-10-03-04-135/160ск, прийнятого за результатами розгляду скарги ОСОБА_1, скарга задоволена частково, податкове повідомлення - рішення від 28.05.2014 року №/28764 скасоване у частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 20797,50 грн., у тому числі основний платіж 13980 грн., штрафна санкція 6879,50 грн.

Таким чином, податковий орган самостійно скасував податкове повідомлення - рішення в частині визначення грошового зобов'язання з ПДВ у загальній сумі 20797,50 грн..

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні зазначеної частини позовних вимог

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки акту перевірки від 8 травня 2014 року №1667/18-19-17-01//50 є безпідставними, а тому податкове повідомлення - рішення № /28763 від 28.05.14 року, податкове повідомлення - рішення № /28764 від 28.05.14 року в частині визначення грошового зобов'язання в сумі 335418,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 83870,00 грн., рішення № /28765 від 28.05.14 року та вимога про сплату боргу № Ф-128769 від 28.05.14 року підлягають скасуванню.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2014р. по справі № 818/2448/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.