Справа № 738/2796/14-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 738/2796/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Волошина Н.В. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

за участю:
представника позивачаОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо невнесення до системи обліку звернень громадян, а саме до Журналу форми №10 (журнал реєстрації рішень по призначенню пенсій і розпоряджень начальника управління Пенсійного фонду України) за 2013 рік його звернення 12 липня 2013 року із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та просив зобов'язати відповідача внести до системи обліку звернень громадян, а саме до Журналу форми №10 (журнал реєстрації рішень по призначенню пенсій і розпоряджень начальника управління Пенсійного фонду України) за 2013 рік його звернення 12 липня 2013 року із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем подано письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін.

В судове засідання з'явився представник позивача, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, у запереченнях на апеляційну скаргу просив здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності його представника. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 з 24 квітня 2014 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, на думку позивача, відповідач повинен був зареєструвати його звернення 12 липня 2013 року у системі обліку звернень громадян, а саме у Журналі реєстрації рішень по призначенню пенсій і розпоряджень начальника управління Пенсійного фонду України за 2013 рік (журнал форми №10). Доводи мотивовані тим, що саме 12.07.2013 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано доказів звернення ОСОБА_6 до відповідача 12 липня 2013 року із письмовою заявою про призначення пільгової пенсії.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Організаційні засади прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, за принципом "єдиного вікна" визначені Положенням про організацію прийому та обслуговування громадян органами Пенсійного фонду України за принципом «єдиного вікна», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 21 лютого 2012 року № 4-3 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 лютого 2012 року за № 314/20627.

За змістом пункту 2.2 Розділу II Положення підрозділ з обслуговування громадян відповідно до покладених на нього завдань здійснює зокрема прийом, реєстрацію звернень, заяв про надання послуг, скарг, запитів про надання інформації, у тому числі тих, що надходять електронною поштою, передачу їх для опрацювання іншим структурним підрозділам органу Пенсійного фонду України відповідно до їх функціональних повноважень.

Відповідно до пункту 37 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі по тексту - Порядок №22-1), у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 4), яка реєструється в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Отже, ведення такого журналу передбачено вказаним Порядком.

Таким чином, суд вірно вказав, що система обліку звернень громадян за принципом «єдиного вікна» та Журнал реєстрації рішень по призначенню пенсій регламентовані різними нормативно-правовими актами, в той же час позивач помилково їх ототожнив.

Крім того, судова колегія критично оцінює доводи апелянта відносно того, що 12.07.2013 він звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, у зв'язку із чим дана заява повинна була бути зареєстрованою у Журналі реєстрації рішень по призначенню пенсій і розпоряджень начальника управління Пенсійного фонду України за 2013 рік.

На переконання апелянта вказані обставини щодо звернення позивача до відповідача саме 12.07.2013 із заявою про призначення пенсії, в силу положень частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягають доказуванню, оскільки встановлені постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 6 лютого 2014 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року, у справі №750/11555/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, за участю третьої особи Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В той же час, судова колегія враховує, що в іншій адміністративній справі №738/1025/14-а (2а/738/11/14) ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року, якою залишено без змін постанову Менського районного суду Чернігівської області від 18 червня 2014 року, судом апеляційної інстанції було встановлено, що 12 липня 2013 року ОСОБА_6 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області із заявою про підтвердження стажу роботи. Крім того вказаним рішенням встановлено що ОСОБА_6 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області з 24 квітня 2014 року, тобто з дня звернення із заявою про призначення пенсії, та отримує пенсію за віком пільгових умовах.

В даному випадку судова колегія виходить з того, що в матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_6 від 12.07.2013, зареєстрована управлінням пенсійного фонду України у Менському районі Чернігівської області 12.0.2013 під вх. № 35, з якої вбачається, що позивач звертався саме з приводу підтвердження стажу роботи, а не про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідачем, в свою чергу, дана заява була зареєстрована у журналі реєстрації вхідних документів відділу з призначення пенсій, копія якого також наявна у матеріалів справи.

Отже колегія суддів вважає встановленими обставини, які безпосередньо підтверджуються наявними у матеріалах справи належними і допустимими доказами, зокрема, що 12 липня 2013 року ОСОБА_6 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області із заявою про підтвердження стажу роботи. Вказана заява була зареєстрована відповідачем у встановленому законом порядку. При цьому, ОСОБА_6 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області з 24 квітня 2014 року, тобто з дня звернення із заявою про призначення пенсії.

За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання останнього зареєструвати у журналі форми №10 (журнал реєстрації рішень по призначенню пенсій і розпоряджень начальника управління Пенсійного фонду України) за 2013 рік його звернення 12 липня 2013 року із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки матеріали справи свідчать про те, що позивач 12 липня 2013 року звертався із заявою саме про підтвердження стажу роботи, а не про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Доводи апелянта про порушення відповідачем вимог п. 37 Порядку при отриманні документів для призначення пенсії жодним доказом не підтверджені, як і обставини щодо звернення 12.07.2013 позивача з цього приводу, тому судовою колегією відхиляються.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б Парінов

О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 17 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.