Справа № 815/245/15
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/245/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Глуханчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області звернулось до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по страховим внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 339,17 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником страхових внесків і зареєстрована 16.12.2002 в Управлінні Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області. Згідно положень ст. 1 Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за звітний місяць не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення даного місяця.

Позивач зазначив, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 страхові внески до управління Пенсійного фонду України не сплатила і згідно картки особового рахунку страхувальника станом на 17.12.2014 має заборгованість в сумі 339,17 грн., що є недоїмкою по страховим внескам. Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» управлінням ПФУ в Комінтернівському районі Одеської області відповідачу було надіслано рішення про застосування фінансових санкцій №70 від 25.02.2014 року, але відповідачем в установлений законом строк зазначену у рішенні суму не відшкодовано, рішення з управлінням не узгоджувалось, в судовому порядку не оскаржувалось.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість по страховим внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 339,17 грн.

У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в прохальній частині позову справу просив розглянути без його участі.

Представник відповідача у судове засідання також не прибув, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся. Судова кореспонденція, яка направлялась на адресу відповідача, повернута до суду з відміткою відповідальної особи поштового зв'язку: «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до положень ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч. 1 ст. 41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач - ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець Комінтернівською районною державною адміністрацією 16 грудня 2002 року (а.с. 11) та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 10).

Згідно даних картки особового рахунку страхувальника та розрахунку суми боргу, за відповідачем рахується заборгованість по страховим внескам у розмірі 339, 17 грн. (а.с. 8-9).

Судом встановлено, що зазначена заборгованість виникла за відповідачем на підставі рішення управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області «Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду» №70 від 25.02.2014 року, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) застосовано штраф у розмірі 29,12 грн. та нараховано пеню у розмірі 410, 05 гривень (а.с.12).

Зазначене рішення було направлено за юридичною адресою відповідача, проте було повернуто відправнику з відміткою відповідальної особи поштового зв'язку «за зазначеною адресою не зареєстровано» (а.с. 12).

Оскільки зазначене рішення не вручено з незалежних від УПФУ в Комінтернівському районі Одеської області причин, вважається, що рішення вручено відповідачу належним чином.

Рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені №70 від 25.02.2014 року відповідачем не оскаржувалось, проте заборгованість по сплаті фінансових санкцій та пені у розмірі 339, 17 грн. не сплачена, що підтверджується розрахунком суми позову та карткою особового рахунку страхувальника (а.с. 8-9).

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах , встановлених законом.

З 01.01.2011 набрав чинності Закон України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон України № 2464-VI), яким запроваджено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі, з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, та визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 2464-VI суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2011 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року. Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідно до ст. ст. 19, 20 Закону України №1058-ІV, розділу 5 Інструкції № 21-1 «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» від 19.12.2003, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1), відповідач, як страхувальник, зобов'язаний одночасно з одержанням в установах банків коштів на оплату праці вчасно, за встановленою законодавством формою перерахувати внески на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно встановлених тарифів та надавати звітність у встановлені законодавством терміни до органів ПФУ.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України № 1058-IV суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених ч. 9 і 10 ст. 13 Закону України № 1058-IV, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику.

Так, позивачем на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України №1058-IV, прийнято рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду №70 від 25.02.2014 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми штрафу у розмірі 29,12 грн. та пені у розмірі 410,05 грн. (а.с.12).

Суми пені та штрафів, передбачених ч. 9 і 10 ст. 13 Закону України № 1058-IV, підлягають сплаті страхувальником протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Як встановлено з матеріалів справи, рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені відповідачем не оскаржувалось, проте і борг по сплаті фінансових санкцій та пені у встановлений законом строк не сплачено. Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Таким чином, оскільки відповідач за час судового розгляду справи у добровільному порядку борг не сплатив, сума заборгованості по сплаті фінансових санкцій та пені у розмірі 339,17 грн. підлягає стягненню за рішенням суду.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, а також те, що позивач відповідно до статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 14, 23, 35, 69, 71, 72, 86, 128, 158-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) заборгованість по страховим внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 339, 17 грн. (триста тридцять дев'ять гривень 17 коп.) на користь Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області (, р/р 010 в Комінтернівській філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» МФО 328845).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Глуханчук