Справа № 804/7966/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2015 рокусправа № 804/7966/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління державного казначейської служби України у м. Нікополі Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2014 року у справі №804/7966/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління державного казначейської служби України у м. Нікополі Дніпропетровської області про визнання неправомірним зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Управління державного казначейської служби України у м. Нікополі Дніпропетровської області (далі - Відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо повернення виконавчого листа неправомірними та зобов'язати відповідача прийняти виконавчий лист до виконання в порядку закону України «Про виконавче провадження».

Позов мотивовано тим, що відповідно до виконавчого листа виданого 18.10.2012 року по справі №2а-391/11 встановлено зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополь перерахувати позивачу пенсію з підвищенням на 30 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне забезпечення» та провести відповідні виплати за період з 07.06.2010 року по 01.01.2011 року з урахуванням виплачених сум. Після відмови державного виконавця прийняти вищевказаний виконавчий лист у зв'язку з прийняттям закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», позивач звернувся за належністю до відповідача, який також відмовив у прийнятті виконавчого листа до виконання у зв'язку з відсутністю повноважень із списання державних коштів. Позивач вважає таку відмову неправомірною, посилається на ч. 1 ст. 4 закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії відповідача щодо повернення виконавчого листа по справі 2а-391/11, зобов'язано відповідача прийняти виконавчий лист по справі 2а-391/11 до виконання в порядку, встановленому законом України «Про виконавче провадження».

Рішення суду обґрунтовано тим, що згідно п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабміну від 03 серпня 2011 року №845, вказані рішення виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій), отже відповідач діяв неправомірно відмовляючи в прийнятті виконавчого листа до виконання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2014 року скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому, у відповідності до положення ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Нікопольським міськрайонним судом у справі №2а-391/11 було видано виконавчий лист, за яким управління Пенсійного фонду Укрїани в м. Нікополі було зобов'язано перерахувати ОСОБА_1 пенсію з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне забезпечення» та провести відповідні виплати за період з 01.01.2011 року по 22.07.2011 року з урахуванням виплачених сум.

Звернувши вказаний виконавчий лист до виконання, державним виконавцем виконавчої служби було винесено постанову від 12.12.2013 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві, у зв'язку з прийняттям Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», що зумовлює подальше пред'явлення на виконання рішення суду до відповідного органу казначейської служби України у порядку визначеному Законом.

За належністю позивач звернувся з заявою про прийняття виконавчого листа до виконання до Управління державної казначейської служби у м. Нікополі Дніпропетровської області. Листом від 16.01.2014 року №02-26/146 позивачу було відмовлено у прийняті вказаного виконавчого листа до виконання. Відмова обґрунтована тим, що чинним законодавством не передбачено повноважень органів казначейства на здійснення списання коштів з рахунків боржника відкритих в банківських установах.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача є неправомірною, оскільки законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабміном порядком. Таким чином, відповідач був зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий лист у с праві №2а-391/11.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Таким органом, згідно Указу Президента України від 29.11.2011 року № 1078/11 є Державна казначейська служба України (Казначейство України). Механізм виконання прийнятих судами рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМ України від 03 серпня 2011 року № 845 передбачено, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника.

Отже, з наведених норм вбачається, що судом першої інстанції вірно встановлено обов'язок відповідача у разі звернення боржника щодо стягнення коштів з державного органу, прийняти його до виконання.

Разом з тим, колегія суддів вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні позову у зв'язку з наступним.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач звернув до стягнення відповідачу, виконавчий лист за яким управління Пенсійного фонду України в м. Нікополь Дніпропетровської області було зобов'язано нарахувати пенсійні виплати, вказане суперечить необхідним умовам безумовного стягнення коштів з рахунків державного органу, а саме потребує зміни способу та порядку виконання вказаного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 08.11.13 р. у справі №182/10158/13-а за поданням державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Дніпропетровській області було змінено спосіб виконання судового рішення із зобов'язання підвищити пенсію, на стягнення підвищення пенсії у розмірі 1041,67 грн.

Таким чином, позивач не має законних підстав для звернення до відповідача виконавчого листа щодо зобов'язання державного органу вчинити певні дії, натомість має право звернутись із виконавчим листом щодо стягнення коштів з державного органу у визначено законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» порядку.

Керуючись ч. 3 ст. 2 КАС України, у відповідності до якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд першої інстанції не звернув увагу, на те, що позивач звернувся з вимогою виконання рішення суду у спосіб не передбачений для даного виду виконання судових рішень.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державного казначейської служби України у м. Нікополі Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2014 року - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені статтею 212 КАС України.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський