Справа № 461/14640/14а
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 р. Справа № 876/11671/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря: Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Галицького районного суду м. Львова від 08.12.2014 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до міського голови м. Львова Садового Андрія Івановича про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до міського голови м. Львова Садового А.І., в якому просив накласти на відповідача штраф за порушення Закону України «Про звернення громадян», попередити про недопустимість ігнорування звернень громадян та зобов»язати останнього в найкоротший термін надати позивачу відповідь на його звернення від 17.10.2014 року.

Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 08.12.2014 року відмовлено у відкритті провадження в цій справі.

Ухвала мотивована тим, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження по адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Суддя прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1 стосуються притягнення міського голови м. Львова до адміністративної відповідальності, однак порядок притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення регламентовано Кодексом України про адміністративні правопорушення, таким чином дана заява не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою. Просить ухвалу скасувати, прийняти нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини врегульовані Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Проте, колегія суддів не погоджується з обґрунтованістю висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до міського голови м. Львова Садового А.І., в якому просив накласти на відповідача штраф за порушення Закону України «Про звернення громадян», попередити про недопустимість ігнорування звернень громадян та зобов»язати останнього в найкоротший термін надати позивачу відповідь на його звернення від 17.10.2014 року.

Звернення позивача зареєстроване Центром надання адміністративних послуг Львівської міської ради 17.10.2014 року за №3-24-27002, докази надання відповіді ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на отримання інформації, передбачене статтею 40 Конституції України, якою встановлено право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов»язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов»язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач визначив предметом позову, зокрема, зобов»язати міського голову м. Львова Садового А.І. в найкоротший термін надати позивачу відповідь на його звернення від 17.10.2014 року.

Закон України «Про інформацію», а саме ст.ст. 43, 44 встановлює права та обов»язки учасників інформаційних відносин, які, зокрема, мають право одержувати (виробляти, добувати), використовувати, поширювати та зберігати інформацію, та зобов»язані забезпечувати доступ до інформації усім споживачам на умовах, передбачених законом або угодою, забезпечувати додержання принципів інформаційних відносин, передбачених статтею 5 цього Закону, а саме гарантованість права на інформацію, відкритість, доступність інформації та свобода її обміну, об»єктивність, вірогідність інформації, повнота і точність інформації, законність одержання, використання, поширення та зберігання інформації.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про інформацію» всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

Реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Кожному громадянину забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законами України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», громадянин має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об»єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов»язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що спірні правовідносини регламентовані Кодексом України про адміністративні правопорушення.

В процесі апеляційного розгляду встановлено, що предметом спору в даній справі є протиправність, на думку позивача, дій відповідача, що полягають у ненаданні належної відповіді на його звернення від 17.10.2014 року.

Колегія суддів звертає також увагу на те, що ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2014 року позовна заява ОСОБА_1 до міського голови м. Львова Садового Андрія Івановича про накладення адміністративного стягнення, зобов»язання вчинити дії повернута позивачу.

Разом з цим, згаданою ухвалою позивачу роз»яснено, що з даним позовом йому необхідно звернутися до Галицького районного суду м. Львова, що останнім і було зроблено.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального справа, а тому її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Галицького районного суду м. Львова від 08.12.2014 року про відмову у відкритті провадження у справі №461/14640/14-а - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Гудим Л.Я.

Судді: Довгополов О.М.

Святецький В.В.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 11.02.2015 року.