Справа № 2а-1970/3896/12
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Справа № 182640/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.,

судді Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.11.2012 року у справі № 2а-1970/3896/12 за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції у Тернопільській області до Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

Державна фінансова інспекція в Тернопільській області звернулась до суду з позовом до Відділу Державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 08 жовтня 2012 року ВП№31601542.

В обґрунтування позовних вимог позивач вважає, що державним виконавцем не в повному обсязі вчинялись виконавчі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для виконання виконавчого провадження №31601542. Зазначає, що боржником - Смиковецькою сільською радою рішення суду в повному обсязі не виконано, проте, виконувалось поступово (частинами), навіть на момент закінчення виконавчого провадження, а тому вважає, що оскаржена постанова винесена державним виконавцем протиправно та підлягає скасуванню. Позивача вважає, що державний виконавець повинен був звернутись до суду із поданням про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду та зупинити виконавче провадження.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.11.2012 року у справі № 2а-1970/3896/12 у задоволені адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Тернопільській області до відділу Державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 08 жовтня 2012 року ВП№31601542 - відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити його адміністративний позов у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована, фактично, доводами позовної заяви.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується наявними у справі повідомленнями про вручення повісток, а тому у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 197 КАС України їх неприбуття не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як встановлено судом, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції знаходився виконавчий лист, виданий Тернопільським окружним адміністративним судом 06.02.2012 на постанову суду від 27 жовтня 2011 року по справі №2-а-1970/2989/11, якою зобов'язано Смиковецьку сільську раду Тернопільського району Тернопільської області виконати п.п. 2,3,6,7,8,12,13 вимог № 19-23-12-15/419 від 19 травня 2011 року про усунення виявлених ревізією недоліків, а саме: вжити заходів щодо відшкодування в дохід місцевих бюджетів коштів, спричинених вилученням сільськогосподарських угідь на суму 13 091 грн. з СПД Захарія; повернути з СПД ОСОБА_1 1 987,87 грн. та з СПД ОСОБА_2 1 527,57 грн. коштів за безоплатне використання земель; провести донарахування та виплати працівникам 1430,57 грн. недоотриманої заробітної плати; провести донарахування та виплати правникам 959,91 гри. недоотриманої індексації заробітної плати та відшкодувати 12 522,70 грн. зайво виплаченої індексації та зарплати за час відпустки; відшкодувати 575 грн. зайво виплачених відрядних до бюджету сільської ради; провести перерахунок та взаємозвірку щодо сум внесків до фондів, та повернути 4 545,74 грн. зайво сплачених коштів; відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість по витратах за теплопостачання в сумі 2 244,30 грн. та утримати дані кошти.

05 березня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження якою зобов'язано боржника виконати рішення суду до 12 березня 2012 року. 12 березня 2012 року та 22 березня 2012 року, при перевірці виконання Смиковецькою сільською радою виконавчого документу, державним виконавцем складено акти про те, що рішення суду виконано боржником лише частково. Вимогою від 17 квітня 2012 року повідомлено боржника, що примусове виконання рішення суду призначено на 28 квітня 2012 року. 28 квітня 2012 року державним виконавцем складено акт про те, що рішення суду в повному обсязі не виконано боржником.

18 квітня 2012 року, згідно вимог ч.1 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 170 грн.

21 травня 2012 року державним виконавцем складено акт про те, що рішення суду виконано не повністю.

05 червня 2012 року повідомлено боржника, що примусове виконання рішення суду призначено на 20 червня 2012 року.

26 червня 2012 року та 15 серпня 2012 року на адресу відповідача продовжують надходити листи Смиковецької сільської ради про часткове виконання рішення суду.

20 червня 2012 року та 03 вересня 2012 року державним виконавцем при перевірці виконання виконавчого документу знову складено акти про те, що рішення суду виконано боржником не в повному обсязі.

03 вересня 2012 року відповідно до вимог ч.2 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову, якою за повторне невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк на боржника накладено штраф у подвійному розмірі (340 грн.).

20 вересня 2012 року до прокуратури Тернопільського району направлено подання №21166/0744/8 про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

04 жовтня 2012 року на адресу відділу надійшов лист прокуратури Тернопільського району від 03 жовтня 2012 року №14-3412вих.12 про те, що 03 жовтня 2012 року прийнято рішення про відмову у порушенні кримінальної справи проти боржника.

08 жовтня 2012 року державним виконавцем на підставі п.11 ч.1 ст.49 та ч.3 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №31601542.

Згідно з вимогами частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1 ст. 19 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ч.1).

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Статтею 75 Закону встановлено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону.

Відповідно до абзацу другого частини першої ст.75 Закону якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Однак, як вбачається зі змісту резолютивної частини постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2011 року по справі №2-а-1970/2989/11, виконання даної постанови суду не може бути проведено без участі боржника, оскільки державний виконавець Законом не наділений повноваженнями самостійно вчиняти дії по відшкодуванню коштів в бюджет, проводити донарахування і виплату коштів, а також вчиняти інші визначені вказаною постановою суду дії.

Згідно вимог ч.3 ст.75 Закону у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

На виконання вимог ч.3 ст.75 Закону державним виконавцем накладено на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 89 цього Закону (постанова від 03 вересня 2012 року), внесено подання до прокуратури Тернопільського району для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом та 08 жовтня 2012 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №31601542, яка в цей же день була затверджена начальником відділу.

Державним виконавцем здійснено всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Інших заходів, які би міг здійснити державний виконавець з метою примусового виконання рішення суду, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії, Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження може бути зупинено у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання.

З аналізу норм вказаних статей Закону вбачається, що державний виконавець має право, а не обов'язок звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення та відповідно право зупинити виконавче провадження.

При винесенні постанов про накладення штрафу від 18 квітня 2012 року та від 03 вересня 2012 року державний виконавець дійшов висновку, що рішення суду не виконано боржником без поважних причин, а враховуючи те, що вказані постанови не оскаржені боржником у встановленому порядку, з вказаним висновком державного виконавця погодилась і Смиковецька сільська рада.

З врахуванням викладеного, у державного виконавця не було підстав для звернення до суду із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду та, відповідно, відсутні підстави для зупинення вказаного виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржена постанова про закінчення виконавчого провадження від 08 жовтня 2012 року ВП№31601542 винесена державним виконавцем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.11.2012 року у справі № 2а-1970/3896/12 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.