Справа № 815/2904/14
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2904/14

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

Суддів Осіпова Ю.В., Романішина В.Л.,

за участю секретаря судового засідання Сівєлькіної С.Є.,

представника позивача Белих О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі ГУ Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Зонт» до Державної податкової інспекції у Київському районі ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2014 року Товариство з додатковою відповідальністю «Зонт» (далі - ТДВ «Зонт») звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 17.04.2014 року №181-25, виставлену ТДВ «Зонт» () на суму 174238, 72 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 29 січня 2014 року податковим органом проведена планова виїзна документальна перевірка ТДВ «Зонт» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт № 105/22-01/00310249 та сформовано податкове повідомлення-рішення № від 12 лютого 2014 року. Вказаним податковим повідомленням-рішенням позивачу визначено суму податкового зобов'язання по податку на прибуток - 238665,00 грн. - основного платежу, 2957,00 грн. - штрафних санкцій, всього - 241622,00 грн., а також пеня (акт звірки від 22.04.2014 року) в сумі 52617,46 грн., всього 294 239,46 грн., яка підлягає стягненню з ТДВ «Зонт» та не оскаржується. Разом з тим, позивачем після отримання акту перевірки грошові кошти в сумі 120000,00 грн. були сплачені до бюджету, залишок сплати за актом перевірки складає: 00=174240 грн. У зв'язку з тим, що у ТДВ «Зонт» є переплата по авансових внесках по податку на прибуток (код платежу 11024000) у сумі 235934,00 грн., після отримання податкового повідомлення рішення № від 12 лютого 2014 року у березні 2014 року, 20.03.2014 року ТДВ «Зонт» звернулося до відповідача з заявою про залік переплати авансових внесків по податку на прибуток в рахунок боргу по оплаті податку на прибуток у сумі 174240 грн. Однак ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області в термін, встановлений законодавством, зокрема п. 43.5 ст. 43 ПК України, за спливом 20 робочих днів після звернення з заявою від 20.03.2014 року, не здійснила зарахування наявної переплати на картці рахунку авансових внесків по податку на прибуток в сумі 174 240 грн., та 30.04.2014 року ТДВ «Зонт» отримало від податкового органу податкову вимогу від 17.04.2014 року №181-25, в якій зазначено, що сума податкового боргу складає 174238, 42 грн. Позивач просив податкову вимогу визнати протиправною та скасувати її.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року адміністративний позов ТДВ «Зонт» задоволений частково. Скасовано суму податкового боргу ТДВ «Зонт» у розмірі 174238,42 грн., визначену у податковій вимозі від 17.04.2014 р. №181-25, виставленої Державною податковою інспекцією в Київському районі ГУ Міндоходів в Одеській області. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Державна податкова інспекція у Київському районі ГУ Міндоходів в Одеській області подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити повністю у задоволенні позову підприємства.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї представника позивача Белих О.В., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 29 січня 2014 року ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області була проведена планова виїзна документальна перевірка ТДВ «Зонт» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 року по 31.12.2013 року, про що складений акт від 29.01.2014 року №105/22-01/00310249, на підставі якого відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 12 лютого 2014 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 241 622 грн., у тому числі: 238665,00 грн. - за основним платежем, 2957,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 9), а також нараховано пеню (акт звірки від 22.04.2014 року) в сумі 52617,46 грн., всього 294 239,46 грн., яка підлягає стягненню з ТДВ «Зонт» на підставі пп. 14.1.27 п. 14.1 статті 14, п. 44.1 ст. 44, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, ст. 123 Податкового кодексу України.

Після отримання акту перевірки позивачем були сплачені до бюджету грошові кошти в сумі 120000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 03.02.2014 року №135 на суму 50000,00 грн. та від 04.02.2014 року №142 на суму 70000,00 грн., залишок не сплачених коштів склав 174 240 грн. 00). Ці обставини встановлені постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27.05.2014 р. №815/2549/14.

Після отримання податкового повідомлення - рішення від 12 лютого 2014 року № у березні 2014 року, 20.03.2014 року ТДВ «Зонт» звернулося до відповідача з заявою про залік переплати авансових внесків по податку на прибуток в рахунок боргу оплати податку на прибуток у сумі 174 240 грн. у зв'язку з наявною у ТДВ «Зонт» переплатою по авансових внесках по податку на прибуток (код платежу 11024000) у сумі 235 934,00 грн. Заява зареєстрована в ДПІ 20.03.2014р.

У вказаній заяві позивач зазначив, що згідно акту звірки, наданого ДПІ в Київському районі м. Одеси від 18.03.2014 року №156-20 розрахунків платника ТДВ «Зонт» з бюджетом по авансових внесках по податку на прибуток приватних підприємств (код платежу 11024000) позитивне сальдо розрахунків з бюджетом складає 235934,00 грн., внаслідок чого в заяві містилось прохання про зарахування наявної переплати на картці рахунку авансових внесків по податку на прибуток (код платежу 11024000, код ОКПО 37607526, р/р 0005, МФО 828011) в сумі 174240 грн., на картку рахунку податку на прибуток (код платежу 11021000, код ОКПО 37607526 р/р 0005, МФО 828011), яка обрахована: 294240 грн. - 120000,00 грн.

ДПІ в Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області в термін, встановлений законодавством, зокрема п. 43.5 ст. 43 ПК України, за спливом 20 робочих днів після звернення з позивача з заявою від 20.03.2014 року, не здійснила зарахування наявної переплати на картці рахунку авансових внесків по податку на прибуток в сумі 174 240 грн., на картку рахунку податку на прибуток, про що свідчать акти звірки №280-20 (по податку на прибуток) та №282-20 (по авансовим внескам на прибуток) станом на 22 квітня 2014 року.

30 квітня 2014 року ТДВ «Зонт» від ДПІ в Київському районі м. Одеси поштовим зв'язком отримано податкову вимогу від 17.04.2014 року №181-25, в якій зазначено, що сума податкового боргу складає 174238,42 грн. (а.с. 47).

Задовольняючи адміністративний позов ТДВ «Зонт» суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

Згідно із п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно із пунктами 59.1-59.3 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні» від 05.07.2012 року №5083-УІ передбачено, зокрема, сплату авансових внесків з податку на прибуток підприємств, починаючи з 01.01.2013 року.

Зазначеним Законом доповнено п. 2 підрозділу 4 розділу XX ПК України, яким передбачено, ще платники податку на прибуток підприємств, які, починаючи з 2013 року, подають річну податкову декларацію, сплачують у січні - лютому 2013 року авансовий внесок з цього податку у розмірі 1/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності за дев'ять місяців 2012 року, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

У відповідності до пункту 57.1 ст. 57 ПК України, платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

ТДВ «Зонт» у відповідності до п. 57.1 ст. 57 та п. 2 підр. 4 розд. XX ПК України, в декларації з податку на прибуток за 2013 рік, був розрахований платіж за авансовим внеском з податку на прибуток підприємств в розмірі 53 753 грн. Оплата за 2013 рік була здійснена в сумі 289 685 грн. Різниця складає 235 932 грн., що відповідно є переплатою авансового внеску з податку на прибуток.

Враховуючи, що станом на 20.03.2014 року у ТДВ «Зонт» залишок боргу за актом перевірки та вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням становив 174 240 грн., ТДВ «Зонт» 20.03.2014 року звернулося до відповідача з листом №125 з проханням провести зарахування наявної переплати на картці рахунку авансових внесків по податку на прибуток в сумі 174240 грн., на картку рахунку податку на прибуток. Проте, відповідач не здійснив таке зарахування, про що свідчить акт звірки від 22.04.2014 року, та надіслав на адресу ТДВ «Зонт» податкову вимогу.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач оскаржив їх до суду. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27.05.2014 року у справі №815/2549/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2014 року, адміністративний позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області щодо незарахування наявної переплати на картці рахунку авансових внесків по податку на прибуток (код платежу 11024000, код ОКПО 37607526, р/р 0005, МФО 828011) в сумі 174240 грн., на картку рахунку податку на прибуток (код платежу 11021000, код ОКПО 37607526, р/р 0005, МФО 828011); зобов'язано Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області зарахувати товариству з додатковою відповідальністю «Зонт» () наявну переплату на картці рахунку авансових внесків по податку на прибуток (код платежу 11024000, код ОКПО 37607526, р/р 0005, МФО 828011) в сумі 174240 грн., на картку рахунку податку на прибуток (код платежу 11021000, код ОКПО 37607526, р/р 0005, МФО 828011). Рішення набрало законної сили 17.09.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній чи господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктами 87.1 ст. 87 ПК України визначено джерела сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків: джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

При цьому, п. 4.32 наказу Міністерства доходів і зборів України №184 від 18.03.2014 року «Про індикативні показники доходів на березень 2014 року», на який посилається відповідач у запереченнях, до спірних правовідносин застосуванню не підлягає також з огляду на те, що ним передбачено здійснення повернення надміру сплачених сум податкових зобов'язань за податками (повернення на розрахунковий рахунок), зарахування надміру сплачених сум у погашення податкових зобов'язань за іншими податками (обов'язковими платежами) та повернення надміру та /або помилково сплачених сум єдиного внеску за попереднім інформуванням Координаційно-моніторингового департаменту (щодо сум повернення понад 50,0 тис. грн.).

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що протиправність бездіяльності ДПІ у зв'язку із незарахуванням переплати суми по податку на прибуток у зв'язку із одержанням ДПІ заяви ТДВ «Зонт» від 20.03.2014 р. встановлена у постанові Одеського окружного адміністративного суду від 27.05.2014 р. у справі №815/2549/14.

Таким чином, на дату винесення спірної податкової вимоги від 17.04.2014 р. №181-25 сума 174238,42грн. неправомірно визначена як податковий борг ТДВ «Зонт», оскільки після 20.03.2014 р. ДПІ повинна була зарахувати переплату авансових внесків по податку на прибуток на її погашення, та відбулось би повне погашення грошового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням віл 12.02.2014 р. №.

Також, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що належним способом захисту в даному разі є скасування судом суми податкового боргу за податковою вимогою, що є тотожнім задоволенню позовної вимоги про скасування податкової вимоги за наслідками для податкового обліку платника податків ТДВ «Зонт», оскільки в обох випадках з дня набрання постановою законної сили податкова вимога вважається відкликаною.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним рішення суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову ТДВ «Зонт».

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Київському районі ГУ Міндоходів в Одеській області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі ГУ Міндоходів в Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя Ю.В.Осіпов

Суддя В.Л.Романішин