Справа № 640/22615/14-а
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2014 року до Київського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому він просить визнати протиправною бездіяльність відповідача в перерахунку позивачу основної та додаткової пенсій відповідно до вимог ст. ст. 50,54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: з 01.01.2014 р. державної пенсії в розмірі не нижче ніж 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком з урахуванням раніше сплачених сум, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів згідно ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», враховуючи 8- кратний розмір пенсії згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але своєчасно не сплаченої пенсії у розмірі, обчисленому згідно Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затверджених Постановою КМУ №159 від 21.01.2001 року за період з 01.01.2014 року по 30.12.2014 року. В обґрунтування вимог зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС категорії 1 та інвалідом ІІ групи, в зв'язку з чим має право на державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, завдану здоров'ю, які встановлені ст..49 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте належна пенсія нараховується в супереч вимогам Закону. Тому, змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідачем подані заперечення проти позову, у яких зазначив, що позивач перебуває на обліку в управлінні, отримує пенсію по інвалідності 2 групи та віднесений до 1-ої категорії; призначення основної та додаткової пенсії проводилось згідно чинного законодавства та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд розглядає справу на підставі ч. 4 ст. 183-2 КАС України в порядку скороченого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалідом 2 групи захворювання, що підтверджується матеріалами справи.(а.с. 8-13).

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова і отримує пенсію по 2 групі інвалідності 1 категорії внаслідок захворювання отриманого під час виконання обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі фактичних збитків, встановлену довічно, та згідно довідки МСЕК його пенсія перерахована та виплачується як інваліду 2 групи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення соціального захисту громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами 2 групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 28 розділу 11 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України"ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено у такій редакції: особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам 2 групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п.28 розділу 11 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деякі» законодавчих актів України"статтю 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"викладено у такій редакції: у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими зокрема по 2 групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені.

Рішенням Конституційного суду України № 10-ри від 22 травня 2008 року положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України", якими внесено зміни до ст.ст. 50, 54 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнано такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції У країни Закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому Законом порядку.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" встановлено, що у 2012 році норми і положення ст. ст. 50, 54 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

На виконання вимог Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності 01.01.2012 року, згідно вимог якої мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" становить - 2 групи інвалідності -160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2012 р.: особам, що належать до категорії 1, 2 групи інвалідності - 40 відсотків.

Пунктом 4 Прикінцевих положень ЗУ "Про Державний бюджет України на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. Тобто, визначення порядку та розмірів виплат указаним категоріям громадян на 2013 рік делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто положення п.4 Прикінцевих положень ЗУ "Про Державний бюджет України на 2013 рік" діяли протягом бюджетного року та закінчилися 31.12.2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу основна та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується з 01.01.2014 року в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року.

Частиною 1 статті 3 Конституції передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод ( ч. З ст. 22 Конституції).

За таких обставин, правовідносини щодо виплати додаткової пенсії особам які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, регулюються Законом Україн "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому застосування до таких правовідносин підзаконного акту - постанови КМУ № 1210, яка суперечить Закону № 796-ХП є помилковим.

Законом України "Про Державний бюджет України на2014 рік" не встановлено обмеження щодо виплат основної та додаткової пенсії, не внесено змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому з 01.01.2014 року діють положення ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами ІІ групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, на підставі Закону України від 31 липня 2014 року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набув чинності 03 серпня 2014 року, "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" доповнено п. 6-7, за яким установлено, що у 2014 році норми і положення ст.ст. 20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, з 01.01.2014 року до 03.08.2014 року відновили свою дію положення ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян з 03.08.2014 року делеговано Кабінету Міністрів України.

Отже, у період з 03.08.2014 року розмір підвищення до пенсії особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи повинен визначатися відповідно до урядових постанов, а тому позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячної основної та додаткової державної пенсії, як інваліду 2-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою відповідно до вимог ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статусі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильська катастрофи» від 28 лютого 1991 року №79612, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 03.08.2014 року - задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом своїх, як він вважає, порушених з 01.01.2014 року прав на отримання пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в законодавчо визначеному розмірі - 15 грудня 2014 року, тобто, з урахуванням вищенаведених положень, з порушенням (шестимісячного) строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ст. 99 КАС України.

Суд зазначає, що позивач щомісяця отримував основну пенсію та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в конкретному розмірі, таким чином, мав реальну можливість звернутись до суду за захистом порушених, як він вважає, прав в межах строку позовної давності, встановлених законом. Доказів в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку звернення до суду позивачем не надано. Тому, суд зазначає, що з урахуванням шестимісячного строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.01.2014 року по 14.06.2014 року включно підлягають залишенню без задоволення.

Щодо позовних вимог про зобов`язання провести нарахування та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати основної та додаткової пенсії, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ (далі-Закон) та п.2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року N 159 (далі-Порядок) встановлено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться лише у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, врахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом (з 01.01.2001 року).

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру. Тобто компенсації підлягають лише нараховані, але не виплачені грошові доходи, які не мають разового характеру.

Пунктом 3 Порядку № 159 встановлено вичерпний перелік грошових доходів, що підлягають компенсації разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Позивачем заявлена вимога про нарахування компенсації щодо оспорювальних сум пенсії, а не нарахованих, тому сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період невиплати доходу. Зважаючи на ті обставини, що нарахування основної та додаткової пенсії здійснювалось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року, а тому перерахування Управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова здійснено не було, то суд вважає, що підстав для зобов'язання відповідача провести позивачеві компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати, немає, тому дана вимога є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Постанови суду, які виконуються негайно, визначені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України визначено постанови суду, для яких встановлено обов'язкове негайне виконання. До таких постанов належать, зокрема, постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України).

З урахуванням наведеного, суд задовольняє позов в частині визнання дій відповідача протиправними і зобов'язання перерахунку пенсії за період з 15.06.2014 року до 02.08.2014 року включно, а в іншій частині про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів суд відмовляє, оскільки немає підстав для задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 11, 99, 183-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щомісячних державних пенсій (основної та додаткової) відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильська катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-12, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат з 15 червня 2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1, починаючи з 15 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно перерахунок та виплату його щомісячної основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, як інваліду 2-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. ст. 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-12, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1, починаючи з 15 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно перерахунок та виплату його щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильська катастрофи» від 28 лютого 1991 року №79612, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

В задоволенні іншої частини адміністративного позову - відмовити.

Постанова в частині присудження виплати пенсій підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

СУДДЯ