Справа № 810/5417/14
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5417/14 Головуючий у 1-й інстанції: Лисенко В.І. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі Таран А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Київської митниці Міндоходів та Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві на постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-2010» до Київської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення,стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-2010» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, в якому просили суд визнати рішення Київської митниці Міндоходів про коригування митної вартості від 18.08.2014 № 125000003/2014/000349/1; визнання протиправною та скасування картки відмови у митному оформленні товарів від 18.08.2014 № 125130005/2014/00130; стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві суму надміру сплаченого податку на додану вартість та митного платежу на загальну суму 9752,37 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року адміністративний позов - задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою Постановою, відповідачами подано апеляційні скарги, в яких просять скасувати Постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 16.10.2013 між компанією Guizhou Tyre I/E Co., Ltd. (продавець) та ТОВ «Дельта - 2010» (покупець) було укладено контракт № GT-DE/2013-1016, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує шини, камери, обвідні смужки, ущільнювальні кільця (товар) на умовах поставки FOB або CFR, або CIF, або CIP, або DAP, відповідно до Incoterms 2000, відповідно до інвойсів, які є невід'ємною частиною даного контракту.

Відповідно до пункту 2 Контракту № GT-DE/2013-1016, валютою контракту визначено долари США, загальна вартість контракту складає 2000000,00 доларів США. Інвойс вважається невід'ємною частиною контракту. За даним контрактом допускаються часткові поставки. Кількість, вартість та перелік товарів визначаються у інвойсах по кожній частковій поставці.

У серпні 2014 року з метою митного оформлення товару, імпортованого позивачем на підставі вищезазначеного контракту, товариством до Київської митниці Міндоходів була подана вантажна митна декларація (далі - ВМД): № 125130005.2014.545969 від 07.08.2014.

Митна вартість була заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Київською митницею Міндоходів було сформовано картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів за заявленою позивачем митною вартістю від 18.08.2014 № 125130005/2014/00130 та прийнято рішення про коригування митної вартості від 18.08.2014 №/2014/000349/1, яким скориговано митну вартість імпортованого товару - шин пневматичних гумових нових для вантажних автомобілів, тип протектору - універсальний, всесезонний, з індексом навантаження більш як 121: безкамерні: 385/65 R22.5-18 GL286T TL ADVANCE, індекс навантаження 158, індекс швидкості L(120 км/г) - 194 шт., торгівельної марки: ADVANCE, виробник: Guizhou Type Corporation, країна виробництва:CN, за шостим резервним методом на рівні 234,07 доларів США за одиницю товару.

В результаті прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості від 18.08.2014 №/2014/000349/1 відповідно збільшився митний збір і податок на додану вартість на загальну суму 9752,37 грн.

З метою випуску товарів у вільний обіг, позивач надав згоду митному органу на списання митного збору і податку на додану вартість, збільшених після коригування митної вартості, із попередньо сплаченого гарантійного платежу, який був здійснений відповідно до платіжного доручення від 06.08.2014 № 3935 на суму 1000000,00 грн.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів звертає увагу на таке.

Основним нормативно-правовим актом, яким врегульовані спірні правовідносини є Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI (далі - Митний кодекс України, МК України).

Відповідно до статті 49 цього Кодексу, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (стаття 50 МК України).

Згідно із статтею 52 вказаного Кодексу, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 1 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 цієї статті перелічені документи, які підтверджують митну вартість товарів:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 54 вказаного Кодексу, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ч. 1 ст. 55 МК України).

За правилами статті 264 Митного кодексу України, якщо митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу, чи з порушенням інших вимог Митного кодексу України, митний орган відмовляє у прийнятті такої митної декларації (ч. 11 ст. 264).

У статті 57 вказаного Кодексу закріплені правила застосування методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. Згідно з ч. 1 цієї статті, митна вартість визначається за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Приписами 2 - 5 частин статті 57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, між відповідачем та декларантом було проведено процедуру консультації.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч.2 ст. 58 МК України. Так, відповідно до вказаної правової норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

З матеріалів справи вбачається, у серпні 2014 року з метою митного оформлення товару, імпортованого позивачем на підставі вищезазначеного контракту, товариством до Київської митниці Міндоходів була подана вантажна митна декларація (далі - ВМД): № 125130005.2014.545969 від 07.08.2014.

На підтвердження заявленої митної вартості позивачем подано митному органу наступні документи згідно переліку, що зазначений у графі 44 МД № 125130005.2014.545969 від 07.08.2014: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами; міжнародна автомобільна накладна (СMR); коносамент; платіжний документ, що підтверджує вартість товару; прейскурант (прас-лист) виробника товару; рахунок - фактуру (інвойс); пакувальний лист; зовнішньоекономічний договір (контракт); сертифікат відповідності; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару; сертифікат походження товару загальної форми; копія митної декларації країни відправлення; інформаційний код результатів митного огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу.

Розглянувши подані позивачем документи, Київською митницею Міндоходів було сформовано картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів за заявленою позивачем митною вартістю від 18.08.2014 № 125130005/2014/00130 та прийнято рішення про коригування митної вартості від 18.08.2014 №/2014/000349/1, яким скориговано митну вартість імпортованого товару - шин пневматичних гумових нових для вантажних автомобілів, тип протектору - універсальний, всесезонний, з індексом навантаження більш як 121: безкамерні: 385/65 R22.5-18 GL286T TL ADVANCE, індекс навантаження 158, індекс швидкості L(120 км/г) - 194 шт., торгівельної марки: ADVANCE, виробник: Guizhou Type Corporation, країна виробництва:CN, за шостим резервним методом на рівні 234,07 доларів США за одиницю товару.

Колегія суддів зазначає, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи.

Разом з тим, надання додаткових документів є необхідним у разі потреби в підтвердженні задекларованої декларантом митної вартості товару за першим методом, викликаної обґрунтованими сумнівами митного органу в достовірності відомостей, які містяться в поданих до митного оформлення товару документах.

Крім того, ч. 2 ст. 334 МКУ встановлено, що документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, надаються в усній, письмовій та/або електронній формі.

Разом з цим, пунктами 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України №3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства.

Так, підставами для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів стали розбіжності, які містились у наданих декларантом до митного оформлення документах, зокрема: митна декларація країни відправлення від 27.06.2014, тоді як зовнішньоекономічний інвойс датовано 29.06.2014; кінцева вартість товару зазначена у митній декларації країни відправлення - 39964,00 доларів США не співпадає з кінцевою вартістю товару визначеною у інвойсі - 40058,30 доларів США; у платіжному дорученні від 02.07.2014 № 331 в графі «призначення платежу» зазначено інвойс від 30.06.2014 № 2, однак для митного оформлення надано інвойс від 29.06.2014; наданий прайс - лист виробника містить інформацію щодо ціни на обмежену кількість товару (один артикул) та не містить терміну дії; наявність інформації в ЄАІС Держмитслужби України, щодо раніше визначеного рівня митної вартості імпортованих позивачем товарів.

Посилання митного органу на наявність розбіжностей у поданих позивачем до митного оформлення митній декларації країни відправлення та інвойсі, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки з експортної митної декларації країни відправлення №66073873 вбачається, що датою відправлення вантажу є 29.06.2014, тоді як 27.06.2014 - це дата подання експортної митної декларації до митного органу країни продавця, а відтак, твердження митного органу про наявність розбіжностей у поданих позивачем документах в цій частині, є необґрунтованими.

Щодо посилань митного органу про наявність розбіжностей у кінцевій вартості товару, зазначеній у митній декларації країни відправлення і вартістю товару, визначеній у інвойсі, необхідно зазначити, що з експортної митної декларації країни відправлення вбачається, вартість експортованого товару визначена на рівні 39964,00 доларів США, тоді як вартість товару визначена у інвойсі становить 40058,30 доларів США.

Дана різниця у вартості товару обумовлена тим, що у інвойсі до вартості товару додано вартість страхового внеску у розмірі 94,30 доларів США.

Як встановлено з матеріалів справи, при митному оформленні імпортованого товару, представником ТОВ «Дельта - 2010» надавалися до митного органу документи, що підтверджують складові митної вартості, зокрема і вартості страхового внеску у вказаному розмірі, а тому, твердження митного органу про наявність розбіжностей у вартості товару зазначеній у митній декларації країни відправлення і вартості товару визначеній у інвойсі, є також необґрунтованими.

Разом з цим, митний орган посилався на наявність розбіжностей в даті інвойсу зазначеній у платіжному дорученні від 02.07.2014 № 331 та інвойсі, який наданий до митного оформлення.

З приводу такого твердження відповідача, позивач зазначив, що дійсно у платіжному дорученні від 02.07.2014 № 331 у графі «призначення платежу» датою інвойсу №2 вказано - 30.06.2014, оскільки така дата інвойсу помилково зазначена продавцем товару.

З листа компанії Guizhou Tyre I/E Co., Ltd. від 10.07.2014 убачається, що у зв'язку з технічною помилкою, було некоректно зазначено дату інвойсу №2, вказано «30.06.2014» замість правильної дати « 29.06.2014».

Таким чином, вказані обставини дають суду підстави вважати, що розбіжність в даті інвойсу зазначеній у платіжному дорученні від 02.07.2014 № 331 та інвойсі, який наданий до митного оформлення є технічною помилкою, та не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Щодо посилань митного органу про те, що наданий позивачем прайс - лист виробника містить інформацію щодо ціни на обмежену кількість товару (один артикул) та не містить терміну дії, суд зазначає наступне.

Прайс - листи продукції складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов'язкової вимоги щодо отримання від суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.

Наведені в прайс-листах компанії-виробника товару, не мають імперативного характеру і можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації для прийняття рішення щодо правильності визначення митної вартості.

А відтак, дані посилання митного органу також є необґрунтованими і не можуть бути підставою для коригування митної вартості.

Проаналізувавши надані документи, які підтверджуються письмовими доказами, які долучені до матеріалів справи, повно і всебічно дослідивши обставини справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені документи повною мірою ідентифікують оцінювані товари та містять об'єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню та підтверджують їх ціну, що підлягає сплаті на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість зазначених товарів за ціною договору.

За наведених вище обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що митний орган безпідставно застосував «резервний метод» визначення митної вартості товару, оскільки митним органом не доведено наявність підстав для застосування резервного методу, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 18.08.2014 № 125000003/2014/000349/1 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товару від 18.08.2014 № 125130005/2014/00130 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення надмірно сплаченого податку на користь позивача, оскільки скасування незаконного рішення митного органу без задоволення вимог про стягнення не в повній мірі поновлює порушені права позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційних скаргах не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Київської митниці Міндоходів та Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві на Постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Ухвали виготовлений 10 лютого 2015 року)

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.