Справа № 826/15881/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Печенюк Р.В.

пр-к апелянта ОСОБА_3

пр-к відповідача Радчук В.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м.Києві про визнання протиправним та скасування акту камеральної перевірки, зобов'язання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м.Києві, в якому просив (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог):

- визнати протиправним та скасувати акт камеральної перевірки від 13.03.2014 року № 883/26-56-17-03-21;

- зобов'язати відповідача прийняти новий акт, яким задовольнити надання ОСОБА_5 податкової знижки у розмірі 18 541, 92 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на невідповідність висновку суду першої інстанції обставинам справи, просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачем було подано декларацію за 2013 рік з метою отримання податкової знижки на суму витрат платника податку, понесених на будівництво (придбання) доступного житла.

Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, на підставі поданої податкової декларації про майновий стан і доходи, проведено камеральну перевірку правильності дотримання позивачем вимог Податкового кодексу України.

За результатами перевірки складено Акт від 13.03.2014 року № 883/26-56-17-03-21, яким зафіксовано, що при поданні податкової декларації про майновий стан і доходи на отримання податкової знижки позивачем порушено вимоги пп. 166.3.3 п. 166.3 ст. 166 Податкового кодексу України та прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.04.2014 року № .

В подальшому листом ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 08.04.2014 р. № 3321/Р/26-56-17-03-10 повідомило позивача про внесення змін до акту камеральної перевірки, а саме: акт камеральної перевірки від 13.03.2014 р. № 883/26-56-17-03-21 ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві у розділі 3 першого абзацу «Висновку» в частині «порушено пп. 166.3.3 п. 166.3 ст. 166 Кодексу» вважати таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, при цьому внесено зміни до «Висновку» та викладено його в наступній редакції: «Перевіркою правильності дотримання вимог ст. 166 Податкового кодексу України при поданні податкової декларації про майновий стан і доходи на отримання податкової знижки гр. ОСОБА_5 порушено пп. 166.3.8 п. 166.3 ст. 166 Податкового кодексу України.

Головним управлінням Міндоходів у м.Києві за результатами адміністративного оскарження прийнято рішення від 29.04.2014 року № 895/Р/26-15-17-01-10, відповідно до якого відсутні підстави для розрахунку сум коштів, що підлягають поверненню у зв'язку із нарахуванням податкової знижки.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для його задоволення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Отже, предметом камеральної перевірки є перевірка податкової звітності платника, яка охоплює як арифметичний контроль за представленими платником даними податкового обліку, що здійснюється у процесі поточної діяльності податкового органу по мірі надходження документів, пов'язаних з нарахування та сплатою податків, так і з'ясування фактів своєчасного подання платником такої звітності до контролюючого органу.

Порядок проведення камеральної перевірки визначено у статті 76 ПК України, згідно з якою камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України, за результатами камеральної перевірки, у разі встановлення порушень, складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається, або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів, платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу.

Позивач просив скасувати акт перевірки від 13.03.2014 року № 883/26-56-17-03-21, вважаючи висновки акту камеральної перевірки про відсутність підстав для отримання податкової знижки, протиправними.

Разом з тим, згідно із пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод (стаття 2, пункт 1 частини 1 статті 17 КАС).

Рішенням в розумінні статей 17 КАС України є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий в межах його компетенції, визначеної законом, який має чітко визначені зовнішні реквізити, породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин та поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб'єктів. Дії - це активна поведінка суб'єкта владних повноважень, що впливає на реалізацію прав свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб.

Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Акт перевірки органу державної податкової служби не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, він не є обов'язковим до виконання та сам по собі не тягне для позивача ніяких правових наслідків.

Отже, складений відповідачем акт є лише формою фіксації податкової інформації, яка використовується податковими органами, та не є тим рішенням суб'єкта владних повноважень, який би породжував певні правові наслідки, був спрямований на регулювання тих чи інших відносин і мав обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, та, міг бути предметом розгляду.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування акту камеральної перевірки від 13.03.2014 року № 883/26-56-17-03-21 та про зобов'язання прийняти новий акт задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і апеляційним судом відхиляються.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 13.02.2015 р.

.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.