Справа № 826/1843/14
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1843/14 Головуючий у 1-й інстанції: Кобилянський К.М.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання: Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «А-С-М» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «А-С-М» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «А-С-М» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі - відповідач), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.09.2013 № , № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2014 року в задоволенні позову ПП «А-С-М» відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які прибули в судове засідання, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «А-С-М» (далі - позивач) з питань дотримання вимог правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинах з товариством «Сан Енд Фан» () за період з 01 травня 2012 року по 30 червня 2012 року, товариством «Компанія «Грифон Консалт» () за період з 01 травня 2011 року по 31 грудня 2012 року, товариством «Форсаж Медіамаркет» () за період з 01 грудня 2011 року по 31 липня 2012 року, товариством «Віп Трейд» () за період з 01 березня 2011 року по 31 жовтня 2011 року, товариством «Зінат» () за період з 01 липня 2012 року по 31 серпня 2012 року, товариством «Ювілайт» () за період з 01 вересня 2012 року по 30 вересня 2012 року, товариством «Агрофон» () за період з 01 вересня 2010 року по 31 березня 2011 року.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт від 06 вересня 2013 року за №160/26-57-22-03-07/35507915 (далі - Акт перевірки), яким було встановлено порушення позивачем вимог пункту 5.1 статті 5, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5, підпункту 11.2.1 статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР (чинного на момент спірних правовідносин), підпункту 7.2.1, 7.2.3, підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7, підпункту 7.4.1, підпункту 7.4.4, 7.4.5. пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03 квітня 1997 року №168/97-ВР (чинного на момент спірних правовідносин) та вимог пунктів 138.2, 138.8 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пункту 201.1. 201.6 та 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, та, як наслідок, заниження скаржником податку на прибуток на загальну суму 1 528 288 грн. 00 коп., та податку на додану вартість на загальну суму 1 387 716 грн. 00 коп.

Підставою для такого висновку відповідач визначив ту обставину, що позивачем безпідставно було включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість та суми витрат придбаних товарів (робіт, послуг) по взаємовідносинах з товариством «Сан Енд Фан» (), товариством «Компанія «Грифон Консалт» (), товариством «Форсаж Медіамаркет» (), товариством «Віп Трейд» (), товариством «Зінат» (), товариством «Ювілайт» (), товариством «Агрофон» (), оскільки правочини з вказаними товариствами на думку Відповідача є фіктивними (нікчемними).

В свою чергу, доказами фіктивності правочинів, на думку відповідача, є отримані від Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва ДПС Акти перевірок товариства «Сан Енд Фан» (), товариства «Компанія «Грифон Консалт» (), товариства «Форсаж Медіамаркет» (), товариства «Віп Трейд» (), товариства «Зінат» (), товариства «Ювілайт» (), товариства «Агрофон» (), якими, в свою чергу, нібито було встановлено нікчемність (фіктивність) правочинів.

Як наслідок, 19 вересня 2013 відповідачем на підставі акта перевірки № 160/26-57-22-03-07/35507915 від 06.09.2013 прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- , яким позивачу за порушення п.п. 7.2.6, 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5, 7.5.1 Закону України «Про податок на додану вартість», п.п. 201.1, 201.6, 201.10 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» всього в сумі 1667338 грн., в т.ч. за основним платежем в сумі 1387716 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 279 622 грн.

- , яким позивачу за порушення п.п. 5.3.9, 11.2.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.п. 14.1.228, 138.1, 138.2, 138.8, 139.1.1, 139.1.9 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» всього в сумі 1783410,75 грн., в т.ч. за основним платежем в сумі 1528288 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 255122,75 грн.

Позивач, вважаючи дані податкові повідомлення-рішення неправомірними, звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що господарські взаємовідносини Позивача з підприємствами, мають ознаки фіктивності, а тому правочини, що укладені між Позивачем та контрагентами є такими, що не мали на меті реальних наслідків, а відтак у Позивача відсутнє законне право на віднесення сум по спірним правовідносинам до податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат з податку на прибуток, позивачем, в свою чергу не надано належних доказів, що свідчили б про фактичність здіснення досліджуваних правовідносин,.

Колегія суддів вважає помилковим даний висновок суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно пп.14.1.181. п.14.1.ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду.

Відповідно до п.198.1, п.198.3. ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт і послуг), вартість яких відноситься до складу витрат виробництва (обігу). Право на нарахування податкового кредит виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6. ст.198 ПК України, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до п.201.10. ст.201 Кодексу, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім того, до складу валових витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, входять: витрати від операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті: інші витрати, визначені згідно з пунктами 138.5, 138.10 -138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

При цьому, згідно з підпунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом 2 цього Кодексу.

Законом України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV (надалі - Закон №996) передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку (який основою будь-якого іншого обліку) господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, для підтвердження включення витрат на оплату виконаних робіт до складу валових витрат підприємства, а також для підтвердження включення сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за виконані роботи до складу податкового кредиту, необхідні первинні документи (платіжні доручення, податкові накладні, акти виконаних робіт тощо), оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ст.1 зазначеного закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст.9 даного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ч, 1 ст. 43 ГК України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ГК України підприємництво здійснюється на основі самостійного формування підприємцем програм діяльності, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем (покупець) було укладено договір № 25/05-01 від 25.05.2012 з ТОВ «Сан Енд Фан» (продавець), відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця професійні миючі засоби.

На підтвердження належного виконання умов даного договору позивачем до матеріалів справи надано копії видаткових накладних (а.с. 148-159 Том ІІ); рахунків-фактур (а.с. 160-171 Том ІІ); податкових накладних (а.с. 172-183 Том ІІ); товарно-транспортних накладних (а.с. 192-203 Том ІІ).

Крім того, позивач надав до матеріалів справи копії платіжних доручень та виписок з банку про перерахування на банківський рахунок ТОВ «Сан Енд Фан» грошових коштів (а.с. 184-191 Том ІІ).

08 червня 2012 між позивачем (покупець) та ТОВ «Компанія «Грифон Консалт» укладено договір купівлі-продажу товарів № 04/07-12, відповідно до умов якого продавець зобов'язується власними силами і з власних матеріалів виготовити і передати у власність покупця вироби з текстилю (білизна постільна, штори, тюлі, гардини), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити вартість виготовленої продукції (а.с. 205-208 Том ІІ).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивач надав до матеріалів справи копії наступних документів: специфікація (а.с. 209-211 Том ІІ); видаткові накладні (а.с. 212- 220 Том ІІ); рахунки-фактури (а.с. 221-227 Том ІІ); товарно-транспортні накладні (а.с. 228-237 Том ІІ).

Також між позивачем (замовник) та ТОВ «Компанія «Грифон Консалт» (виконавець) укладено договір про надання послуг № 190511 від 19.05.2011, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується за завданням замовника надати за плату послуги з сервісного та поточного технічного обслуговування професійного прального обладнання та навчання персоналу правилам роботи та експлуатації професійного прального обладнання (а.с. 238-240 Том ІІ).

На підтвердження реальності даного договору позивач надав до матеріалів справи копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 241-247 Том ІІ); рахунків-фактур (а.с. 248-252 Том ІІ); податкових накладних (а.с. 1-16 Том ІІІ).

Крім того, позивач надав до матеріалів справи копії платіжних доручень та виписок з банку про перерахування на банківський рахунок ТОВ «Компанія «Грифон Консалт» грошових коштів (а.с. 17-39 Том ІІІ).

18 листопада 2011 між позивачем і ТОВ «Форсаж-Медіамаркет» укладено договір №21/11-01 від 18.11.2011, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю професійні миючі засоби.

На підтвердження належного виконання з боку ТОВ «Форсаж-Медіамаркет» умов даного договору, ПП «А-С-М» надав до матеріалів справи копії наступних документів: видаткові накладні (а.с. 44-82 Том ІІІ); рахунки-фактури (а.с. 83-103 Том ІІІ); податкові накладні (а.с. 104 -143 Том ІІ); платіжні доручення та виписки з банку (а.с. 144-187 Том ІІІ); товарно-транспортні накладні (а.с. 188-227 Том ІІІ);

Також, між позивачем (покупець) та ТОВ «Віп Трейд» (виконавець) укладено договір №15/03-01 від 15.03.2011, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця професійні миючі засоби (а.с. 2-4 Том ІІІ).

На підтвердження реальності укладеного договору позивач посилається на копії видаткових накладних (а.с. 5-38 Том ІV); рахунків-фактур (а.с. 39-62 Том ІV); податкових накладних (а.с. 63-95 Том ІV); платіжних доручень та виписок із банку (а.с. 96-143 Том ІV); товарно-транспортних накладних (а.с. 144-177 Том ІV).

Із наданих позивачем документів також вбачається, що у перевіряємий період ПП «А-С-М» (покупець) укладено договір № 26/06-12 з ТОВ «Зінат» (продавець), відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю професійні миючі засоби (а.с. 179-180 Том ІV).

Позивач надав до матеріалів справи копії видаткових накладних (а.с. 181-190 Том ІV); рахунків-фактур (а.с. 191-199 Том ІV); податкових накладних (а.с. 200-209 Том ІV); товарно-транспортних накладних (а.с. 212-221 Том ІV).

Крім того, позивач надав до матеріалів справи платіжні доручення та виписки з банку про перерахування на банківський рахунок ТОВ «Зінат» грошових коштів (а.с. 210-211 Том ІV).

03 вересня 2012 між позивачем (покупець) та ТОВ «Ювілайт» (продавець) було укладено договір № 03/09-01, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю професійні миючі засоби (а.с. 223-225 Том ІV).

На підтвердження фактичності виконання умов даного договору позивач надав до матеріалів справи копії наступних документів: видаткової накладної (а.с. 226 Том ІV); рахунку - фактури (а.с. 227 Том ІV); податкової накладної (а.с. 228 Том ІV); платіжного доручення (а.с. 229-238 Том ІV); товарно-транспортної накладної (а.с. 239 Том ІV).

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Аграфон» (продавець) укладено договір №01/09-1 від 01.09.2010, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю професійні миючі засоби (а.с. 2-4 Том V).

На підтвердження реальності даного договору позивач надав до матеріалів справи копії: видаткових накладних (а.с. 5-29 Том V); рахунків-фактур (а.с. 30-54 Том V); податкових накладних (а.с. 55-79 Том V); товарно-транспортних накладних (а.с. 127-151 Том V).

Крім того, позивач надав до матеріалів справи платіжні доручення та виписки з банку про перерахування на банківський рахунок ТОВ «Аграфон» грошових коштів (а.с. 80-126 Том V).

При цьому, колегія суддів також звертає увагу на той факт, що вищезазначені первинні, розрахункові та інші документи повністю відповідають вимогам, встановлених до первинних документів, які пред'являються п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і за висновками суду свідчать про реальність операцій між позивачем і його контрагентами.

Крім того, згідно інформації з офіційного веб-сайту Міністерства доходів і зборів України, товариство «Сан Енд Фан» (), товариство «Компанія «Грифон Консалт» (), товариство «Форсаж Медіамаркет» (), товариство «Віп Трейд» (), товариство «Зінат» (), товариство «Ювілайт» (), товариство «Агрофон» () (контрагенти позивача) у спірний період були платниками податку на додану вартість та отримали індивідуальні податкові номери.

В свою чергу, відповідачем не надано доказів відсутності у контрагентів позивача спеціальної податкової правосуб'єктності на момент виконання вищевказаних договірних відносин, зокрема того, що вказане підприємство не було зареєстровано в якості платника податку на додану вартість або того, що його реєстрація платником податку на додану вартість була анульована в період укладення і виконання спірних правочинів. Також відповідачем не доведено облік контрагентами позивача операцій, які мають на меті отримання економічної вигоди за рахунок уникнення податкового навантаження. Відтак, наявні в матеріалах справи копії податкових накладних, на підставі яких позивач сформував податковий кредит, відповідають вимогам, встановленим ст. 201 ПК України.

Також відповідачем не було надано до суду належних доказів, які б свідчили про відсутність у названих підприємств умов для здійснення господарської діяльності (відсутність майна, складських приміщень, обладнання та виробничих потужностей, в т.ч. орендованих, а також трудових ресурсів, тощо), в т.ч. із залученням третіх осіб.

Разом з тим, господарські взаємовідносини ПП «А-С-М» з товариством «Сан Енд Фан» () за період з 01 травня 2012 року по 30 червня 2012 року, товариством «Компанія «Грифон Консалт» () за період з 01 травня 2011 року по 31 грудня 2012 року, товариством «Форсаж Медгамаркет» () за період з 01 грудня 2011 року по 31 липня 2012 року, товариством «Він Трейд» () за період з 01 березня 2011 року по 31 жовтня 2011 року, товариством «Зінат» () за період з 01 липня 2012 року по 31 серпня 2012 року, товариством «Ювілайт» () за період з 01 вересня 2012 року по 30 вересня 2012 року, товариством «Агрофон» () за період з 01 вересня 2010 року по 31 березня 2011 року відображені у податковій звітності, що підтверджується поданими позивачем податковими деклараціями.

При цьому необхідно зазначити, що одним із основних видів діяльності позивача за КВЕД є: прання та хімічне чищення текстильних та хутряних виробів

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що для проведення господарської діяльності, зокрема, для надання послуг з прання та хімічного чищення текстильних виробів позивач починаючи з 2009 року орендує у Державної установи «Національний науковий центр радіаційної медицини Національної академії медичних наук України» приміщення загальної площею 466,80 кв.м., що розташоване в м. Києві, просп. Перемоги 119-121, підтверджується договором оренди №12-03 від 12 березня 2009 року.

Стосовно доводів відповідача щодо вироку Печерського районного суду міста Києва від 05.08.2013 по справі № 757/15488/13-к (а.с. 210 - 213 Том VIІІ), судова колегія зазначає наступне.

Вказаний вище вирок Печерського районного суду міста Києва від 05.08.2013 року по справі № 757/15488/13-к, на який послався Відповідач, та який було прийнято до уваги як належний доказ по справі судом першої інстанції, не є належним доказом фіктивності підприємницької діяльності контрагентів товариства, оскільки вироком суду було лише встановлено що громадянин ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 сприяв невстановленим особам у підробленні з метою збути первинних документів ТОВ «Сан Енд Фан», ТОВ «Компанія «Грифон Консалт», ТОВ «Ювілайт». Разом з тим, у вироку суду не встановлено факту здійснення фіктивного підприємництва зазначених підприємств, не зазначено що саме первинні документи надані Позивачу є підробленими.

Вказаним обставинам суд першої інстанції належної оцінки не дав і ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного підприємства «А-С-М» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, у відповідності до ст. 205 КАС України, приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Керуючись статтями 195, 196, 202, 205, 207 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «А-С-М» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2014 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати незаконними та скасування податкові повідомлення-рішення від 19 вересня 2013 року № , № , винесені Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Постанова складена у повному обсязі 14.02.2015р.

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.