Справа № 821/257/15-а
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/257/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області до відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області про скасування постанови,

встановив:

Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області (далі - позивач, Управління ДАБІ) звернулося з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області (далі - відповідач, ВДВС Новокаховського МУЮ), у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Новокаховського міського управління юстиції Земляної Н.А. від 19.12.2014 р. про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 43223199.

Свої вимоги мотивує тим, що у провадженні ВДВС Новокаховського МУЮ перебувало виконавче провадження ВП № 43223199 щодо примусового стягнення з ОСОБА_2 адміністративного штрафу в розмірі 5100 грн. 16.01.2015 р. Управління ДАБІ отримало постанову державного виконавця ВДВС Новокаховського МУЮ Земляної Н.А. про повернення виконавчого документа стягувачеві, яка мотивована тим, що стягувач не здійснив авансування на організацію та проведення виконавчих дій. Вважає, що постанова є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки положеннями ч.1 ст.42 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право стягувача на авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, а не обов'язок. Крім того, між позивачем та державним виконавцем не було погодження про авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, що також виключає повернення виконавчого документа з підстав п.4 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження".

До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Положеннями ч.4 ст.122 КАС України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

06.02.2015 р. до суду від ВДВС Новокаховського МУЮ Херсонської області надійшло заперечення, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова винесена у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", так як Управлінню ДАБІ було надіслано пропозицію щодо авансування витрат на винагороду суб'єкта оціночної діяльності, на яку позивач не надав відповіді. Вважає, що постанова від 19.12.2014 р. про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 43223199 не підлягає скасуванню.

Згідно із ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.6 ст.128 КАС України).

За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.11.2013 р. Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області (попередник Управління ДАБІ) винесено постанову № 924/Нк, якою визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Положеннями п.6 ч.1 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що підлягають виконанню державною виконавчою службою постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Управлінням ДАБІ 30.04.2014 р. на адресу ВДВС Новокаховського МУЮ направлено постанову від 13.11.2013 р. № 924/Нк для відкриття виконавчого провадження та примусового виконання.

16.01.2015 р. на адресу Управління ДАБІ по виконавчому провадженню ВП № 43223199 надійшла постанова від 19.12.2014 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві. Вказана постанова мотивована п.4 ч.1 ст.47 та ст.50 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з відмовою стягувача від авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, а саме: авансування витрат на винагороду суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна.

Надаючи правову оцінку законності даної постанови суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кошти виконавчого провадження складаються з: авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; інших надходжень, що не суперечать законодавству.

До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; розміщення оголошення в засобах масової інформації; виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Згідно із ч.1 ст.42 Закону України "Про виконавче провадження" з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що у стягувача виникає саме право, а не обов'язок на авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій. Крім того, стягувач сплачує певну грошову суму для необхідних витрат за погодженням з державним виконавцем.

Пунктом 4 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

З наведеного слідує, що Законом передбачається повернення виконавчого документа саме за нездійснення погодженого авансування витрат.

Відповідач у своїх запереченнях стверджує про те, що 01.12.2014 р. за № 18768 на адресу Управління ДАБІ направлено пропозицію авансувати витрати на винагороду суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості 1/3 частки нерухомого майна, що розташоване за адресою: Херсонська область, м.Нова Каховка, вул.К.Маркса, 58/1.

Однак, позивач не отримав вказане відправлення, оскільки до ВДВС Новокаховського МУЮ повернувся конверт, про що також вказано у запереченнях відповідача.

Таким чином, ВДВС Новокаховського МУЮ не надано суду доказів того, що між позивачем та державним виконавцем здійснено погодження про авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій. Крім того, як зазначено вище, у стягувача виникає саме право, а не обов'язок на авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, тому суд дійшов висновку про протиправність постанови державного виконавця ВДВС Новокаховського МУЮ Земляної Н.А. від 19.12.2014 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві за постановою Інспекції ДАБК у Херсонській області від 13.11.2013 р. за № 924/Нк про стягнення з ОСОБА_2 адміністративного штрафу на користь держави в розмірі 5100 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги Управління ДАБІ про визнання неправомірною та скасування постанови від 19.12.2014 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 19, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Земляної Н.А. від 19.12.2014 р. про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 43223199.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 11.5