Справа № 813/8522/14
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року м. Львів № 813/8522/14

14 год. 52 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Рехліцької Ю.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не прибув;

відповідача: представник Савка В.С.;

третя особа: представник не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівського міського центру зайнятості, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівського міського центру зайнятості (далі - Львівський МЦЗ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк»), в якому, з урахуванням заяви від 23.12.2014 року, просить: «зобов'язати Львівський МЦЗ надати ОСОБА_2 достовірну, точну та повну відповідь на його запит на публічну інформацію від 25 липня 2014 року».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ПАТ «Ідея Банк» опубліковано в інтернет-мережі (за адресою: «http://www.work.ua/jobs/1569329») інформацію про наявність вакансії спеціаліста з повернення активів банку. Так, відповідно до положень Закону України «Про доступ до публічної інформації» на адресу відповідача ним було надіслано запит на публічну інформацію, згідно якого просив надати інформацію щодо даної вакансії. За результатами розгляду вказаного запиту відповідачем підготовлено відповідь, яка, на думку позивача, містить недостовірну, неточну та неповну інформацію. Відтак, вважає, що Львівським МЦЗ порушено його право на доступ до публічної інформації.

Позивач у судове засідання не прибув, подав до суду клопотання від 12.02.2015 року (вх. №4345), в якому просить розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача позов заперечила повністю з підстав, викладених в письмових запереченнях на позовну заяву (а.с. 22). Зазначила, що представником третьої особи подавалися Львівському МЦЗ звіти Форми 3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) від 25.04.2014 року та від 22.05.2014 року, згідно яких роботодавець ПАТ «Ідея Банк» бажає здійснювати укомплектування поданих вакансій самостійно, без сприяння Державної служби зайнятості України. Крім цього, у вказаних звітах відсутня інформація про потребу у спеціалісті з повернення активів банку із заробітною платою 10000 грн. Вважає, що відповідачем у відповідь на запит на публічну інформацію від 25 липня 2014 року надано достовірну, точну та повну інформацію, яка була у володінні Львівського МЦЗ. У судовому засіданні представник відповідача таку позицію підтримала, просила відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в судове засідання не прибув, надіслав до суду клопотання від 12.02.2015 року (вх. №176 ел.), в якому просить розглядати справу за відсутності представника ПАТ «Ідея Банк».

Суд заслухав пояснення представника відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

25 липня 2014 року ОСОБА_2 надіслав до Львівського МЦЗ запит на публічну інформацію, згідно якого просить надати інформацію:

« 1) чи подано роботодавцем відповідну вакансії інформацію про попит на робочу силу?

2) які заходи здійснено роботодавцем у період з 20.05.2014 року по зміні в організації виробництва і праці по напрямку щодо вакансії?

3) чи актуальна дана вакансія?».

Листом від 30 липня 2014 року №09/5164 Львівським МЦЗ підготовлено відповідь на запит із наступним змістом:

« 1) ПАТ «Ідея Банк» не подавав у Львівський МЦЗ інформацію про попит на робочу силу (вакансії) за формою №3-ПН про потребу у спеціалісті з повернення активів банку;

2) про заходи, які здійснювались роботодавцем у період з 20.05.2014 року, щодо змін в організації виробництва і праці з напрямку вказаної вакансії у центрі зайнятості інформація не надходила;

3) з телефонної розмови з представником ПАТ «Ідея Банк» отримано інформацію про те, що вищевказана вакансія не актуальна».

Враховуючи наведене, позивач вважає, що йому протиправно надано недостовірну, неточну та неповну інформацію, у зв'язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року №2939-VI (далі - Закон від 13.01.2011 року №2939-VI) регламентований порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Статтею 3 Закону від 13.01.2011 року №2939-VI визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону від 13.01.2011 року №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Частиною 1 ст. 13 цього Закону визначено перелік розпорядників публічної інформації, якими, серед інших, є суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону від 13.01.2011 року №2939-VI розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Порядок оформлення запитів на інформацію визначено ст. 19 Закону від 13.01.2011 року №2939-VI, згідно якої запит на інформацію, - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 вказаного Закону розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником..

Статтею 23 вказаного Закону передбачено право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації. Згідно ч.ч. 2, 3 цієї статті запитувач має право оскаржити, серед іншого, надання недостовірної або неповної інформації. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо доводів позивача про надання, на його думку, недостовірної, неточної та неповної інформації, суд зазначає наступне.

На обґрунтування позовних вимог, позивачем до матеріалів позовної заяви долучено заперечення проти позову зі справи Галицького районного суду м. Львова №461/11573/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Ідея Банк» про зобов'язання до вчинення дій №05-05/178585 від 09.12.2014 року (а.с. 6), підписане представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в якому вказано, що у квітні 2014 року ПАТ «Ідея Банк» розміщено на сайті «work.ua» оголошення про наявність у банку вакансії на посаду спеціаліста з повернення активів та повідомлено про це Державну службу зайнятості України шляхом подання звітності 24.04.2014 року.

Відповідно до ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на вищевикладене, вказане заперечення не є належним доказом, що може слугувати підставою для встановлення судом обставин щодо недостовірної, неточної та неповної інформації, викладеної у відповіді Львівського МЦЗ №09/5164 від 30.07.2014 року, отже, вимоги позивача не можна визнати обґрунтованими.

В той же час, доводи позивача спростовуються долученими представником відповідача звітами Форми 3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) від 25.04.2014 року та від 22.05.2014 року, згідно яких інформація про потребу у спеціалісті з повернення активів банку ПАТ «Ідея Банк» із заробітною платою в сумі 10000 грн. відсутня.

Слід вказати, що незгода позивача зі змістом та повнотою відповіді на його запит носить суб'єктивний характер.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність порушень Львівським МЦЗ норм Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки відповідь, яка оспорюється позивачем, надана з урахуванням змісту його звернення та на підставі наявних у Львівського МЦЗ відомостей.

Статтею 9 КАС України передбачено, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з ст. 86 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач не надав належних та допустимих доказів, які б вказували на недостовірність, неточність та неповноту інформації, наданої Львівським МЦЗ, під час розгляду справи позивачем не надано, до матеріалів справи не долучено. Натомість, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо надання достовірної, точної та повної інформації, відтак оскаржувану відповідь можна визнати такою, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

В той же час, у контексті положень ч. 1 ст. 6 КАС України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, підстави для задоволення вимог позивача, щодо зобов'язання Львівський МЦЗ надати ОСОБА_2 достовірну, точну та повну відповідь на його запит на публічну інформацію від 25 липня 2014 року, у суду відсутні.

За таких обставин, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи пояснення сторін та докази, зібрані у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

З урахуванням положень ст. 94 КАС України судові витрати у формі судового збору у даній справі з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 17-19, 70, 71, 94, 160-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 18.02.2015 року.

Суддя Клименко О.М.