Справа № 2а-5061/0370/09
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 р. Справа № 136/12

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Качмара В.Я., Гінди О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 09.12.2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Ківерцівському районі про зобов'язання провести нарахування щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни, -

ВСТАНОВИЛА :

Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі звернулося із заявою про відстрочення виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2009 року у даній справі. Заява про відстрочення виконання судового рішення обґрунтована тим, що суми коштів, нараховані за вказаним рішенням суду, були включені у відомості та передані для виплати до відділення поштового зв'язку (банківські установи) у вересні поточного року.

Оскаржуваною ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.12.2011 року в задоволенні заяви Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області про зобов'язання провести нарахування щомісячної державної соціальної допомоги , як дитині війни відмовлено повністю.

У поданій апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нову, якою задоволити клопотання, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в клопотанні суд першої інстанції виходив з того, що Управлінням Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі не надано жодних доказів на підтвердження обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, та які б давали підстави відстрочити його виконання. Крім того, вказана заява не містить мотивування того, чому саме на шість місяців ставиться питання про відстрочення виконання судового рішення.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам процесуального права.

Згідно із частиною другою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Як вбачається із матеріалів справи постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2010 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02.04.2009 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірні дії управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області в частині відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 22.05.2008 року до 30.11.2008 року з врахуванням виплачених сум.

Суд не бере до уваги копію банківської виписки, як доказ того, що на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в управлінні Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області відсутні кошти для виплати даної категорії, оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів того, що в управлінні Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі і Волинської області дійсно є тільки один рахунок, на якому і відсутні кошти для виплати допомоги дітям війни.

Крім того, посилання боржника на відсутність коштів достатніх для відповідного бюджетного фінансування по проведенню перерахунку та виплати доплати до пенсії стягувачу у відповідності до положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не береться судом до уваги, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про безпідставність заяви про відстрочення виконання судового рішення, оскільки управлінням Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі не надано жодних доказів на підтвердження обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, та які б давали підстави відстрочити його виконання.

Суд також звертає увагу на те, що постанова Волинського окружного адміністративного суду від 02.04.2009 року набрала законної сили 19.07.2010 року, тобто з моменту набрання законної сили рішенням у даній справі минув один рік та чотири місяці, проте за збігом значного проміжку часу воно не виконане, чим порушені норми КАС України про обов'язковість виконання судових рішень, а також права позивача на отримання виплат. Відтак, у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення слід відмовити.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення без задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі - залишити без задоволення.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 09.12.2011 року у справі № 2а-5061/09/0370 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.М. Качмар