Справа № 214/259/15-а
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/259/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 лютого 2015 року , суддя Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора ДПС БДПС ВДАІ КМУ, старшини міліції - Карташова Вадима Володимировича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Інспектора ДПС БДПС ВДАІ КМУ, старшини міліції Карташова Вадима Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в адміністративній справі за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування свого позову вказала, що постановою ПС2 № 019714 від 24.12.2014 року по справі про адміністративне правопорушення, інспектором ДПС РДПС ДАІ КМУ, старшиною міліції Карташовим В.В. на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 24.12.2014 року о 16-06 годині ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Geely Emgrand 7», державний номер НОМЕР_1 повертаючи праворуч на вул.. Соборна, не надала перевагу в русі пішоходу, який переходив проїзну частину на яку вона повертала.

Позивач вважає постанову незаконною і такою що підляже скасування, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву відповідно до якої просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву відповідно до якої просить суд розглядати справу за його відсутності з урахуванням наданого ним відеозапису.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, суд розглядає справу у письмовому провадженні за відсутністю сторін.

Суд, дослідивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_2, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ПС2 №019714 від 24.12.2014 року складеного інспектором ІДПС РДПС ВДАІ м. Кривий Ріг старшиною міліції Карташовим В.В. відносно водія автомобіля марки «Geely Emgrand 7» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2, остання в зазначений день, о 16-06 годині, керуючи зазначеним вище автомобілем в м. Кривому Розі по пл.. 30 років Перемоги повертаючи праворуч по перехрестю на вул.. Соборну не надала дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину на яку вона повертала, чим порушила вимоги п. 16.2 Правил дорожнього руху України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с. 5).

Постановою інспектора ДАІ Карташова В.В. серії ПС2 № 019714 від 24.12.2014 року на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення за вищезазначене адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. 4).

Так, як зазначила позивач у адміністративному позові, вказані в постанові факти не відповідають дійсності, у зв'язку з тим, що правил дорожнього руху вона не порушувала.

Позивач вважає, що постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав. Вона дійсно рухалася по пл. 30 років Перемоги та, маючи намір повернути праворуч, знизила швидкість (20 км/г), переконавшись у відсутності на проїзній частині інших учасників дорожнього руху розпочала маневр, який полягав у повороті праворуч, причому своїми діями (виконання маневру, швидкістю руху) вона не перешкоджала жодному учаснику дорожнього руху, при цьому крім мене та автомобіля співробітників ДАІ на проїзній частині інші учасники дорожнього руху по напрямку руху автомобіля, яким я керувала були відсутні.

Співробітник ДАІ пояснив їй, що причиною зупинки є порушення нею Правил дорожнього руху України, яке полягало в ненаданні дороги пішоходу, який переходив проїзну частину і, на його думку, вона порушила вимоги ПДР України п. 16.2 та скоїла адміністративне правопорушення, же передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

На її зауваження, що вона не перешкоджала руху пішохода, і перед початком маневру пішохід був відсутній на проїзній частині, а почав її перетинати в той момент, коли вона закінчила маневр повороту інспектор не реагував. На її вимоги опитати пішохода, якому вона, начебто, не надала дорогу також відмовився. Також інспектор ДАІ не реагував на вимогу надати мені будь-які документи, які б підтверджували сертифікацію приладу фото-відео фіксації, лише посміхався та складав протокол про адміністративне правопорушення.

Після того, як співробітник ДАІ склав адміністративний протокол серії АВ2 № 402923 та надав його їй для підпису, вона зазначила, що в протоколі не вказано суті правопорушення, не зазначені свідки, потерпілі (пішохід якому вона, начебто, не надала дорогу). Також співробітник ДАІ відмовився вносити дані про прилад фото-відео фіксації, а на її зауваження, що їй не роз'яснювалися взагалі права і вона має намір оскаржити його дії в судовому порядку, ніяк не відреагував і склав постанову серія ПС2 № 019714 якою наклав на неї штраф у розмірі 425 гривень.

Із зазначеними діями співробітника ДАІ вона не згодна та вважає, що адміністративний протокол складено з грубим порушенням законодавства, розглянуто з порушенням. Постанову в справі про адміністративне правопорушення по протоколу серії АВ2 № 402923 прийнятою з порушеннями чинного законодавства, необґрунтованою, протиправною, незаконною, а також такою, що підлягає скасуванню.

Доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини.

Посадовою особою яка винесла цю постанову вимоги закону не враховані.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Однак, відповідачем в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП та Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.10.2003 р. № 1217 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.10.2003 р. за № 974/8295, не зазначено пояснень свідків, висновку експерта, та інших речових доказів, показання технічних приладів та технічних засобів, що засвідчують факти неправомірних дій учасників дорожнього руху і є одним із джерелом доказів та підставою для подальшого провадження у справі.

Таким чином, наданий відповідачем диск з відеозаписом факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення не може бути визнаний доказом по справі, оскільки не встановлений протоколом про адміністративне правопорушення, в якому не зазначено, що при фіксації порушення проводилася відеозйомка.

Як встановлено судовим розглядом, єдиним доказом скоєння позивачем по даній справі вищезазначеного адміністративного правопорушення є протокол та постанова, складені інспектором, однак свідки чи поняті при цьому відсутні. ОСОБА_2 факт порушення нею Правил Дорожнього руху не визнає. Інших доказів порушення нею Правил дорожнього руху суду не надано.

При таких обставинах суд розцінює це, як неналежний доказ відповідного порушення водієм ОСОБА_2 конкретних правил безпеки дорожнього руху, а тому вважає її винність в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, недоведеною, що свідчить про відсутність в її діях складу даного правопорушення.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що позивач дійсно не надала дорогу пішоходу, який рухався по пішохідному переході, а отже суд дійшов до висновку, що постанова серії ПС2 № 019714 по справі про адміністративне правопорушення від 24.12.2014 року про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону. Постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.

При цьому суд зважає на те, що зазначені вище посилання позивача у виправдання своїх дій не знайшли свого спростування в судовому засіданні.

Згідно ж ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 288 КУпАП передбачає, що постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання недійсним рішення чи окремих його положень.

Що стосується вимог позивача про закриття провадження у адміністративній справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, то такі не являються такими, що можуть бути вирішені при розгляді справи у порядку КАС України.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги позивача по справі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 7, 8, 17, 18, 19, 69, 70, 71,128,158,159,160,161,162, 163 КАС України, ст.ст. 1,2,9,23,122, 288 КУпАП України,

суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до інспектора ДПС РДПС ДАІ КМУ старшини міліції Карташова Вадима Володимировича - задовольнити частково.

Постанову серії ПС2 № 019714 від 24.12.2014 року винесену інспектором ДПС РДПС ДАІ КМУ старшиною міліції Карташовим Вадимом Володимировичем по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень -скасувати.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягаю відповідно до ст. 171-2 КАС України.

Суддя А.В. Ткаченко