Справа № 810/2812/13-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2812/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Шевченко А.В.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко Є.О.

Суддів: Петрик І.Й.

Собків Я.М.

при секретарі Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Держемагенства у Вишгородському районі Київської області, Державного агентства земельних ресурсів України, за участю третьої особи ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління Держемагенства у Вишгородському районі Київської області, Державного агентства земельних ресурсів України про:

- зобов'язання виправити помилки у технічній документації із складання державних актів про право власності на земельні ділянки, розташовані у АДРЕСА_1, таким чином щоб належний позивачу будинок був, згідно з технічною документацією розташований повністю на належній позивачу земельній ділянці НОМЕР_1, а також щоб було дотримано вимог Державних будівельних норм щодо відстані від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку позивача до межі із домоволодінням ОСОБА_4 (не менше 1 метра);

- зобов'язання надати позивачу та третій особі нові правовстановлюючі документи на земельні ділянки, розташовані у АДРЕСА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

На вказану постанову ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, у 1993-1995 роках позивачу та ОСОБА_4 було надано у користування суміжні земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку площею по 0,10 га кожному, що розташовані у АДРЕСА_1.

У 1994 році згідно з даними технічного паспорту позивачем на відведеній йому земельній ділянці побудовано житловий будинок НОМЕР_1, на який 07.07.1998 р. видано Свідоцтво про право власності.

Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області від 09.12.1999 р. №287 вищевказані земельні ділянки були передані позивачу та ОСОБА_4 у власність.

Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 19.10.2000 р. №294 затверджено матеріали технічної інвентаризації земельних ділянок та зобов'язано районний відділ земельних ресурсів виготовити державні акти на право приватної власності на землю.

Відповідно до матеріалів справи, 26.01.2001 р. виготовлено та зареєстровано Державний акт на право приватної власності на землю (№132), серії ІІІ-КВ № 068985, площею 0,1016 га за ОСОБА_4, 18.05.2004 р. виготовлено та зареєстровано Державний акт на право приватної власності на землю (№33) серії І-КВ № 012478, площею 0,1000 га за позивачем.

Згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12.10.2012 р. по справі №2-25/12, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 26.03.2013 р., у зв'язку з системними помилками, допущеними на етапі виготовлення технічної документації до державних актів на право власності на земельні ділянки позивача та ОСОБА_4, частина належної земельної ділянки позивача була віднесена до земельної ділянки ОСОБА_4

При проведені судової будівельно-технічної експертизи спеціалісти «Центру судових досліджень «Експерттранссервіс» №5/12 від 19.06.2012 р. дійшли висновку, що системні похибки в невідповідності меж земельних ділянок правовстановлюючим документам, які розташовані у м. Вишгород, мікрорайон ГАЕС стосуються не лише ділянок НОМЕР_2 та НОМЕР_1, а й інших земельних ділянок в цьому мікрорайоні.

Відповідно до ст. 17 Земельного кодексу України (в чинній редакції на час виникнення спірних правовідносин) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім'ї.

Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність.

Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для, в тому числі,: будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу.

Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо).

Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення.

Частиною 1 статті 22 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

На момент виготовлення технічної документації по складенню державних актів на право приватної власності на землю громадянам мікрорайону ГАЕС від 12.03.2000 р. землевпорядними організаціями були госпрозрахункові виробничі бюро.

Відповідно до наказу Державного комітету України по земельних ресурсах «Про створення госпрозрахункових виробничих бюро» від 05.05.1994 р. №25 зазначені госпоразрахункові виробничі бюро створювались при відповідних районних, міських та обласних управліннях (відділах) земельних ресурсів без матеріально технічної допомоги з боку держави для виконання робіт, пов'язаних з проведенням земельної реформи і приватизації землі, інших землевпорядних робіт.

Основними завданнями госпоразрахункових бюро були: виконання робіт по розробці технічної документації по складанню державних актів на право власності на землю та право користування землею; підготовці договорів направо тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди); складання проектів відведення земельних ділянок у власність або користування (в тому числі на умовах оренди, відмежування в натурі (на місцевості) вилучених (викуплених) і відведених земельних ділянок; виконання робіт по інвентаризації земель усіх категорій; поновлення планово-картографічних матеріалів зйомок минулих років; горизонтальні зйомки для складання планів землеволодінь і землекористувань; топогеодезичні зйомки для складання проектів будівництва об'єктів сільськогосподарського призначення в сільськогосподарських підприємствах; встановлення (відновлення) на місцевості меж землеволодінь та землекористувань та інші роботи по землеустрою.

Позивачем не доведено наявність дій з боку відповідачів, які порушили його права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вважає, що його права були порушені під час розроблення технічної документації на земельні ділянки та видачі державних актів на право приватної власності йому та ОСОБА_4, та просить зобов'язати відповідачів вчинити дії по виправленню помилок та видачі нових правовстановлюючих документів.

Однак, позивач не звертався до відповідачів з проханням вчинити такі дії, про що він не заперечує.

Колегія суддів зазначає, що дії щодо внесення змін до правовстановлюючих документів та видачі нових документів є дискреційними повноваженнями суб'єкта владних повноважень. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.

Повний текст ухвали складено 16.02.2015 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.