Справа № 539/3588/14-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2015 р.Справа № 539/3588/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Бартош Н.С.
Суддів: Донець Л.О. , Бегунца А.О.
за участю секретаря судового засідання Співак О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.10.2014р. по справі № 539/3588/14-а
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області
про відмову в перерахунку та виплаті пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області, в якому просить визнати дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті йому пенсії відповідно до довідки №013/552 від 10.10.2014 року протиправними та зобов`язати перерахувати та сплачувати пенсію відповідно до вказаної довідки починаючи з 13.10.2014 року з урахування виплачених сум.
Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.10.2014 р. позовні вимоги задоволено.
Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.10.2014 р. та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, позивач є ліквідатором аварії на ЧАЕС 1 -ї категорії та інвалідом ІІ групу внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, отримує пенсію по інвалідності через УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі (а.с.5).
ОСОБА_1 13.10.2014 року виявив, що йому не в повній мірі нараховується та виплачується пенсія та звернувся на підприємство про надання довідки про його заробітну плату та подав її до УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі з заявою про перерахунок пенсії.
Згідно листа УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі від 22.10.2014 року йому відмовлено в перерахунку пенсії з тих підстав, що для застосування показників кратності до тарифної ставки, підвищеної на 100% підстав немає, але не вказано, які саме підстави не враховано підприємством; незаконно нарахована премія у розмірі 60%; безпідставно враховано одноразову премію у розмірі 400 крб.(а.с.14-15).
Відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України по архівних документах військової частини №61511 позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08.06.1986 року; в період з 18.06.1986 року по 04.09.1986 року команди військовослужбовців в/ч №61511 виконували роботи у зоні №3 і в особливій зоні м. Прип`ять Чорнобильського району. Оплата праці у зоні небезпеки №3 у відповідності з ч.4 п/п1 п.1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 р. № 207-7 проводилась у 4-кратному розмірі тарифної ставки та середньомісячної зарплати, збереженої за основним місцем роботи (а.с.7).
У відповідності до ч.2 п/п1 п.1 Постанови № 207-7, на підставі п.1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 р. № 524-156 оплата праці у зоні відчуження проводилась по підвищених на 100% тарифних ставках.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до даних довідок про заробітну плату 1986р. ОСОБА_1 за період з 01.07.1986року по 31.08.1986 року нараховано заробітну плату та сплачено фактично кошти у сумі 1099.26 крб.
Виходячи з того, що Постанови Уряду про оплату праці у 30 км зоні ЧАЕС були під грифом "таємно", то заробітна плата у свій час позивачу нарахована та виплачена заробітна плата не у повному обсязі.
Згідно довідки №013/552 від 10.10.2014 року заробітна плата позивача підлягає донарахуванню (а.с.9).
Перерахунок заробітної плати позивачу здійснений на підставі заяви позивача у зв`язку з розсекреченням нормативних актів за період роботи позивача по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01 липня по 31 липня 1986 року та з 01 серпня по 31 серпня 1986 року, з урахуванням: пункту 7 постанови Кабінету міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року, відповідно до якого за роботу у зоні 3 оплата встановлена у чотирьохкратному розмірі окладу зверх середньомісячного заробітку, який зберігається за місцем постійної роботи; постанови Ради міністрів СРСР та ВЦРПС № 655-195 від 5 червня 1986 року (підвищення тарифної ставки на 100%), постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 (максимальний розмір премії 60% на кратну оплату праці), постанови Ради Міністрів СРСР № 524-156 від 07 травня 1986 року, часова ставка перерахована у відповідності до роз`яснень Держкомпраці СРСР та секретаріату ВЦРПС від 16.01.1969 року № 1/2. (а.с.10-12).
Не погодившись з рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ч.4 ст.15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату з цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
У відповідності до ст.49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.
Пункт 7 згаданої вище постанови зазначає, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
Участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році підтверджена наявною в матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_1 .
Постанова Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища від 5 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.
Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки, встановленої за основний місцем роботи
Таким чином ТДВ Лічмаш-Прилад вірно визначена кратність із врахуваннях: розсекреченої постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N207-7.
Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. №665- 195 Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій : установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії: в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. 964 - у III, II, І зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.
Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильсько: АЕС передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.
Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт - пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7
Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Раді; Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці.
Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 жовтня 1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 19- року № 524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.
Відповідно до положень статті 3 Закону України Про правонаступників України вказані нормативні акти не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України, іншими нормативними актами порядок та умовк оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, не передбачені, у зв`язку з чим вони є діючими на теперішній час.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з`ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області залишити без задоволення.
Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.10.2014р. по справі № 539/3588/14-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бартош Н.С.
Судді Донець Л.О. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 16.02.2015 р.