Справа № 804/18144/14
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:головуючого - судді Боженко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУМ у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон для жінок» про зупинення видаткової операції та зобов'язання вчинити певні дії, -
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у відповідача обліковується податковий борг перед Державним бюджетом у розмірі 950,62 грн.. За наявності у відповідача податкового боргу заступником начальника ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУМ у Дніпропетровській області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу. З метою здійснення опису майна податковим керуючим здійснено вихід на підприємство з метою опису активів в податкову заставу, однак відповідач не надав документів та не допустив податкового керуючого для здійснення опису майна в податкову заставу, про що складено відповідний акт, у зв'язку з чим, відповідно до Податкового кодексу України контролюючий орган звернувся до суду з позовом.
Представник позивача в надав клопотання про розгляд справи без його участі у письмовому провадженні.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч. 4 ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується матеріалами справи. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.
Частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.
Згідно статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Згідно статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
У зв'язку з наявністю у відповідача податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями, а саме з орендної плати з юридичних осіб за поданою податковою декларацією, 06.10.2014 року Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУМ у Дніпропетровській області винесено податкову вимогу №2820-25, якою ТОВ «Салон для жінок» визначено суму грошового зобов'язання за узгодженими грошовими зобов'язаннями станом на 05.10.2014 на загальну суму 614,24 грн., яка направлена на адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з позовом на підставі статті 89 Податкового кодексу України.
Згідно з п.89.1 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Статтею 89 Податкового кодексу України передбачено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.
Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.
У разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.
Як вбачається з матеріалів справи 31.10.2014 року податковим керуючим було здійснено вихід за адресою відповідача та перевіркою встановлено відсутність відповідача за податковою адресою, про що складено Акт від 31.10.2014 року №308/25-01.
Слід зазначити, що платник зобов'язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою, яка фактично являється його місцезнаходженням і за якою податковий орган правомірно надсилає усі адресовану платникові кореспонденцію.
В тому числі, 31.10.2014 року за №309/25-01 позивачем складено Акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, в якому зазначено про ненадання документів для такого опису.
Згідно довідки про стан розрахунків з бюджетом, яка міститься в матеріалах справи, відповідач має податковий борг.
Відповідно до п.89.4 ст.89 Податкового кодексу України контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу, у разі не допущення податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису.
При цьому, суд розяснює, що зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов'язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що на час розгляду справи сума боргу відповідачем не сплачена, належних доказів суду не надано, а також доказів допуску податкового керуючого для здійснення опису майна платника податків у податкову заставу та/або подання документів, необхідних для такого опису, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в цій частині.
В том числі, до суду не надано доказів наявності у позивача цінних паперів та інших цінностей. З урахуванням зазначеного, в цій частині суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.
Судом при винесенні рішення також враховано інформаційний лист Вищого адміністративного суду України від 29.04.2013 № 642/12/13-13 «Щодо застосування адміністративного арешту коштів».
Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснено згідно статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУМ у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон для жінок» про зупинення видаткової операції та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
В іншій частині відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко