Справа № 263/10500/14-а
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року 12 год. 35 хв. Справа № 263/10500/14-а ЗП/808/34/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1, громадянина Республіки Азербайджан

до Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області

про: визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ДМС України в Донецькій області про відмову у продовженні строку дії посвідки на тимчасове проживання НОМЕР_1, виданої ОСОБА_1 24.10.2013, строком дії до 30.09.2014;

- зобов'язати ГУ ДМС України в Донецькій області продовжити строк дії посвідки на тимчасове проживання НОМЕР_1, виданої ОСОБА_1, громадянину Республіки Азербайджан, строком на один рік до 30.09.2015.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області суду від 20.11.2014 справу передано на розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду за підсудністю.

Згідно до розпорядження Вищого адміністративного суду від 02.09.2014 № 193 встановлено, що розгляд адміністративних справ, підсудних адміністративним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції, а саме Донецькому окружному адміністративному суду здійснюється Запорізьким окружним адміністративний судом.

Позов обґрунтовано тим, що відмова ГУ ДМС України у Донецькій області у продовженні строку дії позивачу посвідки на тимчасове проживання є протиправною та порушує права позивача, оскільки відмова вмотивована фактом вчинення правопорушення, що не відповідає п.п.5 п 17 Порядку і не може бути підставою у відмові продовження дії посвідки на тимчасове проживання, крім того відповідач порушив строк розгляду заяви позивача та не вручив рішення про відмову.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до приписів КАС України.

У матеріалах справи містяться заперечення відповідача на позовну заяву. У запереченнях представник відповідача зазначив, що позивач звернувся до Головного управління ДМС України в Донецькій області із заявою про продовження йому строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні 09.09.2014. При розгляді заяви було здійснено перевірку наявності відомостей, що є підставою для відмови в оформленні посвідки на тимчасове проживання, за обліками бази даних «АРМОР». Було встановлено, що відносно заявника ВДАІ м Маріуполя УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області було складено протокол про адміністративне порушення №433074 від 25.11.2013 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відомості про виконання накладеного адміністративного стягнення в базі даних відсутні. На підставі вказаного у визначений нормативними актами строк було винесено рішення про відмову в продовженні посвідки на тимчасове проживання в Україні на підставі підпункту 5 пункту 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 № 251. Від особистого підпису про ознайомлення з прийнятим рішенням та про отримання повідомлення про відмову в продовженні строку дії посвідки на тимчасове проживання позивач відмовився.

Щодо посилання позивача на довідку відділу ДАІ з обслуговування м. Маріуполь УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області від 30.09.2014 № 9/4-5781 про те що він за обліками осіб, позбавлених права керування транспортними засобами - не значиться, штрафи за порушення правил дорожнього руху сплачені, слід зазначити - зазначена довідка не може бути врахована, як підстава для перегляду винесеного рішення, тому що Тимчасовий порядок розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 15.07.2013 №681 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.08.2013 за №1335/23867) не передбачає для працівників ДМС України прийняття будь-яких довідок, а встановлює отримання відомостей виключно за обліками бази даних «АРМОР».

Також відповідно до Інструкції з організації функціонування Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10.03.2010 №75, унесення відомостей та доповнень, коригування, зняття з обліку інформації в базі даних Інтегрованій інформаційно-пошуковій системи виконується тільки авторизованими користувачами - безпосередньо виконавцями або працівниками структурних підрозділів (служб) органів внутрішніх справ, яким надано таке право розпорядником Інтегрованій інформаційно-пошуковій системи.

Про вказану довідку позивач повідомив 30.09.2014, тобто після прийняття рішення про відмову в продовженні посвідки на тимчасове проживання в Україні. Саму довідку працівникові ГУ ДМС України в Донецькій області позивач не надав.

Повторна перевірка позивача за обліками бази даних «АРМОР», яку було здійснено 06.11.2014 у зв'язку з його зверненням до суду, не підтвердила відомості, зазначені у вказаній довідці. Позивач перебуває на обліку, як особа що скоїла порушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відомості про виконання адміністративного стягнення відсутні.

Відповідач наголошує на тому, що будь яких порушень чинних нормативно-правових актів з питань розгляду заяви позивача щодо продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні з боку посадових осіб Головного управління ДМС України в Донецькій області не було та просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до приписів КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ст. 41 КАС України суд під час розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали адміністративного позову суд встановив, що 30.04.2013 громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області зареєстрував шлюб з ОСОБА_3, громадянкою України, номер актового запису 135.

24.10.2013 позивач отримав посвідку на тимчасове проживання НОМЕР_1, строк дії посвідки до 30.09.2014 на підставі ч. 1З ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

02.09.2014 позивач звернувся до ГУ ДМС України в Донецькій області з заявою, щодо продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання.

Заява позивача була зареєстрована 09.09.2014.

30.09.2014 позивач повторно звернувся до ГУ ДМС України в Донецькій області, йому було вручене повідомлення про відмову в продовженні строку дії посвідки на тимчасове проживання на підставі підпункту 5 Постанови КМУ від 28.03.2012 № 251 «Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків», а саме за результатами перевірки відомостей, за обліками бази даних «АРМОР» було встановлено факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, не дивлячись на відмову у видачі посвідки в паспорт позивача була зроблена відмітка про продовження дії Посвідки на тимчасове проживання НОМЕР_1 до 30.08.2015, що скріплена печаткою ДМС в Донецькій області.

Згідно Довідки ГУ МВС України в Донецькій області УДАІ відділу ДАІ з обслуговування м. Маріуполя №9/4 5781 від 30.09.2014, позивач не перебуває на обліку осіб, позбавлених права керування транспортними засобами, штраф за порушення правил дорожнього руху сплачений.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 1З ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз'єднання сім'ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій-дванадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

У відповідності з вимогами ч. 1З ст.5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування.

У відповідності п.10. Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків, затвердженого Постановою КМУ від 28.03.2012 № 251, посвідка на тимчасове проживання видається строком до одного року з можливістю його продовження щоразу на один рік на підставі заяви іноземця чи особи без громадянства та документів, зазначених у підпункті 4 пункту 6 цього Порядку, які подаються до територіального органу або підрозділу ДМС не пізніше ніж за 15 днів.

За результатами розгляду заяви протягом семи днів (для оформлення посвідки на постійне проживання) або не більш як 15 днів (для оформлення посвідки на тимчасове проживання) з дня подання всіх визначених цим Порядком документів приймається рішення про видачу або відмову у видачі посвідки, яке затверджується Головою ДМС, а у разі його відсутності - заступником Голови ДМС чи начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником.

У заяві робиться відмітка про прийняте рішення або зазначаються причини відмови у видачі посвідки.

Згідно Пункт 17 підпункт 5 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків, затвердженого Постановою КМУ від 28.03.2012 №251, рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві та особі без громадянства приймається в разі: коли виявлено факти невиконання ними рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання).

Копія рішення про відмову у видачі посвідки або скасування посвідки на тимчасове проживання видається територіальним органом або підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві та особі без громадянства під розписку або надсилається рекомендованим листом таким особам і приймаючій стороні не пізніше ніж протягом п'яти днів з дня його прийняття.

У відповідності до п.21 Порядку, іноземець та особа без громадянства протягом місяця з дня отримання копії рішення про відмову у видачі посвідки або скасування посвідки на тимчасове проживання має право на його оскарження шляхом звернення до ДМС або суду. Оскарження такого рішення зупиняє його виконання.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, воли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України визначено поняття суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд вважає, що для звернення громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ГУ ДМС України в Донецькій області з заявою, щодо продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання, позивачем виконано зобов'язання перед державою по сплаті адміністративного штрафу.

Отже, громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 вважається таким, який на законних підставах перебуває на території України.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України .

Керуючись статтями 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправними дії ГУ ДМС України в Донецькій області про відмову у продовженні строку дії посвідки на тимчасове проживання НОМЕР_1, виданої ОСОБА_1 24.10.2013, строком дії до 30.09.2014.

3. Зобов'язати ГУ ДМС України в Донецькій області продовжити строк дії посвідки на тимчасове проживання НОМЕР_1, виданої ОСОБА_1, громадянину Республіки Азербайджан, строком на один рік до 30.09.2015.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький