Справа № 667/10926/14-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 667/10926/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Скрипнік Л.А.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусика А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на постанову Комсомольського районного суду м.Херсона від 31 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі ГУПФУ) про визнання дій ГУПФУ по обчисленню призначеної йому пенсії з суми додаткових видів грошового забезпечення для призначення пенсії за 24 останніх місяця та не врахуванню при призначенні йому пенсії грошової винагороди при звільненні - протиправними; визнання за ним права на перерахунок та отримання пенсії з суми грошового забезпечення, отриманого ним за останній місяць перед звільненням за останньою штатною посадою, яке складається з посадового окладу - 1600,00 грн., окладу за званням - 135,00 грн., надбавки за вислугу років - 694,00 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань 50% - 1214,50 грн., надбавки за оперативно-розшукову діяльність 50% - 800,00 грн., набавки за таємність 15% - 240,00 грн., премії 112,6% - 5275,62 грн., грошової винагороди - 9957,12 грн.; зобов'язання ГУПФУ здійснити перерахунок раніше призначеної йому пенсії з суми грошового забезпечення, отриманої ним за останній місяць перед звільненням за останньою штатною посадою виходячи з вищевказаних складових; зобов'язання ГУПФ сплачувати йому з 28 жовтня 2014 пенсію 70% розміру грошового забезпечення, отриманого ним за останній місяць перед звільненням за останньою штатною посадою.

Постановою Комсомольського районного суду м.Херсона від 31 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено. Суд визнав дії ГУПФ по обчисленню призначеної пенсії позивачу з суми додаткових видів грошового забезпечення для призначення пенсії за 24 останніх місяця та не врахуванню при призначенні йому пенсії грошової винагороди при звільненні протиправними, визнав за позивачем право на перерахунок та отримання пенсії з суми грошового забезпечення, отриманого ним за останній місяць перед звільненням за останньою штатною посадою, яке складається посадового окладу - 1600,00 грн., окладу за званням - 135,00 грн., надбавки за вислугу років - 694,00 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань 50% - 1214,50 грн., надбавки за оперативно-розшукову діяльність 50% - 800,00 грн., набавки за таємність 15% - 240,00 грн., премії 112,6% - 5275,62 грн., грошової винагороди - 9957,12 грн.. Крім того, судом зобов'язано ГУПФУ здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_2 пенсії з суми грошового забезпечення, отриманої ним за останній місяць перед звільненням за останньою штатною посадою, виходячи з вищевказаних складових, а також зобов'язано ГУПФ сплачувати позивачу пенсію у розмірі 70 % суми грошового забезпечення, отриманої ним за останньою штатною посадою перед звільненням.

Не погоджуючись з постановою суду, ГУПФУ подало апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив службу в УМВС України в Херсонській області, зокрема, на посаді першого заступника начальника УМВС України в Херсонській області.

Згідно з наказом МВС України №2239 о/с від 27 жовтня 2014 року, позивача було звільнено з органів внутрішніх справ за ст.62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Зі змісту листа ГУПФУ 28 листопада 2014 року №52/т-99-1 вбачається, що з 28 жовтня 2014 року ГУПФ позивачу призначена пенсія, відповідно до ст.12, 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" у розмірі 70% суми грошового забезпечення, яке складається з наступних складових: посадовий оклад - 1600,00 грн., оклад за званням - 135,00 грн., надбавка за вислугу років - 694,00 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% - 1214, 50 грн., надбавка за оперативно-розшукову діяльність 50% - 800,00грн., набавка за таємність 15 % - 240,00 грн., премія 112,6 % - 5273,62 грн..

Призначення пенсії у розмірі 70% суми грошового забезпечення без урахування грошової нагороди в розмірі 9957,12 грн. і стало підставою для звернення ОСОБА_2 з позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_2 та вважав, що право позивача на отримання пенсії у повному розмірі, визначеному законодавством, безпідставно не визнається ГУПФУ, а тому воно підлягає судовому захисту.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбулою Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон) встановлено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п.12 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платниками єдиного внеску є особи, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, Службі безпеки України, органах Міністерства внутрішніх справ України та службу в органах і підрозділах цивільного захисту.

З метою впорядкування питання нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування КМУ було прийнято постанову від 02 березня 2011 року № 178 "Про затвердження Порядку нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб" (далі Порядок") .

Вказаним Порядком визначено механізм сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) за осіб, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах, інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, СБУ, органах МВС та службу в органах і підрозділах цивільного захисту.

Відповідно до п.1 ч.2 порядку єдиний внесок нараховується за осіб, зазначених у підпункті 1 пункту 1 цього Порядку, - на суми грошового забезпечення, нарахованого особі за базовий звітній період.

Єдиний внесок нараховується у розмірі 33,2 відсотка суми грошового забезпечення, допомоги або компенсації.

За осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 1 цього Порядку, в тому числі у разі отримання декількох видів грошового забезпечення, допомоги або компенсації одночасно, єдиний внесок визначається у розмірі мінімального страхового внеску за кожну особу, встановленого законом (п.3 Порядку).

Аналізуючи таке визначення, як грошове забезпечення можна дійти висновку, що його складовими частинами є: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, можна дійти висновку, що грошова винагорода є складовою частиною грошового забезпечення осіб, які проходять службу в органах МВС. Тому, враховуючи наведене та приймаючи до уваги сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з грошового забезпечення позивача, в тому числі і з суми грошової винагороди, колегія суддів приходить до висновку, що остання повинна бути врахована під час призначення пенсії позивача, а позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи ГУПФУ, викладені у апеляційній скарзі, за змістом ідентичні наданим до адміністративного позову запереченням, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення, а постанову Комсомольського районного суду м.Херсона від 31 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є Зуєва О.А. Шевчук