Справа № 591/9562/14-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 р.Справа № 591/9562/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Сумської міської ради на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23.12.2014р. по справі № 591/9562/14-а

за позовом Управління соціального захисту населення Сумської міської ради

до ОСОБА_1

про стягнення тимчасової державної допомоги,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Управління соціального захисту населення Сумської міської ради (далі по тексту - УСЗН Сумської міської ради) звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Сумської міської ради суму позову у розмірі 23666 грн. 40 коп.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23.12.2014 року по справі № 591/9562/14-а відмовлено у прийнятті адміністративного позову Управління соціального захисту населення Сумської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення тимчасової державної допомоги.

Позивач, не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23.12.2014 р. по справі № 591/9562/14-а.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач з посиланням на ч.2 ст.17 КАС України, п.п.10, 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не дають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189, стверджує, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції, оскільки позов подано суб'єктом владних повноважень в рамках реалізації наданих законом повноважень, і у відповідності до ч.1 ст.18 КАС України підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду. Зазначив, що УСЗН Сумської міської ради подано позов до відповідача за останньою відомою позивачеві адресою реєстрації відповідача, інші дані у позивача відсутні. Враховуючи викладене, вважає оскаржувану ухвалу про відмову у прийнятті позову до провадження протиправною.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що даний позов територіально не підсудний Зарічному районному суду м. Суми, а тому, у відповідності до п.6 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, наявні підстави для повернення позовної заяви позивачеві.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Як встановлено частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.107 КАС України якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для її повернення, залишення без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з дня отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву позивачу.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Суд першої інстанції, констатувавши, що згідно з повідомленням довідкового бюро від 23.12.2014 року, відповідач ОСОБА_1 не має зареєстрованого місця проживання на території Зарічного району м. Суми, доказів на підтвердження факту проживання (перебування) відповідача на території Зарічного району м. Суми і, відповідно, підсудності даної справи Зарічному районному суду м. Суми позивачем до суду не надано, прийняв рішення про відмову у прийнятті адміністративного позову УСЗН Сумської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення тимчасової державної допомоги.

Разом з тим, слід відмітити, що нормами КАС України передбачено або повернення позовної заяви позивачеві (зокрема, у випадку, зокрема, якщо остання територіально не підсудна відповідному адміністративному суду) (ст.108 КАС України), або відмову у відкриття провадження за адміністративним позовом (ст.109 КАС України), однак, не відмову у прийнятті адміністративного позову.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.204 КАС України порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 23.12.2014 року по справі № 591/9562/14-а про відмову у прийнятті адміністративного позову УСЗН Сумської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення тимчасової державної допомоги підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції, що під час вирішення питання про відкриття провадження у цій справі, йому необхідно з'ясувати, чи не є предметом позовних вимог відшкодування шкоди та чи підлягає даний позов розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 199, п.4 ч.1 ст.204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Сумської міської ради задовольнити частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23.12.2014р. по справі № 591/9562/14-а скасувати.

Справу № 591/9562/14-а за позовом Управління соціального захисту населення Сумської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення тимчасової державної допомоги направити до Зарічного районного суду м. Суми для продовження розгляду справи зі стадії відкриття провадження у справі..

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.