Справа № 808/9472/14
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року 11 год. 35 хв. Справа № 808/9472/14 ДО/808/1325/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до: Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

третя особа: Управління пенсійного фонду України в м. Димитров Донецької області

про: скасування вимоги про сплату боргу

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області, за участі третьої особи Управління пенсійного фонду України в м. Димитров Донецької області, в якій позивач просить суд:

- скасувати вимогу № Ф-53-17 від 13.02.2014 року Красноармійської Об'єднаної ДПІ (Димитровське відділення) про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 1218 грн. 67 коп.

Позивач у позові зазначив, що він - ОСОБА_1, перебуває на пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням.

На даний час Позивач здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець.

Вважає, безпідставними посилання Відповідача на те, що до позивача не може бути застосовано положення частини 4 статті 4 Закону №2464-VI, оскільки він не досяг 60-річного віку, адже вказана норма не пов'язує звільнення від сплати єдиного внеску із досягненням особою певного віку, а передбачає звільнення від сплати внеску пенсіонерів за віком.

Вимога відповідача №Ф-53-17 від 13.02.2014 про сплату боргу у сумі 1218, 67 грн. на думку позивача не містить законного підґрунтя та має бути скасована. Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» позивач підлягає звільненню від сплати єдиного внеску.

Представником відповідача надіслано до суду письмові заперечення в яких зазначено, що ОСОБА_1 отримує пенсію, призначену на пільгових умовах і йому не виповнилося 60 років, він не є пенсіонером за віком у розумінні понять статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування та не досягли пенсійного віку, тобто 60 років, не мають права на звільнення від обов'язкової сплати єдиного соціального внеску.

На підставі викладеного відповідач вважає, що адміністративний позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

У своєму запереченні представник відповідача просив розглядати справу без його участі.

Від третьої особи на адресу суду надійшли заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що посилання Позивача на відсутність обов'язку сплати єдиного внеску «як пенсіонера», з підстав призначення пенсії на пільгових умовах, законодавчо необґрунтовані з наступних підстав. Позивач - ОСОБА_1 не є пенсіонером за віком у розумінні п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», є платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та не звільняється від його сплати. Отже, наявність у особи пенсійного посвідчення підтверджує лише право на одержання пенсії та факт її призначення, а не статус пенсіонера за віком.

З огляду на викладене, фізичні особи-підприємці, які отримують пенсію, призначену за віком на пільгових умовах, які не досягли 60-річного віку, сплачують єдиний внесок на загальних підставах.

Отже, представник третьої особи вважає, що підстави для скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) відсутні.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ст. 41 КАС України суд під час розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з'ясував наступне.

З 08.10.2002 ОСОБА_1, зареєстрований як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Димитровської міської ради Донецької області, що підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, як платник єдиного податку.

Крім того позивач з 02.11.2009 є пенсіонером, вид пенсії: за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 видано Пенсійним фондом України, та отримую пенсію за віком, призначену на пільгових умовах, за Списком № 1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивачем надано до суду копію Пенсійного посвідчення Серії НОМЕР_1, виданого 17.03.2010, в якому зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 має пенсію - «За віком», термін дії посвідчення - «Довічно».

Судом досліджено Вимогу № Ф-53-17 від 13.02.2014, якою вимагається від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплатити недоїмку у сумі 1218, 67 грн. з єдиного внеску.

Вказана Вимога не містить підстав її застосування згідно ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»: на підставі картки особового рахунку чи то відповідно до акту перевірки чи то відповідно рішення контролюючого органу.

Як зазначено у п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є: фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з пп.3 п.2.1 «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», затвердженої 09.09.2013 наказом Міністерства доходів і зборів України №455, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за №1622/24154 (надалі - «Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»), платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

У п.2.5 «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» зазначено, що особи, зазначені у підпункті 3 пункту 2.1 цього розділу, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Оскільки ОСОБА_1 згідно виданого йому Пенсійного посвідчення Серії НОМЕР_1 призначено пенсію - «За віком», а термін дії посвідчення - «Довічно», то він є пенсіонером за віком. Відповідач документально не спростував цей факт.

Згідно виданого відповідачем Свідоцтва платника єдиного податку Серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 01.01.2012 знаходиться на спрощеній системі оподаткування. Даний факт не оспорюється сторонами.

Відповідачем не надано до суду доказів того, що ОСОБА_1 виявив бажання добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та подав відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» заяву.

Згідно із абзацами першим та другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України №1788-ХІІ від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» застосовуються, зокрема, в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено виключний перелік трудових пенсій, які призначаються за цим Законом - за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Загальні умови призначення пенсій за віком визначені ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таке право виникає у чоловіків після досягнення 60 років та за наявності відповідного стажу.

При цьому, ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачена можливість призначення пенсії за віком на пільгових умовах - зі зменшенням віку, зазначеного у статті 12 цього Закону, та за наявності відповідного трудового стажу.

Отже, особи, яким пенсія за віком призначена відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не є платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за себе згідно з ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», так само як і особи, які є пенсіонерами за віком на загальних умовах, оскільки згадана норма не містить будь-яких винятків щодо пенсіонерів за віком.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена і колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах: від 15.04.2014 у справах №21-57а14 та №21-70а14, від 13.05.2014 у справі №21-74а14, від 20.05.2014 у справі №21-160а14.

Відповідно до ч.4 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У п.6.1 «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» зазначено, що заходи стягнення та впливу застосовуються до платників, визначених підпунктами 1-4 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок.

Згідно з п.3.3 «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», затвердженого 09.09.2013 наказом Міністерства доходів і зборів України №454, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.09.2013 за №1628/24160, ФО - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їхньої добровільної участі в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Судом з'ясовано, що згідно з ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» позивач не є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за себе. Звідси, застосування будь-яких заходів стягнення та впливу органом доходів і зборів до ОСОБА_1 - суперечить вимогам п.6.1 «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Як зазначено в абз.1 ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до п.6.7 «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» вимога вважається відкликаною, якщо: вимога органу доходів і зборів про сплату боргу скасовується чи змінюється судом (господарським судом).

Як зазначено у ч.6 ст.19 Господарського кодексу України, органи державної влади і посадові особи зобов'язані здійснювати інспектування та перевірки діяльності суб'єктів господарювання неупереджено, об'єктивно і оперативно, дотримуючись вимог законодавства, поважаючи права і законні інтереси суб'єктів господарювання.

У ч.2 ст.71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-53-17 сформована 13.02.2014 Красноармійською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області є не обґрунтованою.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що права та інтереси позивача будуть захищені, якщо: відповідача буде зобов'язано утриматись від нарахування ОСОБА_1 єдиного соціального внеску; Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-53-17, сформовану 13.02.2014, буде скасовано.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 2, 11, 17, 18, 71, 87, 90, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Скасувати вимогу № Ф-53-17 від 13.02.2014 Красноармійської об'єднаної ДПІ (Димитровське відділення) про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 1218 грн. 67 коп.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький