Справа № 523/17223/14-а
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 523/17223/14-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Пепеляшков О.С.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 17 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

30.10.2014р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси про визнання протиправним рішення щодо відмови у нарахуванні та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій та зобов'язання призначити та виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 17 грудня 2014 року позов задоволений; визнано безпідставними дії відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні нарахування та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язано відповідача здійснити нарахування та виплату на користь позивача грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду необґрунтованою, просить її скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працював в училищі №2 (в подальшому СПТУ №2, СПТУ №27, ПТУ №27) з 23.10.1978р. по 29.08.2003р. на посаді майстра водіння.

05.05.2014р. та 18.09.2014р. позивач звертався до управління ПФУ у Суворовському районі міста Одеси із заявою про призначення пенсії та виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

08.10.2014 відповідачем було винесено рішення №101 про відмову позивачу у призначенні грошової допомоги у розмірі 10-ти місячних пенсій, оскільки, згідно трудової книжки позивач працював на посаді майстра водіння, що не передбачено Переліком закладів і установ освіти, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 №909. Так до стажу за вислугу років не зараховано період роботи з 02.11.1978 по 29.08.2003 роки на посаді майстра по водінню технічного училища №2 м. Одеси.

Разом з тим, наказом державного навчального закладу «Одеське Вище професійне училище автомобільного транспорту» від 16.09.2014р. №75 «про приведення назви посади у відповідність з нормативними документами» внесені відповідні зміни, зокрема, наказом технічного училища №2 від 23.10.1978р. №220 ОСОБА_1 був призначений на посаду майстра з водіння з 23 жовтня 1978р., оскільки нормативними документами з 1974 року не передбачалась посада майстра з водіння, а існувала посада майстра виробничого навчання водінню. Також обсяг виконуваної позивачем роботи відповідав обсягу посадових обов'язків майстра виробничого навчання, а також оплата праці позивача здійснювалась як майстру виробничого навчання водінню. Відповідно до вказаного наказу були внесені відповідні зміни до наказу технічного училища №2, №220 від 23.10.1978р. та трудової книжки позивача, а саме замінено слова «майстер з водіння» на слова «майстер виробничого навчання водінню».

Задовольняючи позов суд першої інстанції правильно виходив з наступного.

Згідно з ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та розділу 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за вислугою років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу від 25 до 30 років за затвердженим Переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів від 04.11.1993 № 909 (зі змінами від 26.09.2002 № 1436). Право на призначення пенсії за вислугу років визначається переліком, що діє на момент звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до зазначеного Переліку посадами у Вищих навчальних закладах I - II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років є: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Відповідно до п.7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивача права на нарахування та виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги з підстав наявності у позивача необхідного трудового стажу роботи на посаді майстра виробничого навчання водінню.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції в порядку ст. 200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: О.І. Шляхтицький