Справа № 667/10909/14-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 667/10909/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Прохоренко В.В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Яковлева Ю.В.,

- Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 (далі - позивач, або ОСОБА_2) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач, або ГУПФУ в Херсонській області), в якому позивач просив суд: визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області по обчисленню призначеної йому пенсії з суми додаткових видів грошового забезпечення для призначення пенсії за 24 останніх місяця та не врахуванню при призначенні йому пенсії грошової винагороди при звільненні - протиправними, визнати за ним право на перерахунок та отримання пенсії з суми грошового забезпечення, отриманого ним за останній місяць перед звільненням за останньою штатною посадою, зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок раніше призначеної йому пенсії з суми грошового забезпечення, отриманої ним за останній місяць перед звільненням за останньою штатною посадою, зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області сплачувати йому з 28.10.2014 пенсію 70% розміру грошового забезпечення, отриманої ним за останній місяць перед звільненням за останньою штатною посадою.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 грудня 2014 року заявлений адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

Виходячи з приписів п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, а також враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив службу в УМВС України в Херсонській області, та згідно з наказом МВС України № 2239 о/с від 27.10.2014 року, позивача було звільнено з органів внутрішніх справ за ст. 62 п. «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, і з 14.11.2014 року йому на підставі Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначено пенсію, обчислену з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою, а додаткові види грошового забезпечення обчислено за 24 останні календарні місяці підряд перед звільненням.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ пенсійне забезпечення військовослужбовців має здійснюватися виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 04.04.2006 року № 3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Законом України від 28.12.2007 року № 107-VІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, а саме: в частині третій слова «за останньою штатною посадою перед звільненням» були виключені та доповнено словами «та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Втім, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року зміни, внесені Законом України від 28.12.2007 року № 107-VІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинності з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, на момент звільнення позивача з військової служби та призначення йому пенсії діяла частина 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ у редакції Закону № 3591-IV, відповідно до якої пенсійне забезпечення військовослужбовців має здійснюватися виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обчислення позивачу пенсії з грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за 24 останні календарні місяці перед звільненням не відповідає вимогам законодавства України, чинного на час призначення пенсії позивачу.

При цьому, вирішуючи спірне питання, колегія суддів наголошує, що Верховний Суд України вже вирішував питання щодо правильного застосування судами частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ та пункту 7 постанови № 393. Так, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 06 березня 2012 року № 21-2во12, 13 листопада 2012 року № 21-359а12, 22 січня 2013 року № 21-421а12, 12 лютого 2013 року № 21-445а12, 14 січня 2014 року № 21-463а13, 20 травня 2014 року № 21-147а14 вказано на те, що після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 29 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (тобто на 22 грудня 2010 року - дату звільнення позивача зі служби), діяла редакція частини 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону України від 4 квітня 2006 року № 3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців», за правилами якої пенсії особам, які мають право на них за цим Законом, обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи, зокрема, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, за останньою штатною посадою перед звільненням. Отже, обчислення у період дії зазначеної норми Закону № 2262-ХІІ пенсій із грошового забезпечення з урахуванням відповідно до пункту 7 постанови № 393 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за 24 останні календарні місяці перед звільненням є неправомірним.

Таким чином, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 грудня 2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: /М.П. Коваль/

Суддя: /Ю.В. Яковлев/

Суддя: /Н.В. Вербицька/