Справа № 2а-1970/3695/11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Справа № 5563/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2011 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» до заступника начальника управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Банзерук Н.Я. про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2011 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» звернулося до суду з позовом до заступника начальника управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Банзерук Н.Я., в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №1280 від 09.11.2011 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2011 року в задоволенні позову відовлено.

Постанова суду першої інстанції, мотивована тим, що узв'язку з несплатою ТзОВ «Домобудівник» єдиного соціального внеску, 09.11.2011 року заступником начальника управління пенсійного фонду України в м. Тернополі Банзеруком Н.Я. правомірно прийнято рішення № 1280 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф в розмірі 4548,05 грн та нарахована пеня в розмірі 8301,66 грн. Посилання позивача на те, що сума фінансової санкції нарахована невірно не відповідає дійсності, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком фінансової санкції та пені по оскаржуваному рішенні.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права, Товариство з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2011 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що представники бухгалтерської служби ТзОВ «Домобудівник» з об'єктивних причин не були присутні в судовому засіданні при розгляді даної справи, на обов'язковій участі яких вони наполягали у позові, оскільки лише ці працівники могли документально обґрунтувати та доказати позовні вимоги на підставі відповідної бухгалтерської документації.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України передбачено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», або в частині, що не суперечить цьому Закону (ч.1 ст.2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом п.1 ч.2 ст.6 зазначеного Закону встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Встановлено, що 9 листопада 2011 року заступником начальника управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі на підставі п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» прийнято рішення № 1280 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Згідно вказаного рішення до ТзОВ «Домобудівник» застосовано штраф у розмірі 4548,05 грн, що складає 10% своєчасно не сплачених сум, та нараховано пеню з розрахунку 0,1% суми недоплати за кожний день прострочення платежу у розмірі 8301,66 грн.

Відповідно до ч.ч. 7, 8, 11 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць. У пункті 10 тієї ж статті передбачено, що у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки Пенсійного фонду - днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або Державним казначейством України суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок Пенсійного фонду.

У відповідності до ч.12 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до ч.3 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

В силу п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску територіальний орган Пенсійного фонду застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до ч. 2 п. 7.2.2. Постанови Пенсійного фонду України «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №21-5 від 27.09.2010 року розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

Згідно ч. 10 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Відповідно до ч.16 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Суд апеляційної інстанції вважає, що посилання апелянта на те, що сума фінансової санкції нарахована невірно не відповідає дійсності, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком фінансової санкції та пені по оскаржуваному рішенні. Крім того, апелянтом не представлено жодних доказів, які б свідчили про відсутність підстав для застосування штрафних санкцій та незаконність оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2011 року у справі №2-а-1970/3695/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» до заступника начальника управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Банзерук Н.Я. про визнання дій протиправними та скасування рішення - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

В.П. Сапіга