Справа № 825/3554/14
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3554/14 Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук Л.О. Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Мацедонської В.Е., Лічевецького І.О.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокурора міста Чернігова Криворучко А.В. третя особа: Прокуратура міста Чернігова про визнання дій, бездіяльності неправомірними та зобов'язання вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Прокурора міста Чернігова Криворучко А.В. третя особа: Прокуратура міста Чернігова, в якому просив визнати дії, бездіяльність прокурора міста Чернігова Криворучко А.В. неправомірними, незаконними, зобов'язати прокурора міста Чернігова Криворучко А.В. терміново справедливо розглянути заяву позивача від 17.10.2014 та вжити належних заходів реагування по повідомленим фактам правопорушень у відповідності до вимог чинного законодавства.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та постановити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.10.2014 позивач звернувся до Прокурора міста Чернігова Криворучко А.М. з заявою про вчинення протиправних дій та кримінальних правопорушень, в якій просить прокуратуру міста Чернігова здійснити повторно справедливу перевірку законності і правомірності рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 22.10.2012 №258, а також здійснити справедливу перевірку належного виконання посадових обов'язків посадовими і відповідальними особами міської ради з житлового забезпечення, дати справедливу правову оцінку їх рішенням (діям), бездіяльності, встановити з вини кого при розподілі його сім'ї знову було не надано житло на яке вона мала повне право та заподіяну шкоду - з вини не виконання владних повноважень виконкомом міської ради чи з вини вчинення протиправних дій посадовцями її управління квартирного обліку ОСОБА_5, ОСОБА_6 та вжити до них заходів у відповідності до зазначених правових норм.

Листом № 113479-вих14 від 27.10.2014 прокуратурою міста розглянуто звернення позивача та зазначено, що прокуратурою міста, в тому числі судами різних інстанцій, неодноразово проводилася перевірка законності і правомірності відповідного рішення міської ради, про що позивачу надавалася обґрунтована відповідь. Підстав для вжиття заходів прокурорського реагування не вбачалось. Оскільки у зверненнях позивача відсутні нові дані або факти, які потребують додаткової перевірки, а всі викладені доводи раніше перевірені у повному обсязі, то при надходженні подібних звернень, на підставі статті 8 Закону України «Про звернення громадян», провадження з позивачем припинено.

28.10.2014 позивач повторно звернувся до Прокурора міста Чернігова Криворучко А.М. з заявою, в якій просив особистого прийому та направити дані його звернення вже за належністю для перевірки і вжиття заходів відповідними органами до компетенції яких згідно ст. 214 КПК України це відноситься. А оскільки міська прокуратура вже надавала відписки і не вжила належних заходів до даних посадовців, то просив також його звернення не надавати для повторного розгляду і їх перевірки тим працівникам, а це ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які вже здійснили несправедливу перевірку його попередніх звернень та на давали свої відписки в угоду Виконкому міської ради і її посадовців управління квартирного обліку, а в разі вже надання відсторонити їх від розгляду і прийняття участі в судових розглядах, та 04.11.2014 звернувся до Прокурора міста Чернігова Криворучко А.М. з заявою в якій просив провести повну повторну перевірку рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 22.10.2012 №258.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивачем рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 22.10.2012 №258 про відмову у затвердженні протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України №330 від 12.12.2011 в частині зняття з розгляду комісії питання щодо виділення ОСОБА_2 та його сім'ї трикімнатної квартири по АДРЕСА_1, а також відмову в частині виділення квартири ОСОБА_11 було оскаржено в судовому порядку.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія Київського апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" встановлено право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з статтею 15 вищевказаного Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Пунктом 6 ч. 1 статті 18 Закону України "Про звернення громадян", в свою чергу, передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Статтею 19 вказаного Закону визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: - об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; - забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; - письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; - у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; - особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи тощо.

Статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів Кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими Радами, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, громадськими організаціями, масовими рухами, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Прокуратура України становить єдину систему, на яку відповідно до Конституції України та цього Закону покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом; 3) нагляд за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян (стаття 5 Закону).

На прокуратуру не може покладатися виконання функцій, не передбачених Конституцією України і цим Законом.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про прокуратуру», прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

Частиною 1 статті 21 Закону передбачено, що перевірки проводяться за письмовими зверненнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, фізичних та юридичних осіб, а також за власною ініціативою прокурора. При цьому перевірки за заявами фізичних чи юридичних осіб, зверненнями та запитами депутатів усіх рівнів, крім заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, проводяться лише у разі їх попереднього розгляду компетентними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами або неприйняття ними у встановлені строки рішень з цих питань.

Процедура щодо розгляду звернень громадян, поміж зазначеного, регулюється Інструкцією про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України № 9гн від 21.06.2011 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 1.2 Інструкції прокурорів зобов'язано при здійсненні перевірок за зверненнями забезпечувати повне, об'єктивне та якісне вирішення кожного викладеного доводу, надавати юридично грамотну, обґрунтовану та мотивовану відповідь з посиланням на законодавчі акти. За необхідності до проведення перевірок залучати фахівців відповідних контролюючих і правоохоронних органів, авторів звернень.

Відповідно до пункту 1.4 розділу 1 Інструкції, зверненням є викладена в письмовій або усній формі пропозиція, заява (клопотання), скарга громадянина, народного депутата України, депутата місцевої ради, службової чи іншої особи.

Заява - звернення громадян та юридичних осіб з проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, органів місцевого самоврядування, службових осіб.

Відповідно до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції, за кожним зверненням в прокуратурах усіх рівнів може бути виконана одна з таких дій: прийнято до розгляду; передано на вирішення до підпорядкованої прокуратури; направлено до іншого відомства; приєднано до скарги, що раніше надійшла або до матеріалів кримінальної справи.

При цьому при вирішенні звернень для перевірки їх доводів можуть бути витребувані необхідні документи, пояснення службових та інших осіб, дії яких оскаржуються тощо. За підсумками складається доповідна записка (довідка). Якщо в результаті проведених дій установлено обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, приймається рішення відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України (п. 4.10 Інструкції).

За підсумками вирішення звернень прокуратурою може бути прийнято одне з таких рішень: задоволено - вжито заходів до повного або часткового поновлення прав і законних інтересів заявника. Не може вважатися задоволеним звернення, рішення по якому прийнято не за вимогами громадянина, а за результатами виявлених недоліків або порушень закону. Частково задоволене звернення - звернення, у якому міститься дві чи більше вимог і за результатами перевірки якого не всі з них визнані обґрунтованими; повторне задоволено - звернення щодо оскарження відповіді певної прокуратури, за яким приймалося рішення про відмову в задоволенні раніше поданого звернення. При цьому первинне рішення скасовується; відхилено - вимоги заявника, викладені у зверненні, визнані необґрунтованими; роз'яснено - за зверненням, у якому не містилося прохань про задоволення будь-яких вимог або клопотань, надано роз'яснення з питань правового характеру (Пункт 4.14 Інструкції).

Звернення громадян, запити, звернення народних депутатів України, депутатів місцевих рад вважаються вирішеними та знімаються з контролю, якщо поставлені в них питання перевірено, вжито необхідних заходів, дано вичерпні відповіді згідно з чинним законодавством і направлено письмову відповідь (п. 6.1 Інструкції).

Відповідно до частини 3 статті 20 Закону, при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право: 1) вносити подання; 2) у встановленому законом порядку ініціювати притягнення особи до дисциплінарної, адміністративної відповідальності, складати протокол про адміністративне правопорушення та починати досудове розслідування; 3) звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Згідно ст. 36-1 Закону вбачається, що прокурор має право звертатися до суду для представництва інтересів громадянина тільки у разі порушення прав, оспорювання таких прав за умови його неспроможності через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження, при цьому, обираючи форму представництва, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів громадянина, обґрунтовує необхідність такого захисту.

Виходячи із вищенаведеного, відповідач своєю відмовою щодо вжиття заходів прокурорського реагування реалізував своє повноваження щодо здійснення прокурорського нагляду.

Питання щодо висновків такого нагляду і внесення протесту є виключним повноваженням прокурора, а не його обов'язком.

Таким чином, відповідачем при розгляді звернення позивача були використані повноваження, які йому надані згідно з Законом України «Про прокуратуру».

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді В.Е.Мацедонська

І.О.Лічевецький

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.