Справа № 703/5246/12
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Справа № 876/5470/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

представника апелянта Шимін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу заступника прокурора Виноградівського району Закарпатської області на постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Шаланківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Шаланківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області (далі - Шаланківська СР) від 16.02.2011 року № 27 «Про скасування рішення 13 сесії 5 скликання № 125 від 14.03.2008 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту відводу» та «Про скасування рішення виконкому Шаланківської СР № 28 від 15.05.2008 року «Про надання дозволу на реконструкцію незакінченого будівництва будинку з магазином».

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2013 року у справі № 703/5246/12 позов було задоволено.

У поданій апеляційній скарзі заступник прокурора Виноградівського району Закарпатської області просить зазначену постанову суду скасувати та прийняте нове рішення про відмову в задоволенні позову. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що підставою для скасування попередніх рішень є те, що Шаланківською СР не було перевірено достовірність щодо права власності на будівлю (готовність 18%) по АДРЕСА_1, б/н земельної ділянки площею 0,30 га. Згідно з даними Виноградівського районного бюро технічної інвентаризації вказана будівля не зареєстрована, отже самовільно збудована і права власності на неї у позивача немає.

Окрім того, апелянт вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки оскаржуване рішення Шаланківської СР від 16.02.2011 року було виставлено на стенді сільської ради в загальнодоступному місці та направлено йому листом за № 02-25/26 від 02.03.2011 року.

Представник апелянта у судовому засіданні апеляційного суду підтримала вимоги, викладені у апеляційній скарзі, та просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржуване рішення відповідача не містить мотивованих причин відмови і посилань на нормативно-правові акти, що суперечить вимогам чинного законодавства, а тому вважає за необхідне захистити порушене право позивача.

Даючи правову оцінку доводам апелянта та висновкам суду, що викладені у оскаржуваному судовому рішення, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду (ч. 2 ст. 144 Конституції України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою (ч. 9 ст. 59 Закону).

Приписами ч. 10 ст. 59 вказаного Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року у справі № 7-рп/2009 за змістом ч. 2 ст. 144 Конституції України, ч.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються прокурором у встановленому Законом України «Про прокуратуру» порядку з одночасним зверненням до суду.

При цьому зі змісту ч.2 ст. 144 Конституції України та ч.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Як безспірно встановлено судом, рішенням Шаланківської СР від 14.03.2008 року № 125 надано дозвіл позивачу на виготовлення проекту відводу земельної ділянки в оренду терміном на 49 років площею 0,30 га для будівництва та обслуговування будинку з магазином. При цьому у резолютивній частині вказаного рішення зазначено, що земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту по АДРЕСА_1 без номера, а на ній знаходяться споруди, право власності яких належить ОСОБА_2

При цьому у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 належать на праві власності будь-які споруди на вказаній земельній ділянці. Не додано відповідних доказів і до заперечень представника позивача на апеляційну скаргу

15.05.2008 року рішенням виконавчого комітету Шаланківської СР за № 28 надано дозвіл на реконструкцію незакінченого будівництва будинку з магазином, що знаходиться в с. Шаланки по АДРЕСА_1 б/н. Разом із тим, позивачем не надано доказів того, що вказане незакінчене будівництво на законних підставах належить йому.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується із доводами апелянта про те, що у Шаланківської СР були належні підстави для скасування свого попереднього рішення № 125 від 14.03.2008 року та рішення виконавчого комітету Шаланківської СР № 28 від 15.05.2008 року з огляду на їх невідповідність фактичним обставинам справи.

Покликання представника позивача на те, що станом на травень 2011 року готовність даного незавершеного будівництва збільшилася з 18 % до 41 %, що свідчить про реалізацію скасованих рішень Шаланківської СР та її виконавчого комітету, на переконання апеляційного суду, не заслуговують на увагу з огляду на відсутність відповідних документів у підтвердження введення реконструйованого об'єкту у експлуатацію та затвердження проекту відводу земельної ділянки.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу заступника прокурора Виноградівського району Закарпатської області задовольнити.

Скасувати постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2013 року у справі № 703/5246/12 та прийняти нову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Л.П.Іщук

В.П.Дякович

Постанова у повному обсязі складена 05 лютого 2015 року.