Справа № 804/491/14
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2014 рокусправа № 804/491/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2014 року по справі №804/491/14 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області, треті особи: Софіївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Миколаївська сільська рада Софіївського району Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області, треті особи: Софіївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Миколаївська сільська рада Софіївського району Дніпропетровської області з вимогами про визнання протиправною відмови Головного управління Дерземагенства у Дніпропетровскій області, викладену у листі від 24.06.2013 року №3790/13-34, у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу на території Миколаївської сільської ради Софіївського району; зобов'язання Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу на території Миколаївської сільської ради Софіївського району та прийняти рішення у відповідності до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України щодо цього проекту.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2014 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що винесена з порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, сторони в судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

З урахуванням наявних в справі матеріалів та приписів ч.4 ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове засідання представників сторін апеляційної скарги не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування судового рішення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в справі, позивач надав до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у його власність, яка розташована за адресою: територія Миколаївської сільської ради, Софіївський район, Дніпропетровська область, для ведення особистого селянського господарства.

Листом від 24.06.2013 р. № 3790/13-34 ОСОБА_1 повідомлено про невідповідність поданої документації вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій» та Наказу Мінагрополітики та продовольства України «Про затвердження Порядку ведення агрохімічного паспорта поля земельної ділянки», на підставі чого рекомендовано звернутися до проектної організації для приведення документації із землеустрою у відповідність до вимог чинного законодавства.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивачем не було надану відповідачу необхідних документів, обов'язковість надання та перелік яких визначені законодавством, то відповідач правомірно відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 29 Закону України «Про землеустрій» № 858-IV документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов'язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації.

Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником.

Склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою регламентуються відповідною нормативно-технічною документацією з питань здійснення землеустрою.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок та мають включати, зокрема: копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені документи були відсутні у проектній документації, що подана позивачем на затвердження до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області.

На твердження апелянта, відповідач - Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області, у відповідності до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України, мав прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність без проведення будь-якої перевірки на відповідність наданого на затвердження проекту землеустрою, оскільки поданий на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки був погоджений Відділом Держземагенства у Софіївському районі Дніпропетровської області.

Проте, такі твердження не узгоджуються з приписами ст. 186-1 Земельного кодексу України. Даною нормою визначені повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Зокрема, згідно частин шостої та сьомої даної статті Кодексу, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. При погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій». З наведеної норми вбачається, що у разі встановлення компетентним органом невідповідності проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вимогам, встановленим ст. 50 Закону України «Про землеустрій», прийняття таким органом рішення про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є правомірним.

З приводу твердження відповідача в оскаржуваному листі від 24.06.2013 щодо невідповідності поданої позивачем документації вимогам Наказу Мінагрополітики та продовольства України «Про затвердження Порядку ведення агрохімічного паспорта поля земельної ділянки від 11.10.2011 № 536, слід зазначити, що згідно пп. 2 п. 1.6 вказаного Порядку відомості агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки використовуються в процесі регулювання земельних відносин при: передачі у власність або наданні в користування, в тому числі в оренду, земельної ділянки.

Відповідно до п. 3.5 Порядку наявність агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки є обов'язковою при передачі земельних ділянок у власність, користування, в інших випадках, передбачених законодавством.

У даному випадку відповідачем було розглянуто заяву позивача стосовно затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, посилання відповідача у листі від 24.06.2013, в тому числі, на невідповідність поданої документації вимогам зазначеного Наказу Мінагрополітики та продовольства України, є правомірним та узгоджується з приписами цього Наказу.

Колегія суддів, виходячи з вищенаведеного зазначає, що оскільки позивачем не було надано відповідачу відповідних документів, які згідно з положеннями чинного законодавства є необхідними для затвердження проекту землеустрою, то рішення відповідача, викладене у листі від 24.06.2013 року № 3790/13-34, є правомірним.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи та їм надана належна правова оцінка. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а отже відсутні підстави для її задоволення та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2014 року по справі № 804/491/14 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2014 року по справі № 804/491/14- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов