Справа № 2а/0270/5604/12
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року м. Київ К/800/27106/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Калашнікової О.В., Смоковича М.І.,
розглянувши в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року у справі за позовом приватного підприємства фірми «Сітійрон» до Державної служби геології та надр України про визнання дій протиправними та скасування рішення, -
в с т а н о в и л а:
Приватне підприємство фірма «Сітійрон» звернулась до суду з позовом до Державної служби геології та надр України про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2013 року позов задоволено частково.

Скасовано наказ Державної служби геології та надр України від 19 вересня 2012 року №449 в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами Мізяківсько-Хутірського родовища суглинків №4979 від 20 травня 2009 року, наданого приватному підприємству фірмі «Сітійрон».

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2013 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна служба геології та надр України звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що приватним підприємством фірмою «Сітійрон»

20 травня 2009 року отримано спеціальний дозвіл №4979 на користування надрами Мізяківсько-Хутірського родовища, а саме - видобування суглинків.

Державною організацією «Кіровська територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр»

20 вересня 2011 року проведено планову перевірку позивача, про що складено акт №277

від 20 вересня 2011 року.

Перевіркою виявлено порушення вимог чинного законодавства, а саме: не оформлений земельний відвід; не представлена геолого-маркшейдерська документація; не проводиться радіаційний контроль за породами в кар'єрі та готовою продукцією на відповідність НРБУ-97; не представлений план розвитку гірничих робіт; не представлені матеріали щодо приведення у відповідність стану залишкових запасів суглинків в розрізі категорій до реального стану гірничих робіт на родовищі з наступною їх передачею до ДНВП «Геоінформ України».

На підставі виявлених порушень Державною службою геології та надр України прийнято наказ від 25 жовтня 2011 року №133 про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4979 від 20 травня 2009 року. Також позивачу наданий термін у 21 календарний день з моменту відправлення повідомлення про зупинення дії дозволу на усунення виявлених порушень.

Приватним підприємством фірмою «Сітійрон» неодноразово подавались клопотання відповідачу про продовження терміну усунення недоліків у зв'язку з нерозглядом Вінницькою обласною державною адміністрацією питання про продовження терміну договору оренди землі, що тягне за собою неможливість усунення інших порушень.

Відповідач наказами від 16 березня 2012 року № 96 та від 13 липня 2012 року №326 продовжував строк для усунення приватним підприємством фірмою «Сітійрон» порушень, виявлених перевіркою.

Позивач 07 серпня 2012 року знову звернувся до Державної служби геології та надр України з проханням продовжити термін для усунення порушень, що стали підставою для зупинення дії спеціального дозволу користування надрами.

Державною службою геології та надр України 19 вересня 2012 року прийнято наказ №449 про анулювання спеціального дозволу на користування надрами №4979

від 20 травня 2009 року з посиланням на підпункт 9 пункту 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 30 травня 2011 року №615.

Не погоджуючись із зазначеним наказом від 19 вересня 2012 року №449 про анулювання спеціального дозволу на користування надрами, позивач оскаржив його до суду.

Суди попередніх інстанцій, частково задовольняючи позов, виходили з того, що дії Державної служби геології та надр України при прийнятті оскаржуваного наказу про анулювання спеціального дозволу на користування надрами є протиправними, оскільки припинення права користування надрами у разі незгоди користувача має здійснюватися в судовому порядку.

З таким висновком судів попередніх інстанцій погоджується колегія суддів з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Кодексу України про надра (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Частиною 1 статті 26 Кодексу України про надра встановлені випадки припинення права користування надрами:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Згідно з частиною 2 статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

З огляду на викладене, право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку. У разі відсутності спору, Державна служба геології та надр України має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3 та 7 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, це право припиняється у судовому порядку.

Так, судами встановлено, що згода позивача на анулювання спеціального дозволу на користування надрами №4979 від 20 травня 2009 року не надавалась.

Отже, вірним є висновок судів про те, що право користування надрами, у разі незгоди користувачів припиняється у судовому порядку, а отже наказ Державної служби геології та надр України від 19 вересня 2012 року №449 про анулювання спеціального дозволу на користування надрами є протиправним та суперечить чинному законодавству.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суди попередніх інстанцій дали правильну правову оцінку обставинам у справі.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій.

Постановлені у справі рішення судів є законними і обґрунтованими, а тому підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року у справі за позовом приватного підприємства фірми «Сітійрон» до Державної служби геології та надр України про визнання дій протиправними та скасування рішення - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: