Справа № 2а-4837/12/1370
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року Справа № 147711/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Костів М.В.,

судді Запотічий І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.07.2012 року у справі № 2а-4837/12/1370 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Селянський комерційний банк «Дністер» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області про скасування рішення інспекції з питань захисту прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В :

Відкрите акціонерне товариство «Селянський комерційний банк «Дністер» звернулось з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування рішення про накладення штрафу № 0052 від 18.05.2012 року на суму 1700 грн.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішення відповідача про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу є незаконним, оскільки позивач є банківською установою та перебуває в процедурі ліквідації, тому у відповідності до ст. 91 Закону України «Про банки і банківську діяльність» з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора припиняється нарахування відсотків та неустойки (штрафів, пені) та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банку. Вважає дії посадових осіб відповідача щодо прийняття оскаржуваного рішення незаконними, необґрунтованими, протиправними, а оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.07.2012 року в задоволені позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити його адміністративний позов у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована, фактично, доводами позовної заяви.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

21.02.2012 року Департамент економічної політики Львівської міської ради направив позивачу ВАТ СКБ «Дністер» вимогу № 23/Р-4-367, у якій у зв'язку із порушенням ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», а саме самовільне встановлення спеціальної конструкції зовнішньої реклами на будинку по просп. Чорновола, 45А у м. Львові запропоновано позивачу в термін до 07.03.2012 року усунути вказане порушення.

09.04.2012 року Департаментом економічної політики Львівської міської ради скеровано відповідачу подання № 23/Р-4-875 про порушення ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», а саме: ВАТ СКБ «Дністер» самовільно встановлено спеціальну конструкцію зовнішньої реклами на будинку по просп. Чорновола, 45А у м. Львові.

24.04.2012 року відповідачем складено Протокол про порушення законодавства про рекламу № 0114, відповідно до якого в порушення ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» керівництвом ВАТ СКБ «Дністер» прийнято рішення про самовільне розміщення зовнішньої реклами за адресою м. Львів, просп. Чорновола, 45А без погодження з органами місцевого самоврядування, про що відповідача поінформував Департамент економічної політики Львівської міської ради поданням № 23/Р-4-875 від 09.04.2012 року.

24.04.2012 року відповідач звернувся до позивача із листом № 0681, у якому просив у відповідності до ст. ст. 26, 27 Закону України «Про рекламу» надати до 11.05.2012 року інформацію про вартість розміщеної реклами, розповсюдженої з порушенням вимог рекламного законодавства (копії рахунків, платіжних доручень), пояснення по факту розміщення зовнішньої реклами з дорученням підтверджуючих документів.

11.05.2012 року відповідачем надіслано позивачу повідомлення № 1086, відповідно до якого відповідач запрошує позивача на розгляд справи про порушення законодавства про рекламу 18.05.2012 року з 09:00 год. до 11:00 год.

18.05.2012 року відповідачем прийнято рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 0052, яким за самовільне розміщення зовнішньої реклами у населеному пункті без погодження з органами місцевого самоврядування накладено на позивача ВАТ СКБ «Дністер» штраф у розмірі 1700 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про рекламу» визначено, що державні органи зобов'язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними законодавства про рекламу не пізніш як за три дні до такого розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 465/2011, Держспоживінспекція України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами регулюються Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2003 року №2067.

Згідно п. 45 Типових правил контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства.

Приписи п. 46 Типових правил визначають, що у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.

У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту вказаних правових положень вбачається, що спеціальним уповноваженим органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів є Держспоживінспекція України. Водночас, до органів, що здійснюють контроль за додержанням законодавства про рекламу, Типові правила відносять виконавчі органи сільських. селищ: міських рад та інші органи відповідно до законодавства.

Таким чином, колегія суддів вважає вірними висновок суду про те, що Інспекція та її територіальні органи не зобов'язані звертатися до особи з вимогою про усунення порушень у визначений строк.

Між тим, питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулює Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 693.

Згідно пунктів 14 та 16 вказаного Порядку Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі за поданням органів державної влади, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладають штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на: рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами; розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов'язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

За неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами спеціально уповноваженому центральному органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальним органам, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 46 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 року, у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.

У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. п. 9-11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 693 від 26.05.2004 року, підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк.

За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Згідно з п. 14 цього ж Порядку Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Згідно з п. 16 цього ж Порядку справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з п. 18 цього ж Порядку за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Колегія суддів зазначає, що дослідивши подані сторонами докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем дотримано вимог Закону України «Про рекламу» під час прийняття рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 0052 від 18.05.2012 року на суму 1700 грн., а дії посадових осіб відповідача щодо прийняття такого рішення є правомірними та такими, що відповідають вимогам Закону України «Про рекламу».

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.07.2012 року у справі № 2а-4837/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Костів М.В.

Запотічний І.І.