Справа № 826/19992/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 лютого 2015 року № 826/19992/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Багатогалузева компанія Укрспецоптпостачання»
про стягнення заборгованості, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві) з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Багатогалузева компанія Укрспецоптпостачання» (далі - ТОВ «БГК «УСОП», відповідач) коштів у розмірі 16 973, 00 грн. з рахунків у банках такого платника податків.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду вказаної справи.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи неприбуття в судове засідання представника відповідача, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «БГК «УСОП» () зареєстроване 01 квітня 2014 року Головним управлінням юстиції у м. Києві та знаходиться на податковому обліку у ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві.

ТОВ «БГК «УСОП» 21.07.2014 року подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2014 року, в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання, яка підлягає сплаті до бюджету в розмірі 0,00 грн.

У той же час, 29.07.2014 року відповідачем подано до податкового органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, в якому самостійно визначено суму грошового зобов'язання, яка підлягає сплаті до бюджету в розмірі 16 490, 00 грн.

У зв'язку з непогашенням відповідачем суми податкового боргу, яка станом на час подання позову складає 16 973, 00 грн., позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується з доводами Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві , виходячи з наступного.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) під податковим зобов'язанням розуміється сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Частиною 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

- календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року

Пунктом 54.1. статті 54 ПК України встановлено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом, крім випадків, передбачених податковим законодавством. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 56.11 ст. 56 ПК України податкове зобов'язання самостійно визначене платником податку оскарженню не підлягає.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Відповідно до пп. 14.1.175 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3. ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Згідно з п. 59.4. Кодексу податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів подання, заявником було виставлено ТОВ «БГК «УСОП» податкову вимогу від 12 серпня 2014 року № 1783-25 на суму податкового боргу у розмірі 16 973, 00 грн.

Дана податкова вимога була отримана відповідачем 15 серпня 2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що вказана вище податкова вимога, відповідачем ні в судовому, ні в адміністративному порядку не оскаржувалися, а податковий борг є непогашеним.

Окрім цього, матеріали справи містять рішення позивача про опис майна у податкову заставу від 12 серпня 2014 року № 162/26-57-25-01-10.

Наявність податкового боргу в заявленій сумі також підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податків ТОВ «БГК «УСОП» з податку на додану вартість станом на 30.09.2014 року.

Відповідачем до суду не надано доказів, які б спростовували доводи позивача, як і письмових заперечень по суті заявленого адміністративного позову.

Виходячи з положень підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України (щодо визначення органів стягнення), підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 ПК України (щодо права ДПІ на звернення до суду з приводу стягнення податкового боргу), пункту 41.5 статті 41 ПК України (щодо органу стягнення), пункту 95.1 статті 95 ПК України (щодо права податкових органів звертатися до суду про стягнення податкового боргу та звернення стягнення в першу чергу на кошти боржника), пункту 95.3 статті 95 ПК України (щодо стягнення податкового боргу за рішенням суду), податкові органи мають право звертатися до суду щодо стягнення з платників податку податкового боргу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 69 - 71, ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 186, ст. 254, ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Багатогалузева компанія Укрспецоптпостачання» (код за , місцезнаходження: 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9) на користь Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві (код за , місцезнаходження: 03115, м. Київ, вул. Верховинна, 9) заборгованість з рахунків платника у розмірі 16 973, 00 грн. з податку на додану вартість на р/р 0009 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, КЕКД 14010100, одержувач УДКС у Святошинському районі м. Києва, ідентифікаційний код 37962074.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя І.М. Погрібніченко