Справа № 540/72/15-а
Суддя: Кравець С. В.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/72/15-а
Провадження № 2-а/540/5/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015

13 лютого 2015 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кольвашенко А.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління ДАІ УМВС України в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

на підставі частини 3 статті 160 КАС України в судовому засіданні 13 лютого 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови, -

в с т а н о в и в :

у січні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 січня 2015 року він керував автомобілем КІА Черато д.н.з. НОМЕР_1 з м. Полтави до смт Машівка. На заправці по вулиці Київське Шосе він придбав бензин, і від'їжджаючи був зупинений працівником ДПС Краско М.С., який зазначив, що він, позивач, рухається по проїзній частині без включених освітлювальних приборів. Натомість ця ситуація його здивувала, оскільки на заправці було досить освітлення, а при виїзді на проїзну частину він неодмінно включив би світло. В той час інспектором був складений протокол та винесено постанову від 20.01.2015 про накладення штрафу в розмірі 425 грн за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. При цьому позивач вважає, що було порушено його права, оскільки не надані інспектором службове посвідчення та службовий жетон, не встановлено прилад за допомогою, якого велася відео фіксація, не зроблено запис в протоколі, також були грубо порушені його права на ознайомлення зі справою, право давати пояснення, подавати докази, користуватися юридичною допомогою, а також не було враховано обставин, передбачених ст. ст. 33, 34 КУпАП. У зв'язку з наведеним позивач просить постанову ПС1 № 857735 від 20 січня 2015 року про притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу провадженням закрити.

Відповідач направив до суду заперечення з проханням в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що позивача дійсно було притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки він порушив вимоги п. 19.1 ПДР та в темну пору доби 20.01.2015 рухався без ближнього (дальнього) світла. Відповідно до норм законодавства при виявленні вказано порушення, інспектором автомобіль був зупинений, водієм якого був ОСОБА_1 Біля патрульного автомобіля було складено протокол та постанову, про що під підпис був ознайомлений позивач. Засіб відеофіксації був застосований згідно п. 12 ст. 11 Закону України "Про міліцію" та пп. 11 п. 5 Положення про Державну автомобільну інспекцію від 14.04.1997 № 341. Зважаючи на те, що позивач дійсно порушив вимоги ПДР вважає позовні вимоги безпідставними.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та не заперечив,що можливо від заправки близько 5 м від'їхав без світла, але при виїзді на трасу обов'язково включив би.

Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 857735 від 20 січня 2015 року винесеною інспектором ДПС ГДПС ДАІ м. Полтави Краско М.С., ОСОБА_1 піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 20.01.2015 о 00.50 год. в м. Полтава по вул. Київське Шосе в темну пору доби під час руху авто КІА Черато д.н.з. НОМЕР_1 не увімкнув фари ближнього (дальнього) світла незалежно від ступеню освітлення проїзної частини (а.с. 9).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: в т.ч. знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

З протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 ознайомлено з правами передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що він підтвердив своїм підписом та по суті порушення зазначив, що ознайомлений (а.с. 7). При цьому будь-яких клопотань про бажання скористатися юридичною допомогою, як і зауважень про не роз'яснення прав не подавав.

Таким чином, суд вважає, що доводи позивача про ігнорування інспектором його прав є надуманими та безпідставними. Крім цього, в протоколі зазначена дата та час розгляду протоколу, натомість позивач не скористався своїм правом подати клопотання та заперечення, а відтак його доводи жодними належними та допустимими доказами не підтверджені та носять характер припущень.

Щодо доводів позивача про відсутність в його діях вини, суд зазначає наступне.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів вказано, що ОСОБА_1 порушив п. 19.1 Правил дорожнього руху, оскільки під час руху в темну пору доби не увімкнув світло фар (а.с.7).

Підпунктом "а" пункту 19.1. Правил дорожнього руху визначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Таким чином, вказана норма не містить виключень в т.ч. щодо можливості рухатися в темну пору доби на освітленій ділянці дороги без включеного світла фар.

Статтею 251 КУпАП визначені докази в справі про адміністративне правопорушення на основі яких відповідна посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини.

Позивач, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не скористався своїм правом надати будь-які пояснення щодо складення протоколу, будь-які докази, які б свідчили про те, що він не вчиняв даного правопорушення не надані, а вказані ним пояснення як і позові так і в судовому засіданні, що принаймні від бензоколонки він від'їхав без світла навпаки свідчать про порушення ним п. 19.1 "а" Правил дорожнього руху.

Ці обставини підтверджені також наданим відповідачем відеозаписом, який вказаний як додаток до проколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема при перегляді в судовому засіданні відеозапису вбачається, що він здійснювався за допомогою відеореєстратора. Так, по автодорозі в темну пору доби назустріч патрульному рухається автомобіль без включеного світла фар зі спойлером, за ним авто зі світлом фар, а після того як патрульний автомобіль розвернувся видно, що авто без світла заїхало на заправку, де вже видно його номерні знаки НОМЕР_1. В подальшому авто зупинилося біля бензоколонки та знову від'їхало від неї без включеного світла фар після чого був зупинений.

Доводи позивач про те, що не видно який автомобіль рухається по трасі без світла фар, спростовуються подальшим відеозаписом з якого видно, що цим авто є автомобіль під керуванням позивача.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами є в т.ч. показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил. Норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що інспектором правомірно в даному випадку велася відеофіксація, а доводи позивача про те, що не вказано прилад за допомогою, якого велася відеофіксація не свідчить про його незаконність.

Таким чином, суд вважає, що досліджені вище докази, є узгодженими між собою та не викликають у суду будь-яких сумнівів, свідчать про порушенням ОСОБА_1 п. 19.1 Правил дорожнього руху та про наявність в його діях складу правопорушення передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП, у зв'язку з чим постанова серії ПС1 № 857735 від 20 січня 2015 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений законом, з урахуванням фактичних обставин справи, є законною та обґрунтованою, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Доводи позивача про неврахування інспектором загальних правил накладення стягнення та пом'якшуючих обставин є безпідставними, оскільки стягнення інспектором накладене у мінімальному розмірі.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 6-14, 17, 71, 94, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 122, 251, 268 КУпАП, п. 19.1 Правил дорожнього руху, суд, -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління ДАІ УМВС України в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст Постанови виготовлено та підписано 16 лютого 2015 року

Суддя: