Справа № 814/1029/14
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

12 січня 2015 року Справа № 814/1029/14

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомВідкритого акціонерного товариства "Ваден ярдс Океан", Заводська площа,1,Миколаїв,54052

доСпеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Миколаєві, вул. Чкалова, 20,Миколаїв,54000

проскасування податкового повідомлення - рішення від 11.08.2008р. № 00009136/0,
В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство «Ваден ярдс Океан» (далі-позивач, ТОВ, підприємство) звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві, за участю прокуратури Миколаївської області про скасування податкового повідомлення-рішення №00009136/0 від 11.08.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки є не необґрунтованими та не відповідають дійсності, а відтак і оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним.

Відповідач надав до суду письмові заперечення, згідно яких вважає позовні вимоги необґрунтованими оскільки висновки зроблені за результатами перевірки та викладені в акт відповідають чинному законодавству.

Представниками сторін подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

31 липня 2008 року податковою було проведено невиїзну документальну перевірку підприємства позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість під час відображення операцій з ТОВ "ВБФ "Олександр", ТОВ "Метаком Укр", ПП "Аква Плюс-Н", ТОВ МП "Марта-А", ТОВ "Технотрейд Сервіс", ТОВ "Південний термінал", ТОВ "МеталІнвестРесурс", ДП "Ера 4" ВАТ МП "Ера" за період вересень, жовтень, листопад 2007 р., січень, лютий 2008 року, за результатами якої відповідачем складено акт перевірки №601/36/14307653 від 31.07.2008 року (далі-акт, арк. с. 12-71)

Згідно акта перевірки контролюючим органом було виявлено порушення позивачем пункту 1.8 статті 1, підпункту 7.2.1 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5, підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого було завищено заявлену суму бюджетного відшкодування в розмірі 2365549,09 грн., в тому числі за періоди - вересень 2007 р. на 135884,28 грн., за жовтень 2007 р. на 326567,62 грн., за листопад 2007 р. на 735717,8 грн., за січень 2008 р. на 1009427,93 грн., за лютий 2008 р. на 157951,46 грн.

На підставі висновків викладених в акті відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 11.08.08 р. за № 00009136/0 про зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2365549,09 грн., в тому числі за періоди - вересень 2007 р. на 135884,28 грн., за жовтень 2007 р. на 326567,62 грн., за листопад 2007 р. на 735717,8 грн., за січень 2008 р. на 1009427,93 грн., за лютий 2008 р. на 157951,46 грн.(арк. с. 11)

Підставою для зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість були висновки відповідача, що ненадходження податку на додану вартість до бюджету є наслідком того, що підприємством позивача були перераховані суми податку на додану вартість підприємствам контрагентам, які повинні були сплатити відповідну суму податку на додану вартість до Державного бюджету у відповідному податковому періоді. Але за результатами отриманих інформацій від інших податкових інспекцій деякі підприємства по останньому ланцюгу постачання не знаходяться за юридичною адресою, не надають декларації з ПДВ ї це призводить до того, що податок на додану вартість не був сплачений до бюджету.

Таким чином, відповідач вважає, що позивач безпідставно включив суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2365549,09 грн. за періоди - вересень 2007 р. на 135884,28 грн., за жовтень 2007 р. на 326567,62 грн., за листопад 2007 р. на 735717,8 грн., за січень 2008 р. на 1009427,93 грн., за лютий 2008 р. на 157951,46 грн.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

За наслідками перевірки вересня 2007 р. відповідач по справі виключив з сум бюджетного відшкодування суму податку на додану вартість у розмірі 135884, 28 грн., на підставі того, що у результаті перевірки підприємств по ланцюгу постачання деякі юридичні особи мають ознаки фіктивних підприємств. Так, за вересень 2007 р. відповідачем проаналізовано три ланцюга постачання, по яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Позивач мав господарські правовідносини з ТОВ "Технотрейд-Сервис" на підставі договору №6 від 12.12.2005 року (арк .с. 103), якому у вересні 2007 р. перерахував податку на додану вартість у розмірі 25892,74 грн. За даними Акту перевірки, ТОВ "Технотрейд-Сервис" відобразило у своїй декларації перераховану суму у складі податкових зобов'язань за вересень 2007 р. В подальшому, ланцюг має вид: ТОВ "Технотрейд-Сервис" - ТОВ "ППС-Союз"- ТОВ "ТД Індустрія" - ТОВ "Інвестторгсервіс".

Під час проведення судового засідання було з'ясовано, що ТОВ "Інвестторгсервіс" сплатило податок на додану вартість у сумі 29769,26 грн. З акту перевірки вбачається, що відповідач не надав належної оцінки факту включення до податкових зобов'язань суми 29769,26 грн., але при цьому вважає його фіктивним через те, що 20.05.08 р. (через 8 місяців після господарської операції) останнього визнано банкрутом.

Як вбачається з матеріалів справи, від здійснених поставок по ланцюгу з загальної суми сплаченого податку залишилось не підтвердженим тільки податок на суму 100,82 грн., але при цьому відповідач зменшив позивачу суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на усю суму ланцюга - тобто на 25892,74 грн.

Одним із контрагентів позивача у перевіряємий період було ПП "Аква Плюс-Н" на підставі договору №4000/73 від 30.07.2007 року (арк. с. 175-178), якому у вересні 2007 р. перерахував у вартості товару податок на додану вартість у розмірі 12723,86 грн. Зазначена сума була включена до відшкодування у вересні 2007 р. ПП "Аква Плюс-Н" відобразило у декларації зазначену суму у складі податкових зобов'язань за вересень 2007 р.

ПП "Аква Плюс-Н" мало господарські відносини з ТОВ "Постачання та сервіс", у якого придбає товар у складі ціни якого сплачено податок на додану вартість у розмірі 12483,68 грн.

Під час перевірки відповідач не підтверджує дані про включення до податкових зобов'язань у розмірі 12483,68 грн. та вважає ТОВ "Постачання та сервіс" фіктивним через те, що не встановлено його місцезнаходження.

За таких обставин відповідач зменшив позивачу суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на усю суму ланцюга, тобто на 12723, 86 грн.

Позивач мав укладений договір від 01.09.2005 року (арк. с. 234) з постачальником ТОВ "Південний термінал", якому у вересні 2007 р. перерахував кошти за товар, у складі якого був включений податок на додану вартість у розмірі 97267,68 грн., яка включена до відшкодування у вересні 2007 р.

ТОВ "Південний термінал" мало господарські відносини у ланцюгу з іншими суб'єктами господарювання. При проведенні зустрічних перевірок відповідач отримав інформацію про юридичну особу ТОВ "НікАгроСпектр", яке у жовтні 2007 р. було визнане банкрутом. За таких підстав відповідач не включив суму податкових зобов'язань у розмірі 91681,51 грн.

Під час вирішення спору з'ясовано, що за всіма зазначеними господарськими операціями здійсненими позивачем у вересні 2007 р. був отриманий відповідний товар та надані послуги. Оплата вартості товару (послуг) та податку на додану вартість у складі вартості товару (послуг) була здійснена позивачем в повному обсязі. Реальність вказаних операцій поставки підтверджена в судовому засіданні первинними документами, в тому числі договорами купівлі-продажу товарів, що були в подальшому використані в роботах по реконструкції крівель, лако-фарбових робіт, ремонтних робіт, договорами за якими були надані послуги з ремонтних робіт, робіт по реконструкції кровель, лако-фарбових робіт; видатковими накладними, податковими накладними, актами виконаних робіт, банківськими виписками, що містяться в матеріалах справи.

В ході розгляду справи було досліджено поставку, а саме перевезення товару підтверджено договорами в пунктах яких зазначено, що поставка товару здійснюється постачальником, тобто контрагентом позивача, так у договорі 01/01 від 01.09.2005 року в п. 2.2.. зазначено «поставка товару здійснюється продавцем на склад покупця» (т. 1арк. с. 103, 234), отримання товару підтверджено податковими накладними (т. 1 арк. с. 139-154), видатковими накладними (т. 1 арк. с. 240-252) , реальність виконання робіт - актами виконаних робіт (т. 2 арк. с. 88-103, 158-166 ).

Щодо зберігання отриманого товару від контрагентів позивача, то в активах позивача окрім землі, офісних площ, виробничих площ, транспортних засобів є і складські приміщення. Дана інформація зазначена у самому акті перевірки (арк. с .21).

Судом також з'ясовано та встановлено, що зменшення сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2007 р. на суму 326567,62 грн., за листопад 2007 р. на суму 735717,8 грн., за січень 2008 р. на суму 1009427,93 грн. та за лютий 2008 р. на суму 157951,46 грн. здійснювалось відповідачем у той же спосіб і з тих же підстав, як зазначено вище, тобто з підстав відсутності інформації, не знаходження за юридичною адресою, не наданням копій документів тощо.

Суд вважає, що не можна вважати викладені у Акті перевірки висновки, саме за таких обставин, доведеними та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства, зокрема, податкового. Судом встановлено, що висновки відповідача не ґрунтуються на відповідних доказах, а саме, висновки про фіктивність деяких підприємств не підтверджена проведенням зустрічної перевірки або в інший спосіб. Відповідач в Акті перевірки безпідставно та без наявності відповідних документів зазначив про фіктивних деяких підприємств у ланцюгу поставок.

У пункті 1.3 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" платника податку визначено як особу, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особу, яка імпортує товари на митну територію України.

Згідно з пунктом 10.2 статті 10 Закону України "Про податок на додану вартість" платники податку, визначені у пунктах "а", "в", "г", "д" пункту 10.1 цієї статті, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту і своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

З наведеного випливає, що сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування.

Відповідно з підпункту 7.2.1 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5, підпункту 7.7.1, підпункту 7.7.2 пункту 7.2 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" позивач по справі виконав обов'язкові умови для виникнення права платника податку на бюджетне відшкодування:

- податковий кредит був сформований на підставі належним чином оформлених податкових накладних за фактично придбаний товар (отримані послуги) з метою його подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;

- відповідач у Акті перевірки підтвердив, що позивач сплатив на користь постачальників товарів суми ПДВ, які були заявлені ним в подальшому до відшкодування;

- позивач належним чином відповідно до закону мав оформлені декларації з ПДВ та заяву про повернення сум бюджетного відшкодування.

Отже, позивач надав первинні документи, що стосуються господарських операцій за участю ТОВ "ВБФ "Олександр", ТОВ "Метаком Укр", ПП "Аква Плюс-Н", ТОВ МП "Марта-А", ТОВ "Технотрейд Сервіс", ТОВ "Південний термінал", ТОВ "МеталІнвестРесурс", ДП "Ера 4" ВАТ МП "Ера", які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення - придбання на підставі цивільно-правових угод товарів та послуг для здійснення господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку. Документом, який підтверджує сплату покупцем податку на додану вартість в ціні товару, зокрема є податкова накладна. При розгляді справи встановлено, що видані позивачеві контрагентами податкові накладні відповідають вимогам діючого законодавства і є належним доказом правомірності формування податкового кредиту по ПДВ по реальним господарським операціям.

Таким чином, господарські операції, які були обумовлені з боку позивача діловою метою, мали реальний характер і фактично виконані його контрагентами, які в свою чергу є добросовісними платниками податку на додану вартість, що підтверджено декларування ним взаємовідносин з позивачем.

Доводи ДПІ про «безтоварність» зазначених господарських операцій ґрунтується лише на висновках перевірки контрагента у третьому ланцюгу постачання, якою встановлена відсутність факту реального здійснення господарської операції.

З цього випливає, що при здійсненні господарських операцій з контрагентами позивач діяв виключно у відповідності до норм діючого законодавства.

Відповідно до положень ст. 71 КАС України обов'язок доказування покладається на відповідача у справі.

Відповідачем в ході розгляду справи правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення не доведено.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.08.08 р. № 00009136/0 прийняте спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 2365549,09 грн.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства "Ваден Ярдс Океан" (54017, м. Миколаїв, Заводська площа, 1, р/р 260009927 у МОД ВАТ "Райфайзен банк "Аваль", МФО 326182, ) сплачений згідно квитанції №19301/з72 від 17.08.2009 року судовий збір в сумі 3,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є. В. Марич