Справа № 754/1931/15-а
Суддя: Ярошенко С. В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/120/15
Справа №754/1931/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.02.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Ярошенко С.В.,

при секретарі - Моторенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ГУ в місті Києві Державної міграційної служби України до громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 про примусове видворення іноземного громадянина з України,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 05.02.15 року до приміщення Деснянського РВ ГУ ДМС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 22, працівниками Департаменту боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми МВС України в м. Києві доставлено громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Камілла, Бангладеш, який прибув до України у 2012 році з метою навчання в Луганському Державному медичному університеті. Влітку 2014 року в зв'язку з проведенням бойових дій на території Луганської області іноземець переїхав до м. Києва з метою працевлаштування. На даний час постійної адреси місця проживання не має.

Зазначене вказує на те, що відповідач потрапив на територію України незаконно, імовірно поза пунктами пропуску через державний кордон України, завдавши шкоди міжнародному іміджу, національним інтересам та безпеці України, в частині недоторканності кордонів.

За порушення правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, Деснянським РВ ГУДМС України в м. Києві на громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, складено адміністративний протокол ПР МКМ № 037428 від 05.02.15 року за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Беручи до уваги той факт, що відповідач грубо порушив Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", позивач просить суд на підставі ст. 30 вказаного Закону задовольнити позов.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просила суд позов задовольнити, зазначаючи, що відповідач неправомірно перебуває на території України, незаконно перетнув державний кордон України без відповідних документів, не має дозволу на право перебування на території України.

Відповідач, через свого перекладача пояснив, що погоджується з обставинами викладеними в даній адміністративній позовній заяві. Всі його документи втрачені, бажає залишитися на території України.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_2 був затриманий працівниками Деснянського РВ ГУ ДМС України в м. Києві без документів на право проживання в Україні, у зв'язку з чим уповноваженою особою позивача складений протокол про адміністративне правопорушення від 05.02.15 року серія: ПР МКМ № 037428та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення від 05.02.15 року, серія: ПН МКМ № 037428, згідно якої на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Зазначений штраф сплачений в добровільному порядку, що підтверджується копією відповідної квитанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Частинами 1, 2 ст. 16 цього ж Закону визначено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

У відповідності до ст. 30 цього ж Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 31 ЗУ "Про правовий статут іноземців та осіб без громадянства" іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду,який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Пунктом 27 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №1 від 25.06.2009 року "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" (далі - Постанова Пленуму), роз'яснено, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про видворення за межі України; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про видворення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що такі особи будуть ухилятися від виїзду. Тобто обов'язковим є попереднє прийняття указаними органами рішення про видворення іноземця чи особи без громадянства.

Таким чином, оскільки рішення відповідного компетентного органу, а саме позивача щодо видворення відповідача не приймалося, не можна стверджувати про ухилення зазначеного іноземця від виїзду з України. А отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 99, 158, 159, 160-163, 183-5, 256 КАС, Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя