Справа № 820/19926/14
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 р. Справа № 820/19926/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

за участю секретаря судового засідання Зарицької Т.В.

Представник позивача - ОСОБА_1

Представник відповідача - Мельниченко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2014р. по справі № 820/19926/14

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області, в якому просила суд : визнати протиправними дії управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області щодо повернення виконавчого листа виданого 11 квітня 2014 року Харківським окружним адміністративним судом по адміністративній справі №2а-32223/08/2070 про стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_3 суму сплачених судових витрат за виконання висновку спеціаліста-економіста Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз їм.. Засл. Професора Бокаріуса в розмірі 4015,20 грн.; зобов'язати управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області прийняти до виконання виконавчий лист виданий 11 квітня 2014 року Харківським окружним адміністративним судом по адміністративній справі №2а-32223/08/2070 про стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_3 суму сплачених судових витрат за виконання висновку спеціаліста-економіста Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл. Професора Бокаріуса в розмірі 4015,20 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області щодо повернення виконавчого листа виданого 11 квітня 2014 року Харківським окружним адміністративним судом по адміністративній справі №2а-32223/08/2070 про стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_3 суму сплачених судових витрат за виконання висновку спеціаліста-економіста Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз їм.. Засл. Професора Бокаріуса в розмірі 4015,20 грн.

Зобов'язано управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області розглянути питання щодо прийняття до виконання виконавчого листа виданого 11 квітня 2014 року Харківським окружним адміністративним судом по адміністративній справі №2а-32223/08/2070 про стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_3 суми сплачених судових витрат за виконання висновку спеціаліста-економіста Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Професора Бокаріуса в розмірі 4015,20 грн., з урахуванням підстав визнання протиправними дій управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області щодо повернення виконавчого листа.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до ухвалення не правильного рішення по справі, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на законності та обгрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, однак постанова підлягає зміні з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 23.01.2014 року постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2014 року позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в Богодухівському районі Харківської області про визнання податкового повідомлення-рішення недійсним задоволено у повному обсязі. Скасовано рішення Державної податкової інспекції у Богодухівському районі Харківської області про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 21.03.2008 року, податкове повідомлення-рішення № /0 від 21.03.2008 року, № /1 від 28.05.2008 року, № /2 від 16.07.2008 року; № /0 від 21.03.2008 року, № /1 від 28.05.2008 року, № /2 від 16.07.2008 року; № /0 від 21.03.2008 року, № /1 від 28.05.2008 року, № /2 від 16.07.2008 року; № 21461710/2 від 16.07.2008 року на суму 2550,00 грн., № /2 на суму 3600,00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 суму сплачених судових витрат за виконання висновку спеціаліста - економіста Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Професора М.С. Бокаріуса в розмірі 4015,20 грн. (чотири тисячі п'ятнадцять гривень двадцять копійок).

11.04.2014 року позивачем отримано виконавчий лист від 23.01.2014 року про стягнення з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 суму сплачених судових витрат за виконання висновку спеціаліста-економіста Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз їм.. Засл. Професора Бокаріуса в розмірі 4015,20 грн. (а.с.5).

02.06.2014 року позивач звернулась із заявою до відповідача з вимогою стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 суму сплачених судових витрат за виконання висновку спеціаліста-економіста Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз їм.. Засл. Професора Бокаріуса в розмірі 4015,20 грн. (а.с. 6).

Листом від 04.06.2014 року №03-25/1629 управлінням Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області надано відповідь на заяву позивача від 02.06.2014 року, в якій зазначено, що казначейство повертає ОСОБА_3 виконавчий лист від 23.01.2014 року без виконання, посилаючись на порушення вимог п.1 ст. 259 Кодексу адміністративного судочинства України, п.п.3 п.1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", що у виконавчому листі не вказано повне найменування боржника та рахунок боржника (а.с. 7).

02.10.2014 року позивач звернулась до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі, щодо повного зазначення найменування боржника (а.с. 8).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2014 року ФОП ОСОБА_3 відмовлено у заяві про виправлення помилки у виконавчому листі (а.с.9).

26.11.2014 року позивачем повторно було подано заяву до управління Державної Казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області та виконавчий лист (а.с. 10).

Листом від 28.11.2014 року управління Державної Казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області повторно повернуло позивачу виконавчий документ від 23.01.2014 року, з посиланнями на те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" бюджетних призначень для повернення витрат судової експертизи у відповідності зі ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено не було. Крім того, у своєму листі відповідач знову посилався на вимоги ст. 259 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 11).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог про визнання протиправними дії управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області щодо повернення виконавчого листа виданого 11 квітня 2014 року Харківським окружним адміністративним судом по адміністративній справі №2а-32223/08/2070 про стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_3 суму сплачених судових витрат за виконання висновку спеціаліста-економіста Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз їм. Засл. Професора Бокаріуса в розмірі 4015,20 грн.; про зобов'язання управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області розглянути питання щодо прийняття до виконання виконавчого листа виданого 11 квітня 2014 року Харківським окружним адміністративним судом по адміністративній справі №2а-32223/08/2070 про стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_3 суми сплачених судових витрат за виконання висновку спеціаліста-економіста Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Професора Бокаріуса в розмірі 4015,20 грн., з урахуванням підстав визнання протиправними дій управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області щодо повернення виконавчого листа.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно із абз.5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу.

Відповідно до п. 2 ст. 3 цього Закону, стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до Державної казначейської служби України у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845, цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно із підпунктом 2 п. 2 Порядку терміни вживаються в такому значенні: боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Відповідно п.3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно із ч.1 п.9 Порядку орган казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ:

- не підлягає виконанню органом Казначейства;

- подано особою, що не має відповідних повноважень;

- пред'явлено до виконання з пропущенням установленого строку;

- видано або оформлено з порушенням установлених вимог; рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку;

- суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов'язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом;

- відсутній залишок невідшкодованого податку на додану вартість, узгоджений із стягувачем; стягувач відмовився від виконання виконавчого документа або відкликав його без виконання;

- наявні інші передбачені законом випадки.

Судом встановлено, що листом від 28.11.2014 року управління Державної Казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області повторно повернуло позивачу виконавчий документ від 23.01.2014 року, з посиланнями на те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" бюджетних призначень для повернення витрат судової експертизи у відповідності зі ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено не було. Крім того, у своєму листі відповідач знову посилався на вимоги ст. 259 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 11).

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відсутність коштів у боржника чи у держави на виконання взятих на себе зобов'язань не звільняє боржника від виконання рішення суду, та не є обставиною, яка ускладнює його виконання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що державним виконавцем на виконання судового рішення не були здійснені усі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виконавчі дії та безпідставно повернуто виконавчий документ стягувачу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині визнання протиправними дій управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області щодо повернення виконавчого листа виданого 11 квітня 2014 року Харківським окружним адміністративним судом по адміністративній справі №2а-32223/08/2070 про стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_3 суму сплачених судових витрат за виконання висновку спеціаліста-економіста Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз їм. Засл. Професора Бокаріуса в розмірі 4015,20 грн.

Відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд першої інстанції повно і правильно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини, що склалися між сторонами, та дав їм належну правову оцінку.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині зобов'язання управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області про прийняття до виконання виконавчого листа виданого 11 квітня 2014 року Харківським окружним адміністративним судом по адміністративній справі №2а-32223/08/2070 про стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_3 суму сплачених судових витрат за виконання висновку спеціаліста-економіста Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Професора Бокаріуса в розмірі 4015,20 грн., з наступних підстав.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Виконанню державною виконавчою службою, зокрема, підлягають виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо: не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження або про відмову у відкритті виконавчого провадження.

У контексті з положеннями ч.1 ст. 6 КАС України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення можливості чи неможливість реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Оскільки строк пред'явлення виконавчого документа до виконання позивачем не був пропущений, та враховуючи те, що виконавчий документ неодноразово пред'являвся до виконання і у виконавчої служби ніяких зауважень до нього не виникало, колегія суддів для повного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов'язати управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області прийняти до виконання виконавчий лист виданий 11 квітня 2014 року Харківським окружним адміністративним судом по адміністративній справі №2а-32223/08/2070 про стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_3 суму сплачених судових витрат за виконання висновку спеціаліста-економіста Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл. Професора Бокаріуса в розмірі 4015,20 грн.

Відповідно до ч.1 ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року по справі № 820/19926/14 підлягає зміні шляхом викладення пункту 2 резолютивної частини постанови в наступній редакції: «Зобов'язати управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області прийняти до виконання виконавчий лист виданий 11 квітня 2014 року Харківським окружним адміністративним судом по адміністративній справі №2а-32223/08/2070 про стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_3 суму сплачених судових витрат за виконання висновку спеціаліста-економіста Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл. Професора Бокаріуса в розмірі 4015,20 грн.».

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 201, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року по справі № 820/19926/14 змінити.

Викласти пункт 2 резолютивної частини постанови суду в наступній редакції: «Зобов'язати управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області прийняти до виконання виконавчий лист виданий 11 квітня 2014 року Харківським окружним адміністративним судом по адміністративній справі №2а-32223/08/2070 про стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_3 суму сплачених судових витрат за виконання висновку спеціаліста-економіста Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл. Професора Бокаріуса в розмірі 4015,20 грн. ».

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року по справі № 820/19926/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Водолажська Н.С.
Повний текст постанови виготовлений 16.02.2015 р.