Справа № 818/3344/14
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р. Справа № 818/3344/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Запара Е.В.

за участю представника позивача Ткаченка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. по справі № 818/3344/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумський авторемонтний завод"

до Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

про визнання протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Сумський авторемонтний завод", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 01 жовтня 2014 року, яким йому збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на загальну суму 33 374,57 грн., в тому числі: за основним платежем - 22 249,71 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 11 124,86 грн

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 року у справі № 818/3344/14 адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Сумський авторемонтний завод" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання протиправним і скасування повідомлення-рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 01 жовтня 2014 року № про збільшення суми грошового зобов'язання Публічному акціонерному товариству "Сумський авторемонтний завод" з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності в загальному розмірі 33 374 (тридцять три тисячі триста сімдесят чотири грн.) 57 коп., із них - 22 249,71 грн. за основним платежем та 11 124,86 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій, зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: статті 288 Податкового кодексу України, ст. 21 Закону України "Про оренду землі", ч. 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки, на думку апелянта, з 01 січня 2011 року розмір річної орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності становить 3% від їх грошової оцінки, а тому податкове повідомлення-рішення № від 01 жовтня 2014 року є правомірним та виданим у відповідності до вимог чинного законодавства.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке просив суд апеляційної інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 5.11.1998 р. між Сумською міською радою та ПАТ "Сумський авторемонтний завод" було укладено договір оренди земельної ділянки № 253, відповідно до якого позивач отримав в тимчасове користування земельну ділянку за адресою: м. Суми, проспект Курський, 26 (а.с.6-7), за умовами договору розмір орендної плати визначено на рівні одного відсотку від грошової оцінки землі.

ПАТ "Сумський авторемонтний завод" подало до ДПІ у м. Сумах податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2014 рік, самостійно узгодивши податкове зобов'язання по орендній платі за землю за липень 2014 рік.

01.10.2014 року на підставі висновків акту перевірки № 3755/1503/05422065 від 19.09.2014 року ДПІ у м. Сумах прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким ПАТ "Сумський авторемонтний завод" збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки в загальному розмірі 33374,57 грн., з яких 22249,71 грн. основний платіж, 11124,86 грн. -штрафні (фінансові) санкції (а.с.11).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступного, що розмір орендної плати за землі державної і комунальної власності встановлюється договором, а тому сама по собі зміна грошової оцінки землі без внесення відповідних змін до договору оренди земельної ділянки із земель, що є державною або комунальною власністю, не породжує обов'язок орендаря сплачувати плату за землю в іншому, ніж встановлено договором, розмірі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 161-XIV) убачається, що користування землею в Україні є платним.

З 1 січня 2011 року набрав чинності ПК, який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 ПК плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, ПК визначив обов'язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 ПК). Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону № 161-XIV.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII ПК; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що з набранням чинності ПК річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК.

Таким чином, оскільки висновок суду касаційної інстанції у справі, що розглядається, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права до встановлених у справі обставин, то у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства слід відмовити.

Керуючись ст.160, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.3,4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області - задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. по справі № 818/3344/14 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Сумський авторемонтний завод" до Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Кононенко З.О.
Повний текст постанови виготовлений 09.02.2015 р.