Справа № 379/2777/14-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 379/2777/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Бойко М.Г. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на постанову Таращанського районного суду Київської області від 31 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Таращанського районного суду Київської області з позовом до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання протиправними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку та визнання незаконними дій щодо відмови у призначенні, перерахунку та щомісячній виплаті державної пенсії відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підвищення до пенсії відповідно до ст. 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання відповідача призначити, перерахувати та виплатити їй за період з 01.06.2014 року по день винесення рішення суду державну пенсію відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підвищення до пенсії, відповідно до ст. 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії, відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 31 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано незаконними дії управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні, перерахунку та виплаті державної пенсії відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, щомісячної доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області призначити, перерахувати та виплатити ОСОБА_2 з 23.06.2014 року по 02.08.2014 року державну пенсію відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, щомісячну доплату до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично виплачених сум. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість просить скасувати постанову від 31.12.2014 року та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України прийнято у порядку скороченого провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст. 183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 2 групи і одержує пенсію по вказаній групі інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, призначену відповідно до ст. 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та копією довідки МСЕК.

12.12.2014 року позивач звернулася до відповідача із проханням провести перерахунок її пенсії відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, листом № 9224/03 від 22.12.2014 року відповідач відмовив позивачці в такому перерахунку, посилаючись на норми ст. 116 Бюджетного кодексу України, постанов Кабінету Міністрів України: № 745 від 06.07.2011 року «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1381 від 28.12.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» та № 112 від 25.03.2014 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій відповідача щодо нарахування та виплати державної, додаткової пенсії, а також доплати до пенсії у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України, оскільки Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не містив положень щодо виплати у період з 23.06.2014 року по 02.08.2014 року пенсії відповідно до ст. ст. 39, 50, 54 зазначеного Закону у порядку та розмірах, встановлених КМ України.

З таким висновком суду першої інстанції слід погодитися з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам IІ групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 39 Закону громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

На виконання делегованих повноважень Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року № 1210, якою передбачено мінімальний розмір пенсії для постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Однак, як вбачається зі змісту Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», до останнього були внесені зміни Законом від 31.07.2014 № 1622-VII (який набрав чинності 03.08.2014 року) та доповнено Прикінцеві положення пунктом 67, згідно якого приписи ст. ст. 39, 50, 54 Закону у 2014 році застосовуються у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин у період з 01.01.2014 року по 03.08.2014 року чинним законодавством не передбачено виплати пенсій, визначених ст. ст. 39, 50, 54 Закону у розмірі, визначеному КМ України, а тому позовні вимоги за період з 23.06.2014 року по 02.08.2014 року включно підлягають задоволенню.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неправомірність виплати відповідачем пенсії ОСОБА_2 у період з 23.06.2014 року по 02.08.2014 року в порядку та розмірах, визначених постановою КМ України від 23.11.2011 року № 1210.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29.12.2014 року у справі № К/800/67137/14 та в ухвалі від 08.12.2014 року № К/800/62628/14.

При цьому, судова колегія зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включається мінімальний розмір пенсії за віком.

Крім того, положеннями ст. 19 вказаного Закону передбачено, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Оскільки будь-яким іншим законом, крім Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії не встановлений, колегія суддів приходить висновку про відсутність правових підстав для застосування будь-якої іншої величини, ніж встановлена названим Законом, для розрахунку позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області - залишити без задоволення, а постанову Таращанського районного суду Київської області від 31 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

О.М. Оксененко

Судді:

Ю.А. Ісаєнко

І.В. Федотов

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Федотов І.В.

Ісаєнко Ю.А.