Справа № 804/12415/14
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2015 рокусправа № 804/12415/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, Синельниківського міського відділу (з обслуговування м. Синельникове та Синельниковського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області

третя особа начальник Головного управління МВС України в Дніпропетровській області Бабенко В.М.

про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області № 82 о/с від 09.04.2013 щодо звільнення зі служби в ОВС в запас Збройних Сил за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ; визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області № 656 від 01.04.2013 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Синельниківського МВ в частині, щодо стосується звільнення ОСОБА_1 з ОВС за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ; зобов'язати ГУМВС України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого відділення Синельниківського міського відділу (з обслуговування м. Синельникове та Синельниковського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області; стягнути з Синельниківського міського відділу (з обслуговування м. Синельникове та Синельниковського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 27862,40 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду та прийняту нову постанову, якою позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 11.08.2008 проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 01.09.2011 на посаді слідчого відділення Синельниківського міського відділу (з обслуговування м. Синельникове та Синельниковського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області, з функціональними обов'язками ознайомлений.

Наказом начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області Бабенко В.М. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Синельниківського МВ» № 656 від 01.04.2013 за порушення службової дисципліни, ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України віл 22.02.2012 № 155, що виразилось у вчиненні дій, які призвели до втрати об'єктивності та неупередженості при розслідуванні кримінально справи відносно ОСОБА_3, слідчого відділення Синельниківського міського відділу лейтенанта міліції ОСОБА_1 вирішено звільнити з органів внутрішніх справ України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС.

Згідно з витягом з наказу начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області Бабенко В.М. по особовому складу № 82 о/с дск від 09.04.2013 лейтенанта міліції ОСОБА_4, слідчого відділу Синельниківського міського відділу (з обслуговування м. Синельникове та Синельниковського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області з 09 квітня 2013 року звільнено в запас Збройних сил за п. 64 «є» (за порушення дисципліни).

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваних наказів суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до положень статті 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України затверджується Верховною Радою України. Працівники міліції вправі створювати професійні спілки.

Згідно зі статтею 25 цього Закону працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність. Службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», яким затверджено Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників та дотримуватися норм професійної та службової етики.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ (ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Порядок накладання дисциплінарних стягнень встановлено статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, якою передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як вбачається з матеріалів справи, за фактом порушення службової дисципліни слідчим СВ Синельниківського МВ лейтенантом міліції ОСОБА_1 було проведено службове розслідування, за результатами якого складено висновок від 01.04.2013 (затверджено начальником Головного управління МВС України в Дніпропетровській області Бабенко В.М.).

Згідно з висновком службового розслідування встановлено порушення позивачем дисципліни, а саме вчинення дій, які призвели до втрати об'єктивності та неупередженості при розслідуванні кримінальної справи, що полягають в отриманні грошових коштів від особи, що була притягнута до кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження № 0000649 (ОСОБА_3.), що не заперечується позивачем.

Відповідно до підпункту 14.8 Інструкції про порядок обліку порушень законності (правопорушень) та надзвичайних подій за участю особового складу органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 552 від 06 грудня 1991 року, посадова особа при проведенні службового розслідування зобов'язана ознайомити з затвердженим висновком службового розслідування особу, у відношенні якої воно проводилось, за бажанням на те останньої, якщо це не суперечить вимогам дотримання державної чи службової таємниці.

В свою чергу, згідно з пунктом 15 Інструкції особа, у відношенні якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, заявляти клопотання, надавати докази по суті досліджуваних обставин; заявляти відводи у відношенні працівника, який проводить службове розслідування, подавати скарги на його дії та рішення; знайомитись по закінченню службового розслідування з затвердженим висновком та оскаржувати його у встановленому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведеного службового розслідування ОСОБА_1 було надано письмові пояснення на ім'я начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області Бабенко В.М. Щодо ознайомлення з результатами розслідування - позивач з відповідною заявою/рапортом (як того вимагав чинний на момент проведення службового розслідування наказ МВС України № 552) не звертався, що спростовує доводи апелянта про порушення процедури проведення службового розслідування.

Щодо посилання апелянта на порушення відповідачем приписів Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, а саме звільнення останнього в період тимчасової непрацездатності, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Судом встановлено, що у період з 26 березня 2013 року по 08 квітня 2013 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності, копія якого міститься в матеріалах справи.

Дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення позивача з органів внутрішніх справ України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС було накладене наказом № 656 від 01.04.2013, виконано 09.04.2013 за наказом № 82 о/с дск, тобто після прибуття апелянта до місця проходження служби.

При цьому чинне законодавство не містить приписів щодо неможливості затвердження висновків службового розслідування в період перебування особи, щодо якої воно проводилося, на лікарняному.

Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що при винесенні оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що в свою чергу, свідчить про їх правомірність.

Щодо погодження з профспілковим комітетом звільнення позивача з органів внутрішніх справ, членом якого є останній, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 18 Закону України «Про міліцію» працівники міліції вправі створювати професійні спілки.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об'єднання профспілок).

Колективною угодою між ГУМВС України в Дніпропетровській області та Дніпропетровською обласною організацією Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України на 2013-2015 роки встановлено недопущення звільнення членів профспілки без надання в установленому порядку відповідним профспілковим органом згоди на звільнення у випадках, коли надання такої згоди передбачено чинним законодавством.

Згідно з Протоколом № 9 зборів членів первинної профспілкової організації Синельниківського МВ Дніпропетровської профспілкової організації ПАП ОВС України від 12.09.2014 та Протоколом № 10 засідання профкому професійної спілки атестованих працівників міліції Синельниківського міського відділу (з обслуговування м. Синельникове та Синельниковського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області від 12.09.2014, первинною профспілковою організацією та профспілкою вищого рівня надано згоду на звільнення ОСОБА_1 з ОВС.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем не спростовано жодним належним доказом висновків службового розслідування щодо вчиненого дисциплінарного проступку, при цьому позивач в письмових поясненнях та під час судового розгляду справи підтвердив факт отримання коштів від обвинуваченого ОСОБА_3, що, за висновком суду суперечить загальним принципам діяльності працівників ОВС, а тому суд апеляційної інстанції також знаходить обґрунтованими оскаржувані накази.

Враховуючи сукупність викладених обставин суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року в адміністративній справі № 804/12415/14 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 10 лютого 2015 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова