Справа № 820/103/15
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 січня 2015 р. № 820/103/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лук'яненко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Звягіна Я.І.,

представників сторін:

позивача - Вернигори О.В.,

відповідача - Губської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Флешком" до державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Флешком", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд: визнати дії посадових осіб державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області по проведенню планової виїзної перевірки ТОВ "Флешком", в результаті яких не було прийнято податкове повідомлення - рішення на суму завищення грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 22375,00 грн., на суму завищення грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 60358,00 грн. протиправними; скасувати податкові повідомлення-рішення № від 24.12.2014 року на суму 1886036,25 грн., та № від 24.12.2014 року на суму 510,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення - рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки відповідача, а відтак, суперечать ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов'язок по оплаті грошового зобов'язання на користь Державного бюджету України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги і доводи заявленого позову, просив суд прийняти рішення про задоволення позову.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав суду письмові заперечення, позиція яких повністю збігається з викладеною в судовому засіданні, де зазначив, що під час проведення перевірки та складання акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства. За результатами перевірки, в акті були зафіксовані порушення вимог Податкового кодексу України, за що позивачу було визначене відповідне податкове зобов'язання.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Позивач як юридична особа зареєстрований виконавчим комітетом Харківської міської ради 10.10.2007 року, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №082940 (т. 1 а.с. 20).

Згідно довідки АА №744465, основними видами діяльності позивача за КВЕД-2010: 46.51 Оптова торгівля комп'ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням, 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього, 47.41 Роздрібна торгівля комп'ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах, 73.20 Дослідження кон'юнктури ринку та виявлення громадської думки (т. 1 а.с. 21).

Фахівцями державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Флешком" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, результати якої оформлена актом від 12.12.2014 року №5823/20-30-22-01/35477141, яким зафіксовано порушення: п. 138.2, п. 138.4, п.138.8 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, внаслідок чого ТОВ "Флешком" занижено податок на прибуток всього у сумі 1504029 грн.; п.138.2, п.п.138.10.2 п.п.138.10.3 п.138.10 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), внаслідок ненадання підприємством первинних документів та відомостей аналітичного обліку за період з 01.04.2011 року по 30.09.2011 року; п.п.20.1.15 п.20.1 ст. 20, п.44.1, п.44.6 ст. 44, п.85.2 ст. 85, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) (т. а.с. 25-56).

Позивач не погодившись з висновками акту перевірки подав на них свої заперечення від 16.12 2014 року із доповненнями від 19.12.2014 року до начальника державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (т. 1 а.с. 71-75).

Листом від 23.12.2014 року № 20978/10/20-30-22-01, державна податкова інспекція у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області повідомила позивача про те, що висновки акту перевірки відповідають вимогам діючого законодавства (т. 1 а.с. 76-77).

На підставі вище вказаного акту перевірки від 12.12.2014 року №5823/20-30-22-01/35477141, відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 24.12.2014 року: № на суму 1886036,25 грн., № на суму 510,00 грн. (т. 1 а.с. 64-65).

Щодо податкового повідомлення - рішення № від 24.12.2014 року на суму 510,00 грн., суд зазначає наступне.

18.11.2014 року відповідач листом №18590/20-30-22-01 просив позивача надати до контролюючого органу первинні документи за період з 01.01.2011 по 30.09.2011 року (т. 1 а.с. 57).

Позивач листом від 20.11.2014 року №2011-1 повідомив ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про безпідставність та протиправність вимог про надання документів для проведення перевірки з період з 01.01.2011 по 30.09.2011 року, оскільки цей період поза межами 1095 днів, що підлягає перевірці (т. 1 а.с . 58).

25.11.2014 року в адресу ТОВ "Флешком" надійшов лист №19098/10/20-30-22-01 від 25.11.2014 року, в якому податковий орган посилаючись на п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20, п. 16.1.5 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України просить надати до перевірки документи за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 року (т. 1 а.с. 59).

Листом від 26.11.2014 року №2611-3 позивач повідомив відповідача про те, що законодавчо обґрунтовані підстави для надання первинної та бухгалтерської документації за період з 01.01.2011 по 30.09.2011 року відсутні. Крім того, зазначив, що документи бухгалтерського та податкового обліку за період з 01.10.2011 року по 31.12.2013 року надані перевіряючим для проведення планової перевірки, що підтверджується реєстрами документів (т. 1 а.с. 60).

Так, відповідно до п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

А отже, у платника податків зі спливом 1095 днів відсутнє зобов'язання забезпечення зберігання документів, визначених у п.44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2011 року подана до ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова 29.04.2011 року у строк, що передбачений чинним податковим законодавством та зареєстрована за № (т. 1 а.с. 81-82).

Податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 2-3 квартали 2011 року подана до ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова 04.11.2011 року у строк, що передбачений чинним податковим законодавством та зареєстрована за №. ТОВ "Флешком" декларацію подано в електронному вигляді, отримано квитанцію №2 про прийняття документа на районному рівні (т. 1 а.с. 86-88).

Податкова декларація з ПДВ за вересень 2011 року подана в електронному вигляді 19.10.2011 року, зареєстрована на районному рівні за №, отримано квитанцію №2 про отримання документу на районному рівні (т. 1 а.с. 121-122).

З моменту подання податкової декларації за 1 квартал 2011 року та 2-3 квартали 2011 року, податкової звітності з ПДВ за січень - вересень 2011 року минуло 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, відтак у відповідача відсутні підстави для витребування документів бухгалтерського та податкового обліку за період з 01.01.2011 року по 30.09.2011 року.

Враховуючи наведене, суд вважає безпідставним застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510,00 грн., і знаходить податкове повідомлення - рішення № від 24.12.2014 року на суму 510,00 грн. таким, що підлягає скасуванню.

В той же час суд не погоджується з думкою представника позивача про те, що посадовими особами державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області за результатами проведення планової виїзної перевірки ТОВ "Флешком", безпідставно не прийнято податкове повідомлення - рішення на суму завищення грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 22375,00 грн., на суму завищення грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 60358,00 грн., через наступне:

В акті перевірки №5823/20-30-22-01/35477141 від 12.12.2014 року в періоді з 01.01.2011 по 30.09.2011 року, що виходить за межі 1095 днів, встановлено завищення суми податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 453984 грн. та завищення суми податкового кредиту в сумі 393626 грн., внаслідок чого завищено суму грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 60358,00 грн., а також встановлено завищення суми доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування в сумі 1845640 грн. та завищення суми витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування в сумі 1696355,0 грн., внаслідок чого завищено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за період з 01.01.2011 року по 30.09.2011 року в сумі 22375,0 грн.

За правилами п.102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Суд зазначає, що законодавство України передбачає можливість здійснення контролюючим органом його контролюючої функції, що полягає у вчиненні дій щодо справляння до бюджетів та державних цільових фондів податків та зборів в процесі здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства платниками податків, метою яких, у випадку вчинення податкового правопорушення, чи за наявності підстав для самостійного визначення податкового зобов'язання контролюючим органом, є застосування штрафних (фінансових) санкцій чи самостійне визначення податкового зобов'язання контролюючим органом відповідно у строк, передбачений ст. 102 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що передумовою для застосування штрафних (фінансових) санкцій чи самостійного визначення податкового зобов'язання контролюючим органом може бути перевірка платника податків, передбачена главою 8 Податкового кодексу України, то метою такою перевірки є встановлення дотримання або порушення таким платником норм податкового законодавства в той період, за який, на момент проведення перевірки, контролюючий орган може застосувати свої, передбачені законом повноваження щодо справляння до бюджетів та державних цільових фондів податків та зборів, тобто застосовувати штрафні (фінансові) санкції чи самостійно визначати податкове зобов'язання із врахуванням строків давності, визначених ст. 102 Податкового кодексу України.

А отже, відповідно до норм Податкового кодексу України контролюючий орган не може застосовувати до платника негативних наслідків, передбачених чинним законодавством, за період, що перевищує 1095 днів, оскільки результати такої перевірки не можуть передбачати сплату грошового зобов'язання до бюджетів та державних цільових фондів.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що оскільки сплив строк давності передбачений положеннями п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України для самостійного визначення контролюючим органом суми грошових зобов'язань платника податків, контролюючий орган позбавлений повноважень для винесення податкового повідомлення-рішення за цей період, а тому позовні вимоги позивача про визнання дій посадових осіб державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області по проведенню планової виїзної перевірки ТОВ "Флешком", в результаті яких не прийнято податкове повідомлення - рішення на суму завищення грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 22375,00 грн., на суму завищення грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 60358,00 грн. такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо податкового повідомлення - рішення № від 24.12.2014 року на суму 1886036,25 грн., суд зазначає наступне:

Судовим розглядом встановлено, що позивачем в перевіряємому періоді укладено ряд договорів з контрагентами, а саме:

- договір купівлі продажу № 010413 від 01.04.2013 року, за умовами якого постачальник (ТОВ "Салават-Трейд") зобов'язується передати у власність покупця (ТОВ "Флешком), а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити товар . Кількість, найменування, асортимент товару вказані у рахунку на оплату (т. 2 а.с. 17-18);

- договір про дистриб'юторське обслуговування дилера №VRP 62-02 D від 01.06.2012 року, за умовами якого дистриб'ютор (ТОВ "Е.НОТ") передає, а дилер (позивач) одержує офіційне невиняткове право на поширення дистриб'юторського обладнання і програмного забезпечення (товар) (т. 2 а.с. 19-25);

- договір про дистриб'юторське обслуговування дилера №VRP 42-01 D від 01.04.2012 року, за умовами якого дистриб'ютор (ТОВ "ІТ Кур'єр") передає, а дилер (позивач) одержує офіційне невиняткове право на поширення дистриб'юторського обладнання і програмного забезпечення (товар) (т. 2 а.с. 26-32).

На підтвердження виконання умов укладених вище правочинів позивачем надано документи бухгалтерського та податкового обліку: рахунки на оплату, рахунки - фактури, накладні, видаткові накладні, видаткові накладні, виписками по рахунку (т. 2 а.с. 33-185).

Проаналізувавши вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем доведено придбання товарів/послуг у своїх контрагентів, що підтверджується первинними бухгалтерськими та податковими документами, які виписані з додержанням вимог Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), п. 9.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні". Факти, які б позбавляли правового значення конкретні видані за здійсненими господарськими операціями документи первинного бухгалтерського та податкового обліку, відповідачем не надані.

Згідно до вимог п.138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до положень п.138.4, п.138.8 ст. 138 вищевказаного кодексу витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг. Собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно з приписами п.п.139.1.9. п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України до витрати, не відносяться не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Суд не погоджується з посиланнями перевіряючих в акті перевірки на той факт, що флеш-накопичувачі підлягають обов'язковій сертифікації в Україні, через наступне.

Законом України "Про підтвердження відповідності №2406-ІІІ від 17.05.2001 року контроль за дотриманням відповідного покладено на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері оцінки відповідності.

Відповідно до Указу Президента України від 31.05.2011 року №634/2011 таким органом є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.

Органом з оцінки відповідності та сертифікації продукції і послуг в державній системі сертифікації УкрСЕПРО на запити ТОВ "Флешком" надано висновки: №177/10222 від 28.09.2012 року, №177/10224 від 28.09.2012 року, №177/10223 від 28.09.2012 року, №177/10221 від 28.09.2012 року, №177/10225 від 28.09.2012 року, №177/10226 від 28.09.2012 року, в яких зазначено, що модулі пам'яті, твердотільні запам'ятовувальні пристрої, запам'ятовувальні пристрої на жорстких дисках внутрішні, картки пам'яті/флеш - пам'ять "Goodram", "Тоshiba", "Теam", що реалізуються ТОВ "Флешком" на території України не підлягають обов'язковому декларуванню, так як на них не розповсюджується дія "Технічного регламенту обладнання та захисних систем для застосування в потенційно вибухонебезпечному середовищі", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року №898, "Технічного регламенту безпеки низьковольтного електричного обладнання", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1149 від 29.10.2009 року, "Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 №785 (із змінами та доповненнями) (т. 1 а.с. 156-161).

Таким чином, дослідивши первинну та бухгалтерську документацію, з'ясувавши всі обставини справи, суд робить висновок, що позивачем правомірно включені витрати до складу валових витрат по операціям з ТОВ "Салават-Трейд", ТОВ "Е.НОТ", ТОВ "ІТ Кур'єр", оскільки ТОВ "Флешком" надано до суду документи первинного обліку (рахунки на оплату, накладні, видаткові накладні, рахунки-фактури, виписки з банку), які містять всі необхідні реквізити передбачені приписами діючого податкового законодавства України.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними податкових повідомлень - рішень від 24.12.2014 року № на суму 1886036,25 грн., № на суму 510,00 грн., суд зазначає, що вказана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки поглинається вимогою про скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, крім того, з урахуванням приписів ч.3 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України саме скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень є тим засобом захисту, який гарантуватиме захист прав позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в частині позовних вимог про скасування податкових повідомлень - рішень від 24.12.2014 року № на суму 1886036,25 грн., № на суму 510,00 грн. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Флешком" до державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.12.2014 року № на суму 1886036,25 грн., № на суму 510,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 04 лютого 2015 року.

Суддя М.О. Лук'яненко