Справа № П/811/1900/14
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/1900/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2015 року

справа № П/811/1900/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Баранник Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2014р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградхліб» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Кіровоградхліб» звернулось з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2014р. позов задоволено частково.

В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Постанова в частині задоволених позовних вимог обґрунтована тим, що позивачем доведено правомірність формування валових витрат та податкового кредиту в перевіреному періоді та також доведено оприбуткування виручки, яка отримана на торговій точці (склад за адресою: м. Кіровоград, вул. Аерофлотська, 20) в центральну касу підприємства відповідно до діючого законодавства.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати, в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано те, що позивачем в результаті господарських операцій в перевіреному періоді отримав збиток та те, що позивачем до перевірки не було надано всіх прибуткових касових ордерів, які були надані суду.

Представники сторін не з'явились.

Представник відповідача повістку отримав 29.09.2014.

Повістка для позивача повернулась з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Фіксування судового засідання відповідно ст. 41 КАС України не здійснювалось.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі акту перевірки №24/11-23-22-02/37795986 від 30.01.2014 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 11 лютого 2014 року:

Актом перевірки встановлено порушення зокрема 1. п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток в сумі 826 090 грн., в тому числі: в 2-му кварталі 2012 р. в сумі 45 432 грн., в 3-му кварталі 2012 р. в сумі 327 018 грн., в 4-му кварталі 2012 р. в сумі 453 640 грн.;

Судом першої інстанції також було встановлено, що позивачем було укладено договір 191 від 06.02.2012 року з ПАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» на придбання молочноконсервної продукції в асортименті.

ПАТ «Первомайський молочно консервний комбінат» поставлено молочноконсервну продукцію в асортименті на загальну суму 4 720 519,52 грн. (з яких ПДВ – 786 753,29грн.), яка була реалізована позивачем на експорт фірма SRL «ТІМСАТ» Молдова (договори № 09/05/2012 від 28.05.2012, №12/07/2012 від 12.07.2012 року № 14/11/12 від 20.11.2012 на поставку молочних продуктів), Фірма SRL «CUPTORUL FЕRМЕCАТ» Молдова (договір №10/06/12 від 21.06.2012 на поставку молочних продуктів), Фірма ООО «SММ» Грузія (договори № 11/07/12 від 04.07.2012, №13/10/12 від 29.10.2012 року на поставку молочних продуктів) на загальну суму 4 081 241,84 грн. на підставі вантажно-митних декларацій.

Матеріали справи містять копії договорів, видаткових та податкових накладних, докази перерахуванн6я коштів за договорами.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат -витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пунктом 138.2 ст.138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно із пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування ПДВ, зокрема, є операції платників податку з вивезення товарів за межі митної території України.

Операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту оподатковуються за нульовою ставкою. Товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України (пп. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України).

Датою виникнення права платника ПДВ на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач правомірно включив витрати на придбання у подальшому експортованого товару до складу витрат, а сплачений постачальнику податок на додану вартість до податкового кредиту, оскільки, дійшовши до висновку про збитковість відповідних господарських операцій, податковий орган не врахував, що експортні операції обліковуються за нульовою ставкою податку на додану вартість, у зв'язку з чим ціна продажу товару без урахування податку на додану вартість є вищою, ніж ціна його придбання, що підтверджується первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, і свідчить про фактичне отримання позивачем доходу від загального обсягу господарських операцій.

Що стосується подвійного відображення в складі податкового кредиту податкових накладних №34 від 06.02.2012 року на суму ПДВ 802,4 грн., отриману від ТОВ «Промбезпека» (код 33708816), №68 від 18.04.2012 року на суму ПДВ 378,33 грн. та податкову накладну №44 від 11.04.2012 року на суму ПДВ 567,5 грн., отримані від ТОВ «Профлайн Ко» (код 35690345), то судом першої інстанції було свтановлено, що підприємством було відкориговано дані показники: по ТОВ «Промбезпека» в лютому 2013 року (т.6 а.с.66-73), по ТОВ «Профлайн Ко» в червні 2012 року (т.6 а.с.33-35, 43, 64).

Вірно судом першої інстанції було встановлено правомірність формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Магмастіл» та ПП «Рупас-ПАК» на 1413 грн., оскільки матеріали справи містять видаткові та податкові накладні, докази сплати за товар та подальшого використання придбаного товару у господарській діяльності позивача.

Окрім цього, до матеріалів справи було додано копії Z-звітів за період з 16.01.2012 по 31.12.2012, копії прибуткових касових ордерів за період з 16.01.2012 по 31.12.2012 (т.3 а.с.51-250, т.4 а.с.1-182, т.5 а.с.1-250)

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2014р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградхліб» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш