Справа № 814/1743/14
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/1743/14

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.07.2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства у Миколаївській області про визнання дій протиправними, визнання права на отримання земельної ділянки у власність, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Держземагенства у Миколаївській області про визнання дій протиправними, визнання права на отримання земельної ділянки у власність.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відмова відповідача у затвердженні проекту землеустрою для подальшого отримання ним земельної ділянки у власність, носить протиправний характер, так як відповідно до ст. 32 ч. 1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) він, як член ФГ "Грубий", має право на отримання безоплатно у приватну власність земельної ділянки фермерського господарства.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.07.2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позовних вимог.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень та до канцелярії Одеського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за їх відсутності, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 27 лютого 2006 р. між членом ФГ "Грубий" ОСОБА_2 (син позивачки) та Доманівською районною державною адміністрацією Миколаївської області було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендар - ОСОБА_2 отримав строком на 10 років у користування земельну ділянку розміром 21,62 га, для ведення фермерського господарства (а. с. 52-54).

В листопаді 2013 р. позивач подав до Управління заяву про затвердження проекту землеустрою, на яку 20 грудня 2013 р. отримав відмову відповідача оформлену листом, який мотивований тим, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, орендується її сином - ОСОБА_2 і ця земельна ділянка не входить до складу земель ФГ "Грубий", а тому і не підлягає безоплатній передачі у власність членам цього господарства (а. с. 9-10).

Вирішуючи справу по суті судом першої інстанції вірно надано оцінку обставинам справи та дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Предметом спору в даній справі є визначення того, чи має право ОСОБА_2, який є членом ФГ "Грубий" та являється сином позивачки, на орендовану ним земельну ділянку як на таку, що згідно ст. 32 ЗК України, може бути ним частково отримана безоплатно у власність.

Так, відповідно до вказаної норми, громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Зазначену норму слід розуміти таким чином, що особа, яка є членом фермерського господарства і яка раніше отримала у користування, в тому числі і в оренду, земельну ділянку для ведення фермерського господарства, може в подальшому безоплатно отримати цю земельну ділянку, в розмірі земельного паю, у власність.

В даному випадку, відповідно до договору оренди земельної ділянки від 27.02.2006 року (а.с.52-54) орендарем є ОСОБА_2, а тому саме він має право звертатися до відповідача про отримання земельної ділянки у власність згідно ст. 32 ЗК України.

Сама ж позивач - ОСОБА_1, не має права на користування даною земельною ділянкою, оскільки договір оренди укладений між Доманівською райдержадміністрацією в особі голови райдержадміністрації Граматіка Віктора Івановича та ОСОБА_2 як фізичною особою.

Апелянт (позивач) посилається на те, що на її думку право на приватизацію земельної ділянки є у кожного з членів фермерського господарства, в тому числі на землі, що перебувають в оренді голови даного господарства, однак дана позиція протирічить нормам діючого законодавства.

Договір оренди є одним із видив правочинів. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст. 93 ЗК України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

В даному випадку правовідносини щодо орендованої земельної ділянки склалися між фізичною особою ОСОБА_2 та Доманівською райдержадміністрацією в особі голови райдержадміністрації Граматіка Віктора Івановича, при цьому ОСОБА_1 як сторона в цих правовідносинах вітсутня, а тому і право звертатись до Головного управління Держземагентства у Миколаївській області із заявою про отримання безоплатно у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2 у ОСОБА_1 відсутнє.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.07.2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є.Зуєва

суддя О.А.Шевчук

суддя А.Г.Федусик