Справа № 2а/0570/4667/11
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року м. Київ К/9991/55764/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника позивача Міщенка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17.06.2011 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 03.08.2011

у справі №2а/0570/4667/2011

за позовом Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку

третя особа Підприємство об'єднання громадян «Спільна справа»

за участю прокуратури Донецької області

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, - ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 17.06.2011, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03.08.2011, позов задоволено. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення №/10244/10/15-16-23/1 від 16.03.2011 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 2807635,00 грн., у т.ч. за червень 2008 року на 2299236,00 грн., за листопад 2008 року на 508399,00 грн.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про відмову в позові, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Прокуратурою Донецької області подано заяву про приєднання до касаційної скарги відповідача.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за червень 2008 року та листопада 2008 року згідно уточнюючих розрахунків від 30 грудня 2010 року, яка виникла за рахунок від?ємного значення з ПДВ, що декларувалося в період з 01 травня 2008 року по 30 червня 2010 року та з 01 жовтня 2008 року по 30 листопада 2008 року, за наслідками якої складено акт № 151/15-16-23/1-00191158 від 28 лютого 2011.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення підпункту 7.2.4 пункту 7.2, підпункту 7.4.5 пункту 7.4, підпунктів 7.7.1 та 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» при розрахунку бюджетного відшкодування за червень 2008 року та листопад 2008 року, у зв?язку з включенням до складу податкового кредиту за жовтень 2008 року податку на додану вартість в сумі 508399,00 грн. на підставі податкових накладних, виписаних Підприємством об?єднання громадян «Спільна справа», свідоцтво платника податків якого анульовано з 13 грудня 2007 року. Завищення податкового кредиту в декларації за жовтень 2008 року на сумі 508399,00 грн. вплинуло на значення рядка 23.1. податкової декларації за листопад 2008 року та суму податку на додану вартість, заявленого позивачем до відшкодування у листопаді 2008 року.

Крім того, як зазначено в акті перевірки, позивач в порушення підпунктів 7.7.1 та 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» надав до податкової інспекції уточнюючий податковий розрахунок до декларації за червень 2008 року, яким збільшив значення рядку 23.1. декларації та збільшив суму бюджетного відшкодування звітного періоду на 2299236,00 грн., проте, позивач не надав уточнюючих розрахунків на збільшення значення податкового кредиту травня 2008 року та рядку 22.2 декларації з податку на додану вартість за травень 2008 року, значення яких переноситься до рядку 23.1. декларації наступного звітного періоду (червня 2008 року), у зв?язку з чим у позивача відсутнє право на збільшення суми бюджетного відшкодування за червень 2008 року в зазначеній сумі.

На підставі акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення №/10244/10/15-16-23/1 від 16 березня 2011 року, яким зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в сумі 2299236,00 грн. за червень 2008 року та 508399,00 грн. за листопад 2008 року.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального права та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для вирішення справи, та надали їм правову оцінку.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) встановлений підпунктами 7.7.1 та 7.7.2 пункту 7.7. статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Згідно підпункту 7.7.1 пункту 7.7. статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Підпунктом 7.7.2 пункту 7.7. статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).

Згідно підпункту 7.7.4 пункту 7.7. статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем на виконання підпункту 4.1.1 пункту 4.1. статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов?язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» 13 червня 2008 року було надано до податкової інспекції податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний податковий період травень 2008 року у рядку 18 якої позивач задекларував від?ємне значення податку звітного податкового періоду в сумі 58195627,00 грн. У рядку 22.2. зазначеної податкової декларації, значення якого переноситься до рядку 23.1. податкової декларації наступного податкового періоду, позивач через відсутність податкового боргу минулих звітних періодів задекларував від?ємне значення податку звітного податкового періоду у розмірі 58195627,00 грн.

Зауважень з приводу правильності визначення позивачем рядків 9 та 17 податкової декларації звітного податкового періоду травня 2008 року, що впливають на значення рядків 18 та 22.2 декларації звітного податкового періоду, чи наявності арифметичних помилок при визначенні значень рядків 18 та 22.2. декларації з податку на додану вартість за травень 2008 року відповідач не мав.

У декларації з податку на додану вартість за звітний податковий період червень 2008 року, позивач задекларував значення рядку 23.1. декларації звітного періоду в сумі 55896391,00 грн., тобто меншій ніж значення рядку 22.2 податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2008 року на 2299236,00 грн.

У зв?язку із виявленням помилки, 30 грудня 2010 року, позивач, на підставі пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов?язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», в межах строків встановлених статтею 15 цього Закону, надав уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за звітний податковий період червень 2008 року, яким збільшив значення рядків 23.1. та 25.1. декларації на 2299236,00 грн., а також довідку щодо залишку від?ємного значення попередніх податкових періодів, розрахунок суми бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

Судова колегія погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що при визначенні рядка 22.2 декларації звітного податкового періоду травня 2008 року позивачем не було допущено помилок, у зв?язку з чим у нього відсутній обов?язок подавати уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість за цей звітний податковий період.

Позивачем допущено арифметичну помилку при заповненні податкової декларації з податку на додану вартість за звітний період червень 2008 року, що виразилася у перенесенні до рядка 23.1. декларації за червень 2008 року значення рядка 22.2. декларації за травень 2008 року у меншому розмірі (значення рядка 22.2. декларації за травень 2008 року більше значення рядка 23.1. декларації за червень 2008 року на 2299236,00 грн.), яка була виправлена шляхом подання уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість за звітний податковий період червень 2008 року та яка не впливає на показники податкової декларації з податку на додану вартість за звітний період травень 2008 року.

15 грудня 2008 року позивачем надано податкову декларацію за звітний податковий період листопад 2008 року, у рядку 23.1. якої визначено від?ємне значення податку попереднього звітного податкового періоду в сумі 79428772,00 грн. У рядку 25.1. зазначеної декларації позивач визначив суму податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку в банку у розмірі 79428772,00 грн.

30 грудня 2010 року, у зв?язку із виявленням помилки позивач на підставі пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов?язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», позивач подав уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість за жовтень 2008 року, яким збільшив податковий кредит звітного періоду на 508399,00 грн. Згідно доданої до уточнюючого розрахунку розшифровки податкових зобов?язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток № 5 до декларації з податку на одну вартість) позивач збільшив податковий кредит жовтня 2008 року на податок на додану вартість в сумі 508399,00 грн., сформований на підставі податкових накладних, виписаних Підприємством об?єднання громадян «Спільна справа» у травні 2008 року (ПДВ в сумі 155488,00 грн.), у червні 2008 року (ПДВ в сумі 257754,60 грн.), у липні 2008 року (ПДВ в сумі 95156,00 грн.), а отриманих позивачем у жовтні 2008 року.

Уточнюючим розрахунком до податкової декларації з податку на додану вартість за звітний податковий період листопад 2008 року (позивач збільшив значення рядків 23, 24, 25 та 25.1 декларації на 508399,00 грн. Разом із уточнюючим розрахунком позивач надав довідку щодо залишку від?ємного значення попередніх податкових періодів, розрахунок суми бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відповідач, заперечуючи право позивача на бюджетне відшкодування податку на додану вартість в сумі 508399,00 грн., обґрунтовує свої доводи тим, що у спірному періоді Підприємство об?єднання громадян «Спільна справа» не було платником податку на додану вартість, оскільки актом Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська № 48 від 17 січня 2008 року було анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість Підприємства об?єднання громадян «Спільна справа» з 13 грудня 2007 року.

Однак, як встановлено судами попередніх інстанцій, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2009 року у справі № 2а-993/08/0470 були задоволені заявлені Підприємством об?єднання громадян «Спільна справа» вимоги до Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська, Державної податкової адміністрації України в частині визнання недійсним акта № 48 від 17 січня 2008 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Підприємства об?єднання громадян «Спільна справа» () з 13 грудня 2007 року. Зазначену постанову вмотивовано відсутністю в податкової інспекції підстав для анулювання реєстрації платника податків Підприємства об?єднання громадян «Спільна справа» на підставі пункту «б» пункту 9.8. статі 9 закону України «Про податок на додану вартість». Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2009 року у справі № 2а-993/08/0470 є такою що набрала законної сили.

У разі набрання законної сили рішенням про задоволення зазначених позовних вимог та визнання протиправним рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідне рішення податкового органу вважається протиправним з моменту його прийняття.

Наведене означає, що таке рішення податкового органу не створює будь-яких правових наслідків. Тому протиправно анульоване свідоцтво платника податку на додану вартість слід вважати чинним протягом усього часу від моменту його видачі, у тому числі в період від дати прийняття протиправного рішення про анулювання такого свідоцтва до набрання чинності відповідним рішенням суду.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість у звітному податковому періоді жовтень 2008 року на підставі виданих Підприємством об?єднання громадян «Спільна справа» в період з травня по липень 2008 року податкових накладних в сумі 508399,00 грн. є правомірним.

Реальність вчинених господарських операцій, за наслідком яких позивачем сформовано податковий кредит у жовтні 2008 року, а також фактичне проведення оплати за отримані товари (роботи, послуги) відповідачем не заперечується, у зв?язку з чим підстави для зменшення суми бюджетного відшкодування за листопад 2008 року на 508399,00 грн. відсутні.

За встановлених обставин, судова колегія вважає, що суд першої та апеляційної інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили справу у відповідності з нормами матеріального права та постановили обґрунтовані рішення, підстав для скасування судових рішень, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17.06.2011 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 03.08.2011 - без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун