Справа № 819/227/14а
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Справа № 876/3279/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

позивача ОСОБА_2,

представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2014 року у справі за його позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області (далі - ДПІ):

№ від 05 листопада 2013 року, яким ФОП збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на 50390,00 грн., з яких за основним платежем 40312,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 10078,00 грн.;

№ від 05 листопада 2013 року про застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 510,00 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2014 року у справі № 819/227/14-а у задоволенні позову було відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ФОП просить зазначену постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нову про задоволення його позовних вимог. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що ним правомірно сформовано податковий кредит по податковій декларації з ПДВ за січень-червень 2012 року, оскільки податкові накладні містять усі обов'язкові реквізити та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних відносно до норми п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

При цьому апелянт зазначає, що його контрагентами, а саме ТзОВ «Стек-компютер» та ТзОВ «Медія-Вест» не було порушено порядок накладання першого та другого підпису на створений документ в електронній формі.

Крім того, на думку апелянта, штрафна санкція у розмірі 510,00 грн. податковим органом на нього накладена неправомірно, оскільки нормою п. 119.2 ст. 119 ПК України не передбачена відповідальність за відображення помилкових/ недостовірних даних про фактичну суму перерахованого податку на доходи фізичних осіб до бюджету.

Позивач та його представники у ході апеляційного розгляду підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її у повному обсязі.

Представник відповідача на виклик апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову ФОП, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивачем порушено норми податкового законодавства, то прийняті ДПІ оспорюванні податкові повідомлення-рішення є правомірними та оскарженню не підлягають.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із таких міркувань.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, ДПІ було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено акт від 07.10.2013 року № 1050/17-01/НОМЕР_3, на підставі якого винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до вказаного акту перевірки, позивачем до складу податкового кредиту січня-червня 2013 року включено суми ПДВ по податковим накладним, щодо яких, на думку відповідача, було порушено порядок їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки прізвище, ім'я та по-батькові (далі - ПІБ.) особи, яка зазначена в копії податкової накладної, що зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, не відповідає ПІБ. особи, якій належить електронний цифровий підпис, яким підписана копії податкових накладних, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 13-33).

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 5 та пунктом 7 Порядку ведення реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246, визначено, що продавець складає податкову накладну та/або розрахунок коригування у форматі (відповідно до стандарту), затвердженому Державною податковою службою, з використанням спеціалізованого програмного забезпечення. Після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб платника податку у такому порядку: першим - електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника; другим - електронний цифровий підпис, що є аналогом відбитка печатки продавця. За відсутності у продавця посади бухгалтера електронні цифрові підписи посадових осіб платника податку накладаються у такому порядку: першим - електронний цифровий підпис керівника; другим - електронний цифровий підпис, що є аналогом відбитка печатки продавця. Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до Державної податкової служби здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, та проводиться їх реєстрація.

Пунктом 8 зазначеного Порядку передбачено, що для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації продавцю видається квитанція в електронній формі у текстовому форматі, у якій зазначаються реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про продавця, дата та час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис Державної податкової служби, підлягає шифруванню та надсилається продавцеві засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в Державній податковій службі.

Як слідує з матеріалів справи, податкові накладні відповідають наведеним вимогам ПК України. Крім того, до матеріалів справи долучено квитанції в електронній формі, а отже податковим органом була проведена перевірка податкових накладних, у тому числі і цифрових електронних підписів (а.с. 80-83).

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 05 листопада 2013 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Перевіряючи правомірність винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 05 листопада 2013 року про застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 510,00 грн. апеляційний суд виходить з такого.

Пунктом 176.2 статті 176 ПК України встановлено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані, зокрема, подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Порядок заповнення та подання податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затверджені наказом ДПА України «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» від 24.12.2010 року № 1020, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 січня 2011 року за № 46/18784.

Порядок заповнення реквізитів Податкового розрахунки ф. № 1ДФ визначений у розд. 3 Порядку.

Одночасно нормами п. 50.1 ст. 50 ПК України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

При цьому відповідно до п.119.2. ст. 119 ПК України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується із доводами ФОП про те, що діючим податковим законодавство не передбачено накладення штрафу у розмірі 510 грн. за відображення помилкових/недостовірних даних про фактичну суму перерахованого податку на доходи фізичних осіб до бюджету, а отже податкове повідомлення-рішення № від 05 листопада 2013 року є протиправним і підлягає скасуванню.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про задоволення позову ФОП.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується виходячи з положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2014 року у справі № 819/227/14-а скасувати та прийняти нову про задоволення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області № та № від 05 листопада 2013 року.

Присудити з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 1096 (одна тисяча дев'яносто шість) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 05 лютого 2015 року.