Справа № 826/11580/14
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В, Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» в особі представництва відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» в особі представництва відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» до Державної авіаційної служби України про визнання нечинною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року відкрите акціонерне товариство «Аерофлот - російські авіалінії» в особі представництва відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» (далі - Позивач, ВАТ «Аерофлот») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної авіаційної служби України (далі - Відповідач, ДАС України) про визнання нечинною та скасування постанови від 09.07.2014 року №000366 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що, по-перше, заборона використання повітряного простору над півостровом Крим була опублікована в NOTAM А0520/14 у встановленому порядку, по-друге, Позивач був обізнаний про існування такої заборони до початку виконання рейсу, по-третє, флайт-плани після опублікування зазначеного NOTAM були відхилені, по-четверте, зліт було здійснено із закритого аеродрому, по-п'яте, дозвіл на використання повітряного простору України Відповідачем надано не було, по-шосте, факт виконання рейсу Позивачем не заперечувався.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошує на неповному дослідженні судом всіх фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, що спричинило прийняття неправильного рішення. Окремо звертає увагу суду апеляційної інстанції, що Окружним адміністративним судом м. Києва було безпідставно встановлено обізнаність Позивача про NOTAM А0520/14, оскільки матеріали справи не містять доказів направлення САІ повного пакету документів. Крім того, наголошує на тому, що Україною не було проведено зміни повітряного простору у відповідності до затвердженого постановою КМ України від 29.03.2002 року №401 Положення про використання повітряного простору України, у зв'язку з чим безпідставно було підтверджено правомірність оскаржуваного рішення. Крім іншого, Апелянт наголошує на тому, що NOTAM за своєю правовою природою взагалі не є забороною, у зв'язку з чим не встановлює обов'язкових правил поведінки. Підкреслює, що судом першої інстанції не було враховано порушення процедури притягнення ВАТ «Аерофлот» до відповідальності, а саме не встановлено повноважень особи, яка складала протокол, не досліджено необхідність проведення перевірки факту правопорушення, не з'ясовано причини розбіжності опису правопорушення в телеграмі, протоколі та постанові, не вивчено причини не проведення розслідування. Поряд з вищезазначеним, звертає увагу на наявність дозволу на здійснення польотів з 30.03.2014 року по 25.10.2014 року.

У судовому засіданні повноважний представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю.

Представник Відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що ДАС України за наслідками перевірки інформації, викладеної в телеграмі Украероцентру ТЛГ №301127 та протоколі серії АА №000366 від 25.06.2014 року про правопорушення у галузі цивільної авіації, встановила порушення ВАТ «Аерофлот» правил та порядку використання повітряного простору України, а саме виконання 30.03.2014 року о 09:31 рейсу AFL1821 без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору із закритого аеродрому м. Сімферополя, що є порушенням ст. 20 Повітряного кодексу України та п. п. 56, 118 постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року №401.

На підставі приписів абз. 3 п. 1 ч. 1 ст. 127 Повітряного кодексу України ДАС України прийняла постанову від 09.07.2014 року №000366 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації у розмірі 136 000,00 грн.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та додатку №15 до неї, Doc. 8126 ICAO «Руководство по службам аэронавигационной информации», Повітряного кодексу України, а також затвердженого постановою КМ України від 29.03.2002 року №401 Положення про використання повітряного простору України, прийшов до висновку, що оскільки матеріалами справи підтверджується здійснення Позивачем авіарейсу з Сімферополя до Москви 30.03.2014 року за умови діючої заборони використання повітряного простору над півостровом Крим без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

З такими висновками суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на наступне.

Правові основи діяльності в галузі авіації встановлює Повітряний кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ПК України державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України полягає у формуванні державної політики та стратегії розвитку, визначенні завдань, функцій, умов діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України, застосуванні заходів безпеки авіації, прийнятті загальнообов'язкових авіаційних правил України, у здійсненні державного контролю за їх виконанням та встановленні відповідальності за їх порушення.

Приписи п. 26 ч. 1 ст. 1 ПК України визначають, що використання повітряного простору України - провадження діяльності, пов'язаної з польотами повітряних суден, з переміщенням (перебуванням) матеріальних об'єктів у повітряному просторі України, а також з вибуховими роботами, пусками ракет, усіма видами стрільб, у тому числі з метою здійснення впливу на гідрометеорологічні процеси в атмосфері, що становлять загрозу безпеці польотів повітряних суден та інших літальних апаратів.

Згідно ст. 23 Повітряного кодексу організація використання повітряного простору України це комплекс заходів, який вживається для забезпечення безпечного, економічного та регулярного повітряного руху, а також будь-якої іншої діяльності, пов'язаної з використанням повітряного простору України. Положення про використання повітряного простору України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Організація використання повітряного простору України передбачає: 1) визначення структури та класифікації повітряного простору України; 2) планування та координацію діяльності з використання повітряного простору України відповідно до державних пріоритетів; 3) забезпечення дозвільного порядку використання повітряного простору України та/або забезпечення інформацією щодо використання повітряного простору України; 4) організацію повітряного руху, що включає: обслуговування повітряного руху; управління використанням повітряного простору України; організацію потоків повітряного руху; забезпечення контролю за дотриманням порядку та правил використання повітряного простору України у певних районах; обслуговування аеронавігаційною інформацією; аварійне сповіщення; метеорологічне обслуговування; забезпечення зв'язку, навігації, спостереження.

Порушенням порядку використання повітряного простору України вважаються дії або бездіяльність юридичних чи фізичних осіб, що призвели до порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок використання повітряного простору України.

Частиною 1 статті 29 ПК України передбачено, що використання повітряного простору України здійснюється на підставі дозволів, що надаються органами об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням про використання повітряного простору України.

Відповідне Положення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року №401 (далі - Положення №401).

Зазначене Положення №401 визначає порядок організації та використання повітряного простору України (далі по тексту - повітряний простір) юридичними і фізичними особами - користувачами повітряного простору, а також органами, що здійснюють контроль за дотриманням порядку використання повітряного простору, управління використанням повітряного простору та обслуговування повітряного руху (далі - ОПР). Діяльність державних органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і підпорядкування, пов'язана з використанням повітряного простору, яка може загрожувати безпеці польотів повітряних суден та інших літальних апаратів, провадиться відповідно до вимог цього Положення в частині, що стосується порядку використання повітряного простору.

Порядок подання заявок, видачі дозволів та визначення умов використання повітряного простору врегульовані у розділі IV Положення №401.

Так, користувачі повітряного простору, заінтересовані у провадженні діяльності, зазначеної у пункті 3 цього Положення, повинні подати відповідну заявку на використання повітряного простору.

Згідно з пунктом 57 Положення №401 подання заявок та видача дозволів на використання повітряного простору або анулювання заявок може здійснюватися за допомогою телеграфу, телефону, поштового зв'язку, телефаксу тощо. Користувачі повітряного простору зобов'язані мати прямий зв'язок (телеграф, телефон, телефакс або інші види зв'язку) з органами ОПР та відповідними органами управління Повітряних Сил Збройних Сил.

При цьому в пункті 58 Положення закріплено, що форма розкладів та заявок на польоти цивільних повітряних суден, а також терміни їх подання визначаються Правилами надання експлуатантам дозволів на виліт з аеропортів України та приліт до аеропортів України під час виконання міжнародних, внутрішніх та транзитних польотів, що затверджуються Мінінфраструктури та Міноборони.

Відповідно до пункту 60 Положення №401 розклад регулярних внутрішніх та міжнародних польотів цивільних повітряних суден експлуатантів України та іноземних експлуатантів затверджується Державіаслужбою і надсилається до Украероруху (Украероцентру) та органів управління Повітряних Сил Збройних Сил не пізніше ніж за 20 діб до введення його в дію.

Згідно п. 61 Положення №401 органи управління Повітряних Сил Збройних Сил, Украероцентр здійснюють контроль за виконанням регулярних внутрішніх та міжнародних польотів, а також транзитних регулярних польотів та наданням органами ОПР послуг з обслуговування повітряного руху. З цією метою користувачі повітряного простору подають Украероцентру перелік повторюваних планів польотів не пізніше ніж за 14 діб до початку польоту, а зміни до цього переліку - за 7 діб до введення їх у дію. Украероцентр доводить перелік повторюваних планів польотів до РДЦ та органів управління Повітряних Сил Збройних Сил.

Приписами п.п. 74, 75 Положення №401 поряд з іншим закріплено, що дозвіл на виконання внутрішніх та міжнародних регулярних польотів з посадкою (вильотом) в Україні (з України) видається Державіаслужбою, а дозвіл на використання повітряного простору на підставі відповідної заявки після отримання дозволу на виконання польотів видається

- Украероцентром: на виконання польотів поза межами повітряних трас у повітряному просторі більше ніж у двох районах польотної інформації; на провадження діяльності у повітряному просторі, яка потребує встановлення заборон або обмежень його використання; на провадження діяльності у повітряному просторі, яка потребує встановлення короткочасних обмежень його використання (в межах двох та більше районів польотної інформації); на виконання польотів для проведення пошуково-рятувальних робіт; на провадження діяльності у повітряному просторі, яка потребує встановлення короткочасних обмежень його використання в межах одного району польотної інформації тривалістю понад 2 год.; на виконання польотів повітряними суднами, які не обладнані засобами вторинної радіолокації; на провадження іншої діяльності у повітряному просторі більш як у двох районах польотної інформації;

- РДЦ: на виконання польотів поза межами повітряних трас у повітряному просторі одного або двох (суміжних) районів польотної інформації; на провадження діяльності у повітряному просторі, яка потребує встановлення короткочасних обмежень його використання тривалістю не більше ніж 2 год.; на провадження іншої діяльності у повітряному просторі одного або двох (суміжних) районів польотної інформації.

Пунктом 76 Положення №401 також передбачено, що Украероцентр та РДЦ, отримавши заявку на використання повітряного простору, приймають відповідне рішення, про що інформують заявника. У разі затвердження заявки на використання повітряного простору Украероцентр та РДЦ повідомляють про прийняте рішення органи управління Повітряних Сил Збройних Сил.

Колегією суддів враховується, що відповідно до п. 2 розділу І Положення №401 дозволом на використання повітряного простору є офіційне повідомлення про надання користувачеві повітряного простору дозволу для провадження діяльності у порядку, що визначається відповідним підрозділом органу об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України. Орган об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідний підрозділ, повноваження і діяльність якого пов'язані з організацією повітряного руху у повітряному просторі України та у міжнародному повітряному просторі, який перебуває під відповідальністю України.

У відповідності до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про створення об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» від 19.07.1999 року №1281 головним оперативним підрозділом системи є Український центр планування використання повітряного простору України та регулювання повітряного руху (Украероцентр).

Відповідно до пункту 8.1 глави 8 Правил польотів цивільних повітряних суден у повітряному просторі України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.10.2011 року №478, дозвіл повинен бути отриманий до початку виконання контрольованого польоту або частини польоту, яка виконується як контрольований політ. Такий дозвіл запитується шляхом подання плану польоту до органу диспетчерського обслуговування повітряного руху .

Пунктами 3.3.1.1, 3.3.1.2, 3.3.2 Додатку 2 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року «Правила польотів» визначено, що «Информация в отношении запланированного полета или части полета, подлежащая направлению в органы обслуживания воздушного движения, предоставляется в форме плана полета. План полета предоставляется до начала любого полета с пересечением международных границ. План полета включает информацию, относящуюся к следующим пунктам, определенным соответствующим полномочным органом ОВД: - опознавательный индекс воздушного судна; - правила выполнения полета и тип полета; - количество и тип(ы) воздушных судов и категория турбулентности в следе; - оборудование; - аэродром вылета; - расчетное время уборки колодок; - крейсерские скорости; - крейсерские эшелоны; - маршрут полета; - аэродром назначения и общее расчетное истекшее время; - запасные аэродромы; - запасы топлива; - общее число людей на борту; - аварийно-спасательное оборудование; - прочая информация».

На підставі поданого плану польоту орган ОПР видає дозвіл, що також передбачено пунктом 3.6.1.1 Додатку №2, а саме: «Диспетчерское разрешение получают до начала выполнения контролируемого полета или части полета, которая выполняется как контролируемый полет. Такое разрешение запрашивается путем предоставления плана полета органу управления воздушным движением».

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, зокрема, зі змісту телеграми Украероцентру ТЛГ №301127 (т. 1 а.с. 120), перед початком здійснення 30.03.2014 року польоту рейсом AFL 1821 заявку на використання повітряного простору та план польоту Позивачем подано не було, про що свідчать відповідні відмітки в телеграмі «NIL».

Крім того, відсутність подання плану підтверджується наявним у матеріалах справи листом директорату Менеджера мережі (Євроконтролю) від 02.12.2014 року (т. 2 а.с. 14), згідно якого флайт-план, зокрема, рейсу AFL1821 на 30.03.2014 року відхилений після опублікування українського NOTAM про закриття UKFF.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про порушення повітряним судном Позивача приписів пп. 1 п. 18 Положення №401 при виконанні рейсу AFL 1821 30.03.2014 року, адже останнім не було подано відповідну заявку та отримано відповідного дозволу, що є порушенням порядку використання повітряного простору.

При цьому посилання Апелянта на те, що Украерорух (Украероцентр) та органи управління Повітряних Сил Збройних Сил України, а також IFPS Євроконтролю отримали розклад міжнародних польотів цивільних повітряних суден ВАТ «Аерофлот» з 30.03.2014 року по 25.10.2014 року, а тому виконання рейсу здійснювалося у відповідності до вимог чинного законодавства, колегія суддів оцінює критично з огляду на те, що, по-перше, заявка на використання повітряного простору та план польоту повинні бути надані перед початком кожного польоту, по-друге, відповідного дозволу на використання повітряного простору рейсом AFL 1821 отримано не було.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне наголосити на тому, що згідно листа Європейської організації за безпеку аеронавігації (Євроконтролю) від 02.12.2014 року, адресованого Державній авіаційній службі Україні, пропонувалося взяти до уваги, що після опублікування українського NОТАМ щодо закриття UKFF, усі подані флайт-плани до зазначеного пункту призначення були відхилені Менеджером мережі (МN), у переліку флайт-планів рейс АFL 1821за 30.03.2014 року має відмітку про скасування, що спростовує твердження Апелянта про направлення на виконання вимог пункту 3.5 Gen 1.2.2 «Польоти за розкладом АІП України» РПЛ в ІFPS Євроконтролю відповідно до вимог пункту ЕNR 1.10.1 АІП України.

Крім іншого, суд першої інстанції обґрунтовано наголосив на тому, що на підставі інформації, викладеній в листі Украероцентру від 28.03.2014 року №1.15-139 «Про безпеку польотів повітряних суден у повітряному просторі над Кримським півостровом» (т. 2 а.с. 10), погодженого з Командувачем ПС ЗС України, відповідно до ст. 9 Чиказької конвенції про міжнародну цивільну авіацію, з урахуванням рекомендації п. 10.3 документа ІСАО Doc 9554 «Керівництво щодо заходів безпеки, що застосовується у зв'язку з військовою діяльністю, потенційно небезпечною для здійснення польотів цивільних повітряних суден», з метою забезпечення безпеки польотів ДАС України згідно ст. 30 ПК України та п. 101 розділу VII Положення №401 встановлено заборону на використання повітряного простору над півостровом Крим в межах координат згідно наявної у матеріалах справи карти (т. 1 а.с. 134), з 17год. 00хв. 28.03.2014 року по 23год. 59хв. 28.05.2014 року.

Відповідно до підпункту «n» пункту 5.1.1.1 розділу 5.1 Глави 5 Додатку 15 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року «Службы аэронавигационной информации» та Dос. 8126 ІСАО «Руководство по службам аэронавигационной информации», які є обов'язковими як для України, так і для Російської Федерації згідно зі статями 37 та 38 вказаної Конвенції, та згідно з абзацом 15 підпункту 3.2.1.2 Правил обслуговування аеронавігаційною інформацією, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 01.07.2004 року №564 (далі - Правила №564) заборонені зони встановлюються шляхом видачі та опублікування повідомлень NОТАМ.

На підставі вищезазначених норм Державіаслужбою України був виданий NОТАМ А0520/14.

Вимоги до змісту, правил видачі та випуску NОТАМ уніфіковані для всіх країн, що приєднались до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та містяться у Додатку 15 та Dос. 8126.

Відповідно до п. 5.1.1 Додатку 15: «NОТАМ составляется и издается незамедлительно в тех случаях, когда подлежащая распространению информация носит временный и непродолжительный характер, или в случае введения в срочном порядке важных с эксплуатационной точки зрения постоянных изменений или временных изменений, носящих долгосрочный характер, исключая обширный текстовой и/или графический материал».

Згідно п. 5.2.2 Додатку 15: «Текст NОТАМ составляется с использованием значений/единообразной сокращенной фразеологии, предписанных для кода NОТАМ ИКАО, дополненного за счет сокращений ИКАО, индексов, определителей, указателей, позывных, частот, цифр и открытого текста. Подробный инструктивный материал по подготовке NОТАМ, содержится в документе Dос. 8126».

Пунктом 5.2.2.1 Додатку 15 визначено, що «NОТАМ отбирается для международной рассылки, в части, содержащие открытый текст, включается текст на английском языке».

NОТАМ є складовою частиною об'єднаного пакета аеронавігаційної інформації, визначення якого міститься в розділі 1.1 «Определения» Глави 1 Додатку 15.

Відповідно до пп. 2.1.2 п. 2.1 глави 2 Правил №564, аеронавігаційна інформація затверджується Державіаслужбою України та публікується САІ.

Зважаючи на наведене, в період з 17 год. 00 хв. 28.03.2014 року по 23 год. 59 хв. 28.06.2014 року над півостровом Крим була встановлена заборона використання повітряного простору (заборонена зона), про що свідчить опублікована в NОТАМ А0520/14 інформація.

Згідно з розділом 1.1 «Определения» Глави 1 Додатку 15 «Запретная зона - воздушное пространство установленных размеров над территорией или территориальными водами государства, в пределах которого полеты воздушных судов запрещены». Таке ж положення міститься в Главі 1.

Разом з цим, відповідно до п. 2.1.1 розділу 2.1 Глави 2 Додатка 2 «Правила полетов распространяются на воздушные суда, имеющие национальные и регистрационные знаки Договаривающегося государства, независимо от их местонахождения, при условии, что эти правила не противоречат правилам, опубликованным государством, осуществляющим юрисдикцию над пролетаемой территорией».

Також, згідно з пунктом 2 розділу 1 Положення №401 заборонена зона - частина повітряного простору, в межах якої забороняються польоти повітряних суден.

Відповідно до вимог пп. пп. 2.2.1, 2.2.4 та 2.2.5 розділу 2.2 глави 2 Додатку 15 «...2.2.1 Служба аэронавигационной информации обеспечивает представление аэронавигационных данных и аэронавигационной информации, необходимых для обеспечения безопасности, регулярности и эффективности аэронавигации, в форме, отвечающей эксплуатационным требованиям, предъявляемым сообществом ОрВД, в том числе: а) персоналом, связанным с производством полетов, включая летные экипажи, при планировании полетов и в пилотажных тренажерах; b) органом обслуживания воздушного движения, ответственным за полетно-информационное обслуживание и службами, отвечающими за предполетную информацию»; « 2.2.4 Кроме того, служба аэронавигационной информации получает аэронавигационные данные и аэронавигационную информацию, позволяющие ей обеспечивать предполетное информационное обслуживание и удовлетворять потребности в информации во время полета, из следующих источников: а) от служб аэронавигационной информации других государств; b) из других источников»; « 2.2.5 Аэронавигационные данные и аэронавигационная информация, получаемые из источников, указанных в п. 2.2.4 а), при распространении сопровождается четкой ссылкой на то, что они опубликованы с санкции государства, от которого получены».

Разом з цим, служба аеронавігаційної інформації Російської Федерації (ГУП ЦАП ГА РФ) отримує аеронавігаційну інформацію від служби аеронавігаційної інформації України (САІ), що підтверджується листом Державного підприємства обслуговування повітряного руху від 21.08.2014 року №1.14-112 (т. 1 а.с. 121).

Також організаціями Російської Федерації, які здійснюють діяльність у сфері аеронавігаційного обслуговування з Украерорухом укладено договори на 2014 рік щодо надання аеронавігаційної інформації (САІ), що підтверджується наявними у матеріалах справи заявками від Transas Aviation, JSC Inrac Aviacominfo, Rassiya Airlins OJSC.

Окрім того, відповідно до п. 2.3.2 розділу 2.3 Глави 2 Додатку 2 «...До начала полета командир воздушного судна знакомится со всей имеющейся информацией, касающейся запланированной операции».

У той же час, пунктом 8.1.1 Додатку 15 визначено, що «на любом аэродроме, обычно используемом для выполнения международных полетов, персоналу, связанному с производством полетов, включая летные экипажи и службы, ответственные за предполетную информацию, предоставляется аэронавигационная информация, необходимая для обеспечения безопасности, регулярности и эффективности аэронавигации и касающаяся этапов маршрутов, начинающихся от данного аэродрома».

Пунктом 8.1.3 Додатку 15 закріплено, що «членам летного экипажа предоставляется краткая аннотация действующих NОТАМ, имеющих эксплуатационное значение, и другая информация срочного характера в форме составленных открытым текстом бюллетеней предполетной информации (РІВ)».

Наведене спростовує твердження Апелянта щодо його необізнаності станом на 30.03.2014 року з приводу закриття повітряного простору України над півостровом Крим та діючих NОТАМ, а відтак підтверджує відповідні висновки суду першої інстанції про те, що Позивач був обізнаний про існування обмежень, зокрема, NOTAM А0520/14.

Крім того, Окружний адміністративний суд м. Києва обґрунтовано звернув увагу, що NОТАМ А0520/14 має у своєму тексті у полі визначення цілі літери NBO, що відповідно до Додатку А глави 6 Dос. 8126 ІКАО «Руководство по службам аэронавигационной информации» означає, що NОТАМ відібрано для негайного сповіщення експлуатантів повітряних суден, для включення в РІВ та стосується виконання польотів.

Відповідно до статті 11 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та частини 1 статті 8 Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про повітряне сполучення і співробітництво в галузі повітряного транспорту до повітряних суден авіакомпанії «Аерофлот» під час їх перебування на території України застосовуються закони та правила України, які регулюють приліт і виліт з її території повітряних суден, що здійснюють міжнародні польоти, або експлуатацію чи навігацію цих повітряних суден.

При цьому пунктом 41 статті 1 ПК України визначено, що заборона використання повітряного простору України - обов'язкове для виконання рішення уповноваженого органу про заборону певним (окремим) користувачам провадити у визначеному районі діяльність, пов'язану з використанням повітряного простору України.

Однак, не зважаючи на вищевикладені положення, ВАТ «Аерофлот» 30.03.2014 року о 09:31 год. здійснила рейс АFL 1821 Сімферополь (UKFF) - Москва (UUEE) з закритого аеродрому «Сімферополь», чим порушила чинні правила та порядок використання повітряного простору України.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 23 ПК України порушенням порядку використання повітряного простору України вважаються дії або бездіяльність юридичних чи фізичних осіб, що призвели до порушення вимог законодавчих та інших нормативно - правових актів, які регулюють порядок використання повітряного простору України. Перелік порушень порядку використання повітряного простору України визначається Положенням про використання повітряного простору України.

Пунктом 94 розділу VII Положення №401 передбачено, що під час виконання польоту повітряне судно на запит та з дозволу відповідного органу ОПР (органу управління повітряним рухом) може перетинати межі зони обмеження польотів, небезпечної зони та зони, що належить до тимчасово зарезервованого повітряного простору, під час їх використання. В інших випадках повітряне судно повинно виконувати політ поза межами зазначених зон згідно з установленим порядком.

Згідно п. 97 розділу VII Положення №401 у повітряному просторі чи в окремих його частинах, де встановлено заборону або обмеження, не забороняється: діяльність, що провадиться підприємствами, установами або організаціями, в інтересах яких встановлено заборону або обмеження використання частини повітряного простору, а також підприємствами, установами або організаціями, зазначеними в Збірнику аеронавігаційної інформації; виконання польотів на перехоплення повітряних суден - порушників, нерозпізнаних цілей, інша діяльність, що провадиться з метою захисту державних інтересів України; виконання польотів для проведення пошуково-рятувальних робіт, робіт, пов'язаних з поданням допомоги у разі виникнення стихійного лиха, катастроф, аварій, аварійних ситуацій та в інших випадках, що загрожують життю і здоров'ю людей; виконання спостережних польотів згідно з Договором з відкритого неба.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем не було наведено суду першої інстанції та не підтверджено належними доказами існування обставин, за наявності яких можливе виконання ним польотів у повітряному просторі чи в окремих його частинах, де встановлено заборону.

Разом з тим, факт виконання рейсу AFL 1821 Сімферополь (UKFF) - Москва (UUEE) 30.03.2014 року о 09:31 год. Позивачем не заперечується.

Згідно п. 106 розділу VII Положення №401 контроль за дотриманням рішень про встановлення заборон та обмежень використання повітряного простору покладається на відповідні органи, які їх встановили.

Пунктом 118 Положення №401 визначено, що до порушень порядку використання повітряного простору, що підлягають розслідуванню, належать, зокрема, виконання повітряним судном польоту через зону обмеження польотів, небезпечну зону та зону, що належить до тимчасово зарезервованого повітряного простору, без відповідного дозволу під час її використання.

Відповідно до п. 126 Положення №401 у разі допущення порушення порядку використання повітряного простору іноземним повітряним судном дані засобів об'єктивного контролю органів ОПР передаються Украероцентром Державіаслужбі. Державіаслужба передає протягом 3 діб інформацію про зазначене порушення органам авіаційної влади держави реєстрації (власника, експлуатанта) повітряного судна.

Матеріали справи містять заяву ОСОБА_1, зазначеного в протоколі про правопорушення у галузі цивільної авіації від 25.06.2014 року №000366 як свідка правопорушення, про те, що він, «працюючи на посаді заступника начальника інспекції з внутрішнього контролю та аудиту Украероруху, під час виконання своїх службових обов'язків був свідком незаконного перетину повітряного простору України, невихід на радіозв'язок з органом ОПР та здійснення зльоту/посадки повітряного судна ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії» при виконанні рейсу AFL 1821 30 березня 2014 року з аеропорту «Сімферополь»». Також у своїй заяві ОСОБА_1 підтвердив «факт передачі до Державіаслужби первинного донесення про правопорушення використання повітряного простору України щодо ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії».

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, Відповідачем доведено, а Позивачем не спростовано, що при виконанні рейсу AFL 1821 Сімферополь (UKFF) - Москва (UUEE) 30.03.2014 року о 09:31 год. ВАТ «Аерофлот» вчинено порушення правил та порядку використання повітряного простору України.

Посилання Апелянта на відсутність доказів на підтвердження здійснення рейсу AFL 1821 Сімферополь (UKFF) - Москва (UUEE) 30.03.2014 року о 09:31 год. без відповідного дозволу та заявки, зокрема ненадання суб'єктом владних повноважень виписок розшифрування з арештованого носія ЗОК, як це передбачено Інструкцією №50/18, колегія суддів вважає помилковим, оскільки в пункті 1 названої Інструкції вказано про те, що її вимоги поширюються на юридичних та фізичних осіб, які проводять діяльність, пов'язану з використанням повітряного простору, або здійснюють обслуговування (управління) повітряного руху, і є обов'язковими в роботі комісій із службового розслідування порушень порядку використання повітряного простору.

Однак, ані в адміністративному позові, ані в додаткових поясненнях, Позивачем не наведено, а судовою колегією не встановлено, правові норми, які б закріплювали обов'язковість проведення службового розслідування щодо вчинених позивачем порушень.

Оцінюючи посилання Апелянта на порушення Відповідачем процедури накладення штрафу, а саме не створення комісії з розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації та не проведення розслідування, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Головою Державіаслужби 16.02.2012 року видано наказ №121, яким затверджено Положення про Комісію з розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації та порушень вимог законодавства на повітряному просторі.

Відповідно до п. 11 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року №398, для розгляду наукових рекомендацій та проведення фахових консультацій з основних питань діяльності у Державіаслужбі можуть утворюватися постійні або тимчасові консультативні, дорадчі органи. Пунктом 1 Положення про Комісію визначено, що вона є постійно діючим дорадчим органом Державіаслужби. Таким чином, рішення Комісії не є обов'язковим, а носить рекомендаційний характер для посадової особи, яка розглядає справу про правопорушення в галузі цивільної авіації та приймає відповідне рішення.

Щодо необхідності проведення Державіаслужбою розслідування по кожному факту порушення порядку використання повітряного простору України колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 9 та ч. 9 ст. 119 ПК України, згідно з якими розслідування авіаційних подій та інцидентів з цивільними повітряними суднами і літальними апаратами України та іноземними цивільними повітряними суднами, які сталися на території України, а також порушення вимог щодо використання повітряного простору України здійснює спеціалізована експертна установа з розслідування авіаційних подій, що утворюється та статус якої визначається Кабінетом Міністрів України. При цьому пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень Повітряного кодексу України встановлено, що до 1 січня 2012 року функції експертної установи з розслідування авіаційних подій здійснює уповноважений орган з питань цивільної авіації (Державіаслужба). Постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2012 року №228 утворено Національне бюро з розслідування авіаційних подій та інцидентів з цивільними повітряними суднами. Пунктом 3 Положення про Національне бюро визначено, що воно є державною спеціалізованою експертною установою з розслідування авіаційних подій та інцидентів з цивільними повітряними суднами. Тобто, розслідування по кожному факту порушення порядку використання повітряного простору України проводить Національне бюро, а не Державіаслужба.

Щодо процедурних порушень, які, на думку Апелянта були допущені Відповідачем та не були належним чином оцінені Окружним адміністративним судом м. Києва, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Наслідки процедурних порушень (у разі їх наявності взагалі) є різними. Процедурні порушення, допущені контролюючим органом при розгляді справи про правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про правопорушення рішення. Натомість, вчинені контролюючим органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, предметом даного адміністративного позову є постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації №000366 від 09.07.2014 року, винесена уповноваженою на те посадового особою Державної авіаційної служби України. При прийнятті вказаної постанови уповноважена посадова особа діяла у відповідності з наданими повноваженнями та компетенцією, відтак вправі була всебічно перевірити всі обставини при розгляді справи про правопорушення у галузі цивільної авіації.

У той же час, як станом на час звернення з даним адміністративним позовом до суду, так і на час розгляду справи у суді і вирішення справи по суті, а також у ході розгляду справи судом апеляційної інстанції Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин щодо правомірності дій та наявності повноважень у відповідної особи при розгляді справи про правопорушення у галузі цивільної авіації, як і доказів з приводу оскарження таких дій.

При цьому, судовою колегією враховується, що навіть у випадку встановлення процедурних порушень прийняття акту суб'єктом владних повноважень зазначене не може бути безумовною підставою для скасування останнього у випадку встановлення останнім правопорушення, факт вчинення якого підтверджено у ході розгляду справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» в особі представництва відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» в особі представництва відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» до Державної авіаційної служби України про визнання нечинною та скасування постанови - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.