Справа № 822/4601/14
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/4601/14

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

11 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Александрової К.В.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Менькова Є.В.

представника відповідача Тарасюк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання незаконним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :
В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання незаконним та скасування пункту 1 наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 29 серпня 2014 року №384 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення "Попередження про неповну службову відповідність".

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 28 листопада 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року у справі №822/4601/14 і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Аргументуючи доводи апеляційної скарги позивач вказує на те, що оскаржена постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Відповідач скористався правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України та надав письмові заперечення, в яких просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року - без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули до суду апеляційної інстанції, а саме: позивача - на підтримання доводів апеляційної скарги, представників відповідача - на підтримання рішення суду першої інстанції, суд, в межах статті 195 КАС України, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, проходить військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_1 у м. Старокостянтинові Хмельницької області.

Пунктом 1 наказу № 384 від 29.08.2014 за неналежну організацію перевезення небезпечних вантажів, порушення вимог статей 306, 307 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, статей 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на підставі статті 73 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , за результатами службової перевірки, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді" попередження про неповну службову відповідність".

Службовим листом від 28.10.2014 №186/24/228 ОСОБА_1 повідомлено про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, з підстав того, що 03.08.2014 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , підпорядкований позивачу, перебуваючи у відрядженні у Рівненській області втратив особисту зброю автомат АКС-74.

Наказом Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №384 від 29.08.2014 про результати службового розслідування встановлено, що відповідно до вимог розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу - першого заступника командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 31.07.2014 №186/18/3/897 автомобільним транспортом особовий склад військової частини НОМЕР_1 03.08.2014 здійснював перевезення боєприпасів з військової частини НОМЕР_2 (місто Ічня) до військової частини НОМЕР_3 (місто Мукачево).

У вказаному наказі зафіксовано, що обставиною, що сприяла втраті зброї солдатом ОСОБА_2 стало невиконання командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_1 вимог статті 306 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, де визначено, що під час охорони ванту, який перевозиться автомобілями, один пост може включати не більше 5 автомобілів. Начальник варти підпорядковується начальнику автомобільної колони та офіцерові, який супроводжує вантаж, чого фактично зроблено не було. Склад та межі постів визначені не були, а начальником варти був призначений начальник автомобільної колони. Вказано, що підполковник ОСОБА_1 під час спорядження варти не організував несення служби вартою згідно статті 307 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, де визначено, що чатові під час руху розміщуються у кузовах автомобілів: один - на головному, другий - на середньому, третій - на останньому. Під час руху й на коротких зупинках чатові несуть службу одночасно, а на тривалих зупинках - позмінно. Встановлено, що чатові призначені не були, що унеможливлювало якісну охорону вантажу, який перевозився.

Вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 04.09.2014, який набрав законної сили 05.10.2014, ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 413 КК України.

Позивач не погодився з викладеними в наказі обставинами, зазначає, що правопорушень не вчиняв, військової дисципліни не порушував, службові обов`язки виконує сумлінно, вважає себе покараним несправедливо, а тому звернувся з цим позовом до суду, в якому просить визнати незаконним та скасувати пункт 1 наказу Командувача військ оперативного командування "Північ" № 384 від 29.08.2014 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що представниками відповідача правомірність своїх дій доведена, останні діяли в межах повноважень та спосіб передбачений Конституцією та законами України, оскаржений наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність винесений на підставі та на виконання вимог чинного законодавства, як наслідок виявлених порушень законодавства.

З таким висновком погоджується і колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду України, на підставі наступного.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року N 551-XIV (надалі - Статут).

Відповідно до статті 1 Статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно з приписами статті 5 Статуту за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Відповідно до вимог статті 45 Статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Приписами підпункту "г" абзацу 1 статті 68 Статуту унормовано, що на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення як попередження про неповну службову відповідність.

Відповідно до статті 102 Статуту попередження про неповну службову відповідність застосовується одноразово і накладається наказом посадової особи, якій цим Статутом надано таке право.

За приписами статті 28 Статуту одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України є єдиноначальність, яка полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

Згідно зі статтею 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відповідно до статті 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу); за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

В силу вимог статті 306 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 550-XIV під час охорони вантажу, який перевозиться автомобілями, залежно від умов перевезення й важливості вантажу, один пост може включати не більше 5 автомобілів. Начальник варти підпорядковується начальникові автомобільної колони та офіцерові (прапорщикові, мічманові), який супроводжує вантаж.

Згідно зі статтею 307 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України чатові під час руху розміщуються у кузовах автомобілів: один - на головному, другий - на середньому, третій - на останньому.

Під час руху й на коротких зупинках чатові несуть службу одночасно, а на тривалих зупинках - позмінно.

Чатовий зобов`язаний: стежити за схоронністю вантажів, що перевозяться, під час руху і на зупинках; не допускати проїзду сторонніх осіб на автомобілях без дозволу начальника варти; подавати за потреби встановлені сигнали водіям і начальникові варти; на зупинках допускати з дозволу начальника варти до автомобілів, що охороняються, осіб для проведення їх ремонту.

За результатами проведеної службової перевірки за фактом неналежної організації перевезення небезпечних вантажів зроблено висновок, що позивач - як командир військової частини НОМЕР_1 в порушення статтей 306-307 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України пост включав 6 автомобілів замість можливих 5, чатові під час руху не були розміщені у кузовах автомобілів: один - на головному, другий - на середньому, третій - на останньому, крім того, чатові фактично взагалі призначені не були.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, накладеному на позивача стягненню у вигляді попередження про неповну службову відповідність передували: 30.04.2014 - догана, 20.05.2014 - догана, 12.06.2014 - догана, 16.07.2014 - сувора догана.

Судом першої інстанції при розгляді справи по суті встановлено, що відповідачем при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність не допущено порушень вимог Статуту щодо порядку накладення дисциплінарних стягнень, які б давали підстави вважати накладення дисциплінарного стягнення незаконним, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача. При цьому вид дисциплінарного стягнення є пропорційним ступеню скоєного проступку.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду, вважає, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, тому підстави для скасування або зміни рішення відсутні.

У відповідності із статтею 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.
Ухвала суду складена в повному обсязі 16 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Боровицький О. А.
Судді Граб Л.С.
Сапальова Т.В.