Справа № 809/498/15
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2015 р. Справа № 809/498/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Матуляка Я.П.,

при секретарі Дмитрашко О.М.,

за участю представника позивача - Кушніра О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську до Лабораторії наукових досліджень і проектування економіки про стягнення заборгованості в сумі 2128,68 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

04.02.2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Лабораторії наукових досліджень і проектування економіки (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 2128,68 гривень.

Позов мотивовано тим, що відповідач в порушення вимог Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" до Пенсійного фонду України, допустив заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку наукових пенсій, виплачених позивачем за рахунок коштів Пенсійного фонду України у вересні - грудні 2014 року по 532,17 гривень щомісяця. Загальна сума заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку наукових пенсій за період з 01.09.2014 року по 01.01.2015 року складає 2 128,68 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотань про відкладення розгляду даної справи на адресу суду не направляв.

За таких обставин, суд на підставі ч.4 ст. 128 КАС України, прийшов до висновку, щодо можливості подальшого розгляду даної справи за такої явки сторін.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Встановлено, що приватне підприємство - Лабораторія наукових досліджень і проектування економіки зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа (ідентифікаційний код 20532822).

ОСОБА_2, який відпрацював відповідний стаж роботи у приватному підприємстві - Лабораторія наукових досліджень і проектування економіки відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, призначено та виплачуються пенсії, як науковому працівнику.

З вересня по грудень 2014 року позивач виплатив ОСОБА_2 вказаний вид пенсії, в якій частка до відшкодування відповідача становить 532,17 гривень в місяць. Загальна сума відшкодування відповідачем фактичних витрат на виплату і доставку наукових пенсій за період з 01.09.2014 року по 01.01.2015 року становить 2 128,68 гривень.

Суд, у відповідності до вимог частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", інших Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент врегулювання спірних правовідносин.

В судовому засідання з'ясовано, що суб'єкт наукової і науково-технічної діяльності - ОСОБА_2 працівник відповідача, здобув у приватному підприємстві - Лабораторія наукових досліджень і проектування економіки необхідний відповідний стаж роботи, що поряд з іншим стажем дало йому право на призначення пенсії науковим працівникам у відповідності до статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 виплачується пенсія, призначена як науковому працівнику державних небюджетних підприємств згідно із Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність" (а.с. 8).

Правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку науково-технічної сфери, створення умови для наукової і науково-технічної діяльності, забезпечення потреб суспільства і держави у технологічному розвитку, визначає Закон України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

Відповідно до статті 4 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" суб'єктами наукової і науково-технічної діяльності є: вчені, наукові працівники, науково-педагогічні працівники, а також наукові установи, наукові організації, вищі навчальні заклади, громадські організації у науковій та науково-технічній діяльності (надалі по тексту також - громадські наукові організації).

За змістом статті 24 коментованого Закону держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками віку 62 роки за наявності стажу наукової роботи не менш як 20 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності стажу наукової роботи не менш як 15 років.

Різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Згідно статті 3 згаданого Закону законодавство України про наукову і науково-технічну діяльність складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у процесі здійснення такої діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України за №372 від 24.03.2004 року затверджено Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (надалі по тексту також - Порядок).

Порядок визначає механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (надалі по тексту також - різниця у розмірі пенсії).

Відповідно пункту 2 Порядку за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківськ в лютому 2014 року надіслано на адресу відповідача супровідним листом №257/04 від 20.02.2014 року повідомлення про суму витрат на виплату пенсій, що становить різницю між сумою пенсій, призначених відповідно Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за 2013 рік. Вказане повідомлення отримане відповідачем 27.02.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи (зворотній бік а.с. 7).

На підставі даного повідомлення у відповідача виник обов'язок відшкодувати позивачу частини витрати на виплату та доставку наукових пенсій ОСОБА_2, здійсненої у вересні - грудні 2014 року, в загальній сумі 2128,68 гривень.

Однак, відповідачем кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії в загальній сумі 2128,68 гривень Управлінню Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську не перераховано.

Згідно пункту 9 Порядку різниця у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації фінансується за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів згідно з пунктами 3-8 цього Порядку.

Відповідно пункту 8 даного Порядку, у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Загальна заборгованість відповідача за період з 01.09.2014 року по 01.01.2015 року по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій науковим працівникам становить 2128,68 гривень.

З огляду на вказане, суд дійшов до переконання про правомірність проведення розрахунку (повідомлення) наукових пенсій ОСОБА_2 відповідача та про наявність у останнього до досягнення ним пенсійного віку обов'язку здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку таких пенсій.

Наявність заборгованості у приватного підприємства - Лабораторія наукових досліджень і проектування економіки перед Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку наукових пенсій, підтверджується повідомлення про суму витрат на виплату пенсій, що становить різницю між сумою пенсій, призначених відповідно Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за 2013 рік та розрахунком сум заборгованості по відшкодуванню наукових пенсій.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідач суду не надав.

З'ясовані вище судом обставини дають можливість дійти висновку про те, що несплата приватним підприємством - Лабораторія наукових досліджень і проектування економіки заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку частини наукових пенсій за період з 01.09.2014 року по 01.01.2015 року в загальному розмірі 2128,68 гривень, вчинена всупереч Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", пункту 2 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, а позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до пункту 2.1, 2.2 і 2.4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України за № 11-2 від 27.06.2002 року (із змінами та доповненнями), основними завданнями Управління, серед іншого, є забезпечення у відповідному регіоні надходжень від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, ведення обліку цих надходжень, інших коштів відповідно до законодавства.

Управління відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого, організовує роботу підвідомчих управлінь Фонду в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах щодо: забезпечення збору та ведення обліку надходжень від сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (надалі по тексту також - страхові внески), інших коштів, що надходять до бюджету Фонду відповідно до законодавства; стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Управління має право стягувати несплачені суми єдиного внеску, страхових внесків та інших платежів з їх платників.

Аналіз положень коментованих нормативно-правових актів про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, дає підстави вважати, що Пенсійний Фонд України та його структурні підрозділи на місцях, у випадку невиконання підприємствами законодавства та вимог про відшкодування понесених витрат на виплату і доставку пільгових та наукових пенсій, у наведеному вище порядку, вправі звертатися до суду із позовом про їх примусове стягнення.

Отже, таке право Пенсійного Фонду України та його структурних підрозділів на місцях випливає з покладених на них завдань щодо державного контролю за додержанням вимог законодавства про пенсійне забезпечення і є невід'ємною частиною передбаченого законом права забезпечувати збирання та акумулювання страхових внесків із підприємств, на яких законом покладений обов'язок їх сплачувати.

Як наслідок суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Лабораторії наукових досліджень і проектування економіки () на користь управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 2 128 (дві тисячі сто двадцять вісім) грн. 68 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 17.02.2015 року.