Справа № 803/2782/13а
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р. № 876/2513/14
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Щерби С.Б.

представника позивача - Багірова Р.А.

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 січня 2014 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Ягодинської митниці Міндоходів про визнання протиправною та скасування картки відмови, -

встановив:

25.12.2013 позивач - ФОП ОСОБА_4 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача - Ягодинської митниці Міндоходів, ГУ ДКС у Волинській області у якому просив визнати протиправною і скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару і транспортних засобів комерційного призначення від 09.07.2013 № 205070000/2013/00097 та стягнути з Державного бюджету України надмірно сплачені платежі в сумі 6142,08 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що картка відмови № 205070000/2013/00097 від 09.07.2013 підлягає визнанню протиправною та скасуванню, оскільки при проведенні митного контролю у графі «Для відміток митного органу» ДМВ № 205070000/2013/ від 09.07.2013 службовими особами Ягодинської митниці не вчинено жодних написів, яке це передбачено пунктами 2.2, 2.3, 2.6-2.8 Наказу Міністерства фінансів України № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», а саме: не прийнято одне з рішень, яке передбачено частиною третьою статті 54 Митного кодексу України (далі - МК України) - або про визнання митної вартості, або про прийняття письмового рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Також зазначає, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 для проведення митного оформлення товару були подані всі документи, що підтверджують заявлену митну вартість і обраний метод її визначення, передбачені статтею 53 МК України. При цьому під час митного оформлення у інспектора не виникло жодних претензій до вказаних документів, а також орган доходів і зборів не вимагав у декларанта подання додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості товару, а тому у відповідача були відсутні підстави, визначені статтею 54 МК України для відмови у митному оформленні товарів. Крім того, на думку підприємця, чинне митне законодавство України не передбачає право митного органу відмовляти в митному оформленні (шляхом прийняття картки відмови) на підставі раніше прийнятого рішення про коригування митної вартості товару яке не стосується цього митного оформлення.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.01.2014 за клопотанням представника позивача позовні вимоги в частині стягнення надмірно сплачених платежів залишено без розгляду.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23.01.2014 позов задоволено повністю.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення товару, було з'ясовано, що митна вартість задекларованого товару є значно нижчою, ніж митна вартість, на аналогічний товар, зазначена в ціновій інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України. Вважає картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України такою, що прийнята у повній відповідності до приписів чинного законодавства.

Представник апелянта у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу заперечив та просить залишити її без задоволення.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговорив підстави та межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі зовнішньоекономічного контракту № 1/2013/NL від 03.01.2013, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та фірмою «Vion Sales West BV» (Нідерланди), інвойсу № 5447679 від 05.07.2013, позивач 09.07.2013 ввезла на територію України товар - обрізь м'ясна, співвідношення пісної та жирової тканини 70/30 (тримінг) знежилований без шкіри, вагою нетто 20042 кг за ціною 1,55 євро/кг на загальну суму 31065,10 євро. Відповідно до умов контракту, передача товару здійснювалася на умовах FCA, згідно правил «Інкотермс-2010».

09.07.2013 позивачем через представника митному органу було подано наступні документи: контракт № 1/2013/NL від 03.01.2013, рахунок-фактуру (інвойс) №5 447679 від 05.07.2013 року, вантажно-митну декларацію (ВМД) № 205070000/2013/036917 від 09.07.2013, декларацію митної вартості ДМВ-1 № 205070000/2013/ від 09.07.2013, міжнародну товаротранспортну накладну СМR № 423255 від 05.07.2013, сертифікат про походження товару № S7831 від 05.07.2013, ветеринарне свідоцтво ВРД-00 № 373412 від 08.07.2013, сертифікат якості від 05.07.2013, контракт на перевезення товару № 7/2013/РL від 17.01.2013, довідка про транспортні витрати від 08.07.2013, лист ОСОБА_4 про нестрахування товару № 251 від 08.07.2013, інші документи, перелічені у графі 44 ВМД.

В графах 12, 45 ВМД № 205070000/2013/036917 від 09.07.2013 було вказано митну вартість у розмірі 337557,61 грн або 32865,10 євро (31065,10 євро - заявлена вартість товару + 1800,00 євро - вартість перевезення товару) за ціною 1,55 євро/кг, визначену за ціною контракту відповідно до вищезазначених документів.

Посадовою особою митного органу у графі «Для відміток митниці» декларації митної вартості (ДМВ) № 205070000/2013/ від 09.07.2013 жодних записів зроблено не було, натомість у відповідній графі вантажно-митної декларації (ВМД) № 205070000/2013/036917 від 09.07.2013 зроблений запис «у митному оформленні відмовлено, картка відмови № 205070000/2013/00097».

Цього ж дня, відповідачем - Ягодинською митницею Міндоходів позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 205070000/2013/00097 від 09.07.2013 у зв'язку з невідповідністю заповнення граф 12, 45 митної декларації вимогам статті 53 МК України, рішення про визначення митної вартості № 205000006/2013/000038/1 прийнято 21.05.2013 та отримано декларантом.

Разом з тим, згідно роз'яснень вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, такими вимогами є: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 МД у відповідність до рішення про визначення митної вартості № 205000006/2013/000038/1, прийнятого 21.05.2013.

Згідно зазначеного рішення Ягодинською митницею було визначено митну вартість товару, що надійшов на адресу суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності згідно контракту купівлі-продажу № 1/2013/NL від 03.01.2013, укладеного з компанією «Vion Sales West BV» (Нідерланди), митним органом визначено митну вартість товару - тримінг 70/30, що надійшов на адресу позивача на підставі зазначеного контракту, за ціною 2,5675 євро/1 кг.

Відтак, митна вартість партії товару за ціною, визначеною митним органом становить 51457,83 євро. Таким чином, різниця між митною вартістю, визначеною митницею та митною вартістю, визначеною декларантом за основним методом 18592,73 євро на користь першої.

При цьому, окремого рішення про коригування митної вартості, яка визначена декларантом у ДМВ № 205070000/2013/ від 09.07.2013 та у графах 12, 45 ВМД № 205070000/2013/036917 від 09.07.2013 відповідачем не приймалося, а натомість використано рішення про коригування митної вартості № 205000006/2013/000038/1 від 21.05.2013, яке стосувалося ВМД № 205070000/2013/027935 від 21.05.2013.

Позивачем 09.07.2013 з метою запобігання псування товару та нарахування штрафних санкцій за можливий простій автомобіля, який перевозив товар, було подано нову ВМД № 205070000/2013/036988, вказавши у графах 12 та 45 митну вартість, розраховану за ціною одиниці товару, наведену у рішенні № 205000006/2013/000038/1, прийнятому 21.05.2013. Митне оформлення у цьому випадку проводилось за другорядним резервним методом із застосуванням гарантійних зобов'язань грошової застави.

Суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов та скасовуючи картку відмови виходив з того, що Ягодинською митницею за результатом контролю митної вартості товару поданому підприємцем ОСОБА_4 до митного оформлення 09.07.2013 не прийнято рішення про коригування митної вартості або про її визнання, не витребувано у декларанта додаткових документів на підтвердження такої вартості, не проведено процедури консультації щодо вибору методів визначення митної вартості.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Підстави для відмови у митному оформлені товарів визначені у ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, відповідно до якої, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, контролюючий орган вправі відмовити в митному оформлені товарів лише у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Як визначено у частині третій цієї ж статті, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За результатами перевірки правильності визначення митної вартості товарів, яка зазначається декларантом під час здійснення митного оформлення, контролюючий орган вправі прийняти одне з наступних рішень: 1) визнати заявлену декларантом митну вартість; 2) прийняти письмове рішення про коригування митної вартості в порядку визначеному статтею 55 Митного кодексу України.

Порядок прийняття одного з вищезазначених рішень врегульований Правилами заповнення декларації митної вартості, які затвердженні Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 599 (далі - Правила).

Пунктами 2.3, 2.5-2.6 зазначених вище Правил визначено, що запис щодо рішення, яке прийняте посадовою особою митного органу за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів, учиняється таким чином: якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 Кодексу, посадова особа митного органу у графі «Для відміток митного органу» ДМВ на паперовому носії робить запис про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів, зазначає час, дату і прізвище, ставить свій підпис та проставляє відбиток особистої номерної печатки.

Якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів посадовою особою митного органу встановлені визначені Кодексом підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, в основному аркуші ДМВ учиняється запис «Рішення про коригування митної вартості товарів від ____ N ____».

Якщо в митного органу відсутні зауваження щодо заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості, відсутні підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, то в основному аркуші ДМВ учиняється запис «митну вартість визнано».

Таким чином, про прийняте рішення за результатом контролю правильності визначення митної вартості товарів посадова особа митного органу повідомляє декларанта шляхом прославляння одного з записів у графі «Для відмоток митного органу» декларації митної вартості: 1) про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів; 2) про прийняття рішення щодо коригування митної вартості товарів; 3) про визнання митної вартості.

Отже, рішення про коригування митної вартості носять індивідуальний характер щодо кожної окремої партії товарів, які підлягають митному оформленню, оскільки приймаються за результатом вивчення поданих декларантом документів, перевірки цінової інформації згідно баз даних митної служби тощо. Також при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів контролюючий орган здійснює консультації щодо вибору методу визначення митної вартості в порядку частини четвертої статті 57 Митного кодексу України, а також витребовує необхідні документи шляхом зазначення їх переліку в графі «Для відміток митного органу» декларації митної вартості.

Таким чином, суд апеляційної погоджується з висновками суду першої інстанції, що кожна партія товарів, що підлягає митному оформленню, носить індивідуальний характер, а тому митні органи позбавлені права використовувати раніше прийняті рішення про коригування митної вартості до іншої партії товарів, що в подальшому ввозяться декларантом, оскільки будь-яких винятків з процедури, яка встановлена частиною третьою статті 54, статтею 55 Митного кодексу України, законодавство не містить.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вірно виходив з того, що розглянувши подані позивачем до митного оформлення документи, Ягодинська митниця не прийняла одного з рішень, як це передбачено частиною третьою статті 53 Митного кодексу України - про визнання митної вартості товару чи про її коригування, оскільки декларація митної вартості від 09.07.2013 всупереч положенням Правил заповнення декларації митної вартості не містить жодних відміток митного органу у відповідній графі.

Отже, задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Ягодинською митницею за результатом контролю митної вартості товару поданому підприємцем ОСОБА_4 до митного оформлення 09.07.2013 не прийнято рішення про коригування митної вартості або про її визнання, не витребувано у декларанта додаткових документів на підтвердження такої вартості, не проведено процедури консультації щодо вибору методів визначення митної вартості.

Посилання митного органу на рішення про коригування митної вартості № 205000006/2013/000038/1 від 21.05.2013 є безпідставним, оскільки це рішення стосується іншої поставки товару, що відбувалася 21.05.2013, а його використання до інших поставок не передбачено законодавством. Крім того, вказане рішення про визначення митної вартості оскаржується позивачем у судовому порядку у справі № 803/1978/13-а.

Суд першої інстанції вірно вказав на наявність у митного органу права щодо самостійного визначення митної вартості товарів, однак, це повинно відбуватись із дотриманням чинного законодавства, з використанням повноважень, обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, з врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

У розглядуваному випадку при прийнятті картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України митним органом в повній мірі не виконані вищезазначені норми.

Крім того, при винесенні картки відмови відповідач повинен був обґрунтувати неможливість застосування інших 5 методів визначення митної вартості товарів.

Ягодинською митницею, як підставу для відмови в прийнятті митної декларації, зазначено: невідповідність заповнення граф 12, 45 митної декларації вимогам статті 53 МК України, рішення про визначення митної вартості № 205000006/2013/000038/1 прийнято 21.05.2013 та отримано декларантом, відповідачем порушено вимоги статей 55, 64 МК України.

Наказом Міністерства фінансів України № 651 від 30.05.2012 затверджено Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа. Цей Порядок визначає правила заповнення граф митних декларацій на бланках єдиного адміністративного документа (ЄАД). Так, відповідно до частини другої Розділу II графа 12 митної декларації заповнюється у разі сплати митних платежів або застосування заходів забезпечення їх сплати відповідно до розділу X Митного кодексу України. У графі зазначається у валюті України сума наведених у графах 45 ЄАД і додаткових аркушів митних вартостей задекларованих товарів. Графа 45 митної декларації заповнюється у разі сплати митних платежів або застосування заходів забезпечення їх сплати відповідно до розділу X Митного кодексу України. У графі зазначається у валюті України митна вартість товару, визначена Декларантом самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом.

Проте, як встановлено судом, в графах 12, 45 ВМД № 205070000/2013/036917 від 09.07.2013 позивачем було вказано митну вартість, розрахованою за ціною контракту.

У свою чергу стаття 53 МК України визначає перелік документів, що надаються декларантом і підтвердження митної вартості товару, а також перелік документів та випадки у яких ці документи можуть бути витребувані органом доходів і зборів.

Таким чином, причини відмови у митному оформленні товару з підстав невідповідності граф 12, 45 ВМД № 205070000/2013/036917 від 09.07.2013 статті 53 МК України, зазначені митним органом в картці відмови, є необґрунтованими та незаконними.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта на Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України (далі - Методичні рекомендації), затвердженні наказом Державної митної служби України № 362 від 13.07.2012 з огляду на таке.

Як слідує зі змісту пункту 2 Методичних рекомендацій, посадові особи митного органу з метою аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюють ряд процедур, передбачених у відповідних підпунктах рекомендацій. Зокрема, у підпункті 2.13 пункту 2 Методичних рекомендацій передбачено, здійснення перевірки наявності прийнятих іншими митними органами рішень про коригування митної вартості товарів, що ввозились на виконання того ж зовнішньоекономічного договору (контракту) або документа, який його замінює, що і оцінювані товари.

Аналіз вищезазначених положень Методичних рекомендацій дозволяє дійти висновку, що вони не звільняють посадових осіб митного органу від винесення окремого рішення про коригування митної вартості. У випадку коли посадова особа митного органу встановила наявність іншого рішення про коригування митної вартості, вона зобов'язана врахувати його та виконати вимоги частини третьої статті 54 Митного кодексу України, тобто прийняти одне з рішень - про визнання митної вартості чи про її коригування.

Також суд зазначає, що Методичні рекомендації є підзаконним нормативно-правовим актом та носять в першу чергу рекомендаційний характер, а, відтак, не можуть підмінювати собою правила, встановлені законом, а саме частиною третьою статті 54 Митного кодексу України.

Також, на думку суду, помилковим є посилання митного органу на те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 була зобов'язана відобразити рішення про коригування митної вартості від № 205000006/2013/000038/1 від 21.05.2013 у графі 43 вантажно-митної декларації (ВМД), оскільки це рішення стосується іншої поставки товару, що відбувалася 21.05.2013, а його використання до інших поставок не передбачено законодавством.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Ягодинською митницею за результатом контролю митної вартості товару, поданому позивачем до митного оформлення 09.07.2013, всупереч вимогам Митного кодексу України не прийнято рішення про коригування митної вартості чи про її визнання, не витребувано у декларанта додаткових документів на підтвердження такої вартості, не проведено процедури консультації щодо вибору методів визначення митної вартості, а тому Ягодинська митниця протиправно відмовила підприємцю ОСОБА_4 у митному оформленні товарів шляхом прийняття картки відмови від 09.07.2013 № 205070000/2013/00097.

Враховуючи те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 січня 2014 року № 803/2782/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 06.02.2015.