Справа № 815/7269/14
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7269/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання - Мураховська А.І.

за участю сторін: представника позивача - Тюхтій А.А. (за довіреністю)

представника відповідача - Астахової Ю.М. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 22 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 22 грудня 2014 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що за результатами позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД» відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення № та № від 22 грудня 2014 року щодо збільшення позивачу сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість, які порушують права та законні інтереси позивача, як платника податків. Так, позивач вважає, що наведені в акті перевірки висновки про порушення підприємством вимог п.187.1 ст. 187, п. 201.1, п. 201.2, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.8 ст. 201, п. 198.1, п. 193.2, п. 198.6 ст. 198 ПК України та начебто заниження суми податку на додану вартість в періоді, що перевірявся на суму 6 861 960, 00 грн., а також завищення залишку від'ємного значення на суму 86 858, 00 грн. не відповідають дійсності та не ґрунтуються на нормах податкового законодавства, а базуються на припущеннях податкової, які спростовуються наступним. Так, позивач вказує, що між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД» та вказаними в акті перевірки контрагентами були укладені реальні господарські договори, відповідно до яких позивачу поставлено товар - металеві вироби, за який позивачем сплачено кошти, про що свідчать надані до перевірки первинні документи. В бухгалтерському обліку ТОВ «Велес-Агро ЛТД» на підставі первинної документації, зокрема, видаткових накладних, отриманих від контрагентів, в бухгалтерських регістрах відображено надходження сировини (матеріалів), металевих виробів та їх подальше використання. До адміністративного позову додається оборотна відомість по бух. Рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», за період, що перевірявся. Крім того, позивач зазначив, що сума поставок складає загалом 38 003 131, 66 грн., в тому числі ПДВ (20%) складає 8 354 341, 20 грн., що значно більше за суму податкового кредиту 6 948 818 грн., яку знято відповідачем в ході перевірки. Тобто, значна частина податкових накладних, отриманих від зазначених постачальників, визнається відповідачем правомірно включеною до податкового кредиту, а деякі суми вибірково виключено, проте, усі господарські операції проводились на підставі одного договору з конкретним постачальником та підтверджені наявністю абсолютно ідентичних документів.

Враховуючи вищевикладене, позивач наполягає на тому, що усі операції по закупці сировини та матеріалів, а також виготовленню з них готової продукції були дійсно виконанні, що повністю підтверджуються видатковими, податковими накладними та іншими первинними документами на підставі яких підприємство правомірно відображає валові витрати та відносить суми ПДВ до складу податкового кредиту. Крім того, у підприємства є всі необхідні ресурси для здійснення господарської діяльності, а саме забезпеченість трудовими ресурсами, власними та орендованими приміщеннями (офісні, складські), транспортними засобами.

Відтак, підстави для збільшення ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД» податкових зобов'язань з податку на додану вартість та прийняття податкових повідомлень-рішень № та № від 22 грудня 2014 року, на думку позивача, відсутні.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав заперечення відповідно до яких зазначив, що ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД» в порушення вимог п.187.1 ст. 187, п. 201.1, п. 201.2, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.8 ст. 201, п. 198.1, п. 193.2, п. 198.6 ст. 198 ПК України віднесено до складу податкового кредиту суму у розмірі 6 861 960 грн., як суму податку на додану вартість від вартості ТМЦ отриманих від підприємств контрагентів та завищено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 86 858, 00 грн. Відповідач вказує, що в ході перевірки ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД» досліджувалась реальність здійснення платником податків господарських операцій, на підставі яких у перевіряємий період сформовано податкових кредит. Перевіркою встановлено, що позивачем укладено договори поставки з наведеними в акті підприємствами. Однак, на підставі наданих до перевірки договорів поставки та інших первинних документів не можливо встановити який саме товар поставлявся позивачу, як здійснювалось транспортування даного товару, а щодо підприємств-контрагентів у податкових органах наявна інформація, яка свідчить про відсутність факту реального здійснення ними господарських операцій, у тому числі з ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД».

За таких обставин представник відповідача у судовому засіданні посилаючись на правомірність висновків акту позапланової перевірки наполягав на безтоварності операцій за описаними в акті договорами поставки, тому вважає правомірними податкові повідомлення-рішення № та № від 22 грудня 2014 року.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

У період з 11 листопада 2014 року по 01 грудня 2014 року на підставі направлень, виданих Державною податковою інспекцією у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 03 листопада 2014 року №549/15-54-22-01 та №550/15-54-22-01 згідно з пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України та відповідно до наказу від 31 жовтня 2014 року №1099 проведена позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Велес-Агро ЛТД» з питань перевірки правильності нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2014 року по 30.09.2014 року.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області складено акт від 08 грудня 2014 року №4883/15-54-22-02/31427962 «Про результати позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Велес-Агро ЛТД», код за , з питань перевірки правильності нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2014 року по 30.09.2014 року» (а.с. 31-173, том 1).

Відповідно до висновків акту, перевіркою встановлені порушення ТОВ «Велес-Агро ЛТД» п.187.1 ст. 187, п. 201.1, п. 201.2, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.8 ст. 201, п. 198.1, п. 193.2, п. 198.6 ст. 198 ПК України, у результаті чого занижено суми податку на додану вартість в періоді, що перевірявся на суму 6 861 960, 00 грн., а також завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок) 19 у сумі 86 858, 00 грн. (а.с. 172, том 1).

На підставі акту перевірки від 08 грудня 2014 року №4883/15-54-22-02/31427962, а також згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 123.1 ст. 123 ПК України відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22 грудня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 10 292 940, 00 грн., з яких 6 861 960, 00 грн. за основним платежем та 3 430 980, 00 грн. за штрафними санкціями (а.с. 29, том 1).

Також згідно з п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 ПК України та на підставі висновків акту перевірки від 08 грудня 2014 року №4883/15-54-22-02/31427962, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22 грудня 2014 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 86 858, 00 грн. (а.с. 30).

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування, як протиправних, з наведених у позові підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірку позивача - ТОВ «Велес-Агро ЛТД» проведено щодо правильності нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2014 року по 30.09.2014 року, з огляду на що судом встановлено наступне.

Так, ТОВ «Велес-Агро ЛТД» зареєстровано платником податку на додану вартість з 20.04.2001 року, індивідуальний податковий номер - 08.

За період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 року ТОВ «Велес-Агро ЛТД» задекларовано податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 28 900 489, 00 грн., перевіркою повноти визначення яких не встановлено їх заниження або завищення.

За період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 року ТОВ «Велес-Агро ЛТД» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 28 986 509, 00 грн. Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року встановлено його завищення на загальну суму 6 948 820, 00 грн.

Перевіркою встановлено, що на завищення вказаного показника вплинуло здійснення суб'єктом господарювання операцій з придбання металу та металевих виробів, метизів, комплектуючих для виробництва машин та устаткування для сільського господарства (плуги, культиватори, запчастини, інше).

Судом встановлено, що у перевіряємому періоді поставку металу та металевих виробів, метизів, комплектуючих для виробництва машин та устаткування для сільського господарства (плуги, культиватори, запчастини, інше) на користь позивача здійснювали наступні підприємства-контрагенти:

1) ТОВ «Компанія Каравела», згідно договору поставки від 28.03.2013 року №280313 (а.с. 179-183, том 1);

2) ТОВ «Віст Груп Лімітед, згідно договору поставки від 08.02.2014 року №4-2096/13к (а.с. 184-187, том 1);

3) ТОВ «Аквілон Груп», згідно договору поставки від 02.09.2013 року №101 (а.с. 188-189, том 1);

4) ТОВ «Спец-трейдінг», згідно договору поставки від 03.02.2014 року №122 (а.с. 190-191, том 1);

5) ТОВ «Троодос, згідно договору поставки від 03.02.2014 року №120 (а.с. 192-193, том 1);

6) ТОВ «Будхіменерго», на підставі усної домовленості про поставку товарів та рахунку-фактура №17-1 від 17.12.2013 року (а.с. 194, том 1);

7) ТОВ «Мегапрофіт», на підставі усної домовленості про поставку товарів та рахунку-фактура №СФ-0000019 від 21.03.2014 року та №СФ-0000058 від 23.07.2014 року (а.с. 195-196);

8) ТОВ «Алмтрейд», згідно договору поставки від 21.01.2014 року №1АЛМ-14/06 (а.с. 197-199, том 1);

9) ТОВ «Дартон Білдінг», згідно договору поставки від 01.03.2014 року №130 (а.с. 200-201, том 1);

10) ТОВ «Сантан Бріз», згідно договору поставки від 03.03.2014 року №140 (а.с. 202-203, том 1);

11) ТОВ «Альфа люкс СТ», згідно договору поставки від 03.03.2014 року №030314 (а.с. 204-205, том 1);

12) ТОВ «Геркулес Трейд», згідно договору поставки від 01.04.2014 року №142 (а.с. 206-207, том 1);

13) ТОВ «Фірма Інтер-Торг», згідно договору поставки від 01.04.2014 року №144 (а.с. 209-210, том 1);

14) ПП «Віва Трейдінг», згідно договору поставки від 01.04.2014 року №153 (а.с. 212-214, том 1);

15) ПП «Білдінг Стаф», згідно договору поставки від 01.04.2014 року №155 (а.с. 215-216, том 1);

16) ТОВ «Комплекс ПРО», згідно договору поставки від 03.02.2014 року №125 (а.с. 218-220, том 1);

17) ТОВ «ПАЛОМАР», згідно договору поставки від 05.05.2014 року №050514 (а.с. 221-223, том 1);

18) ТОВ «Альянс КОВ», згідно договору поставки від 03.02.2014 року №125 (а.с. 224-2245, том 1);

19) ТОВ «ТГБ» на підставі усної домовленості про поставку товарів та рахунку-фактури №СФ-0000183 від 15.05.2014 року (а.с. 226, том 1);

20) ТОВ «ТК Геліос», згідно договору поставки від 01.07.2014 року №01/07 (а.с. 227-229, том 1);

21) ТОВ «Будмонтажінвест», згідно договору поставки від 01.07.2014 року №01072014 (а.с. 230-232, том 1);

22) ТОВ «Прод-Тех-Маркет», згідно договору поставки від 01.07.2014 року №140701 (а.с. 233-235, том 1);

23) ТОВ « 100 Ярдів», згідно договору поставки від 25.07.2014 року №250714 (а.с. 236-238, том 1);

24) ТОВ «Видар Транс Україна», згідно договору поставки від 28.07.2014 року №28072014 (а.с. 239-241, том 1);

25) ТОВ «Примадін Лідер», згідно договору поставки від 03.07.2014 року №030714 (а.с. 242-244, том 1);

26) ПП «Чорномор'є» на підставі усної домовленості про поставку товарів та рахунку-фактури №чм-00139 від 20.08.2014 року (а.с. 245, том 1);

27) ТОВ «Інвест Компані», згідно договору поставки від 01.09.2014 року №010914 (а.с. 246-248, том 1);

28) ТОВ «Аксон-Групп», згідно договору поставки від 01.11.2013 року №114 (а.с. 182, том 4);

29) ТОВ «Інтерія ЛТД», згідно договору поставки від 01.11.2013 року №116 (а.с. 193, том 4).

На підтвердження товарності операцій по вказаним договорам позивачем надано до суду копії наступних документів: податкові накладні (а.с. 249-250 - том 1, а.с. 1-250 - том 2, а.с. 183-187, 194-198 - том 4); видаткові накладні (а.с. 1-211, том 3, а.с. 188-192, 199-203 - том 4), відомості по партіях товарів на складах за період 9 місяців 2014 (а.с. 217-250, том 3, а.с. 1-135, том 4).

Розрахунки по вищевказаним договорам проводились у безготівковій формі на підтвердження чого позивачем надано банківські виписки (а.с. 204-250 - том 4, а.с. 1-99 - том 5).

Вказані документи були надані позивачем для проведення перевірки, що відображено і в акті перевірки.

Разом із тим, відповідно до акту, податковою зроблено висновок про те, що вищезазначені документи, які надані до перевірки та до суду, не мають достатньої доказової бази для віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ від вартості поставлених позивачу товарів. Такі висновки відповідач в цілому обґрунтував наступним.

Так, в акті зазначено, що у наданих до перевірки договорах поставки, укладених з вищенаведеними контрагентами, не конкретизовано поняття Товару; на підприємстві позивача відсутні будь-які документи на перевезення вантажів від постачальників, а саме товарно-транспортних накладних, які б підтверджували факт поставки товару (метал та металеві вироби) на адресу ТОВ «Велес-Агро ЛТД» від постачальників; щодо підприємств-контрагентів позивача наявна податкова інформація, яка свідчить про можливі порушення платником податків податкового законодавства, зокрема, акти про неможливість проведення зустрічних звірок цих контрагентів.

Дослідивши надані позивачем первинні документи щодо підтвердження виконання договорів поставки та правомірності формування ним податкового кредиту по взаємовідносинам з даними підприємствами, суд зазначає наступне.

Щодо не конкретизації у договорах поняття товару, суд, проаналізувавши зміст укладених позивачем договорів поставки, встановив, що згідно умов цих договорів назва та асортимент товару зазначаються у відповідних рахунках-фактурах, специфікаціях та видаткових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи та відповідно до умов договорів поставки, контрагенти позивача в цілому поставляли йому метал та металевих виробів, метизи, комплектуючі для виробництва машин та устаткування для сільського господарства (плуги, культиватори, запчастини, інше).

При цьому, в акті перевірки відвідач посилається на податкові накладні якими визначено номенклатуру товарів (а.с. 50, 53, 63, 68-69, 74 і т.д. - том 1) та взагалі в акті вказано про придбання позивачем металу та металевих виробів, метизів, комплектуючих для виробництва машин та устаткування для сільського господарства (плуги, культиватори, запчастини, інше).

Крім того, судом встановлено, що господарська діяльність позивача включає: Код КВЕД 28.30 Виробництво машин і устатковання для сільського та лісового господарства (основний); Код КВЕД 29.32.1 Виробництво інших машин та устаткування для сільського та лісового господарства, Код КВЕД 16.23 Виробництво інших дерев'яних будівельних конструкцій і столярних виробів; Код КВЕД 46.14 Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткованням, суднами та літаками; Код КВЕД 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

До того ж, в акті перевірки відповідачем зазначено, що на формування позивачем податкових зобов'язань з ПДВ мало вплив здійснення операцій з виробництва та реалізації машин та устаткування для сільського господарства (плуги, культиватори, запчастини)

Отже, набуття товарів за договорами поставки безпосередньо пов'язано зі здійсненням ТОВ «Велес-Агро ЛТД» власної господарської діяльності.

Щодо посилань відповідача на відсутність документів на перевезення вантажів від постачальників, а саме товарно-транспортних накладних, які б підтверджували факт поставки товару, суд зазначає наступне.

Правила оформлення документів на перевезення, визначені п. 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363.

Відповідно до п. 11 зазначених Правил, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

Замовник у разі потреби може виписувати додаткові екземпляри товарно-транспортної накладної, кількість яких визначається угодою між Замовником та Перевізником. Усі екземпляри товарно-транспортної накладної як основні, так і додаткові, повинні мати єдину серію і номер.

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.

Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Пунктом 2 Наказу Міністерства транспорту та Міністерства Статистики України «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля» від 29.12.1995 року № 488/346, передбачено, що товарно-транспортні накладні у формі первинного обліку повинні застосовувати всі суб'єкти господарювання незалежно від форми власності.

Разом із тим, суд вважає необхідним зазначити, що сама по собі відсутність товарно-транспортних накладних не може свідчити про нереальність господарських операцій, оскільки вимогами податкового законодавства не передбачається їх обов'язкова наявність для підтвердження податкового кредиту, за умови надання підприємством усіх інших належно оформлених підтверджуючих первинних документів.

З приводу посилань відповідача на акти про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів позивача та іншої податкової інформації, суд зазначає, що висновки актів податкових органів відносно контрагентів не можуть вважатися належними доказами допущення позивачем порушень податкового законодавства. По-перше, такого роду акти свідчать лише про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, а по-друге, ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податків, який несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши, укладені позивачем договори поставки та докази, надані на підтвердження товарності операцій по ним, суд дійшов висновку, що вони підтверджують їх реальність та виконання, а отже і правомірність віднесення ТОВ «Велес-Агро ЛТД» до податкового кредиту сум податку на додану вартість від вартості товарів, отриманих від зазначених контрагентів, з огляду також на наступне.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду, згідно вимог п. 198.3 ст. 198 ПК України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності з п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 1, 2 ст. 71 КАС України).

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано жодних документів, які б підтверджували наявність фактів зазначених в акті перевірки, судом не встановлено доказів на підтвердження висновків податкової про порушення позивачем вимог .187.1 ст. 187, п. 201.1, п. 201.2, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.8 ст. 201, п. 198.1, п. 193.2, п. 198.6 ст. 198 ПК України. Висновки про зазначені порушення зроблено без належного дослідження первинних документів та здебільшого на підставі податкової інформації щодо інших юридичних осіб, що свідчить про їх необґрунтованість. Для включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту має враховуватись реальний факт поставки, використання у власній діяльності та обліку товарів саме позивачем, який не несе відповідальності за облікову політику контрагентів, оскільки закон не ставить у залежність сплату податків, ведення податкового та бухгалтерського обліку, складання звітності контрагентами-продавцями із правом на одержання податкового кредиту безпосередньо покупцем.

Системно проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено, що позивач виконав вимоги приписів Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо документального оформлення операцій та податкового обліку та на підтвердження правомірності формування податкового кредиту у період з 01.01.2014 року по 30.09.2014 року надав документи, що досліджувались судом, відповідають один одному та підтверджують товарність господарських операцій позивача з контрагентами по укладеним договорам поставки, відповідно спростовують твердження відповідача щодо неправомірності включення до складу податкового кредиту суми ПДВ на підставі податкових накладних, отриманих від ТОВ «Компанія Каравела», згідно договору поставки від 28.03.2013 року №280313 (а.с. 179-183, том 1); ТОВ «Віст Груп Лімітед, згідно договору поставки від 08.02.2014 року №4-2096/13к (а.с. 184-187, том 1); ТОВ «Аквілон Груп», згідно договору поставки від 02.09.2013 року №101 (а.с. 188-189, том 1); ТОВ «Спец-трейдінг», згідно договору поставки від 03.02.2014 року №122 (а.с. 190-191, том 1); ТОВ «Троодос, згідно договору поставки від 03.02.2014 року №120 (а.с. 192-193, том 1); ТОВ «Будхіменерго», на підставі усної домовленості про поставку товарів та рахунку-фактура №17-1 від 17.12.2013 року (а.с. 194, том 1); ТОВ «Мегапрофіт», на підставі усної домовленості про поставку товарів та рахунку-фактура №СФ-0000019 від 21.03.2014 року та №СФ-0000058 від 23.07.2014 року (а.с. 195-196); ТОВ «Алмтрейд», згідно договору поставки від 21.01.2014 року №1АЛМ-14/06 (а.с. 197-199, том 1); ТОВ «Дартон Білдінг», згідно договору поставки від 01.03.2014 року №130 (а.с. 200-201, том 1); ТОВ «Сантан Бріз», згідно договору поставки від 03.03.2014 року №140 (а.с. 202-203, том 1); ТОВ «Альфа люкс СТ», згідно договору поставки від 03.03.2014 року №030314 (а.с. 204-205, том 1); ТОВ «Геркулес Трейд», згідно договору поставки від 01.04.2014 року №142 (а.с. 206-207, том 1); ТОВ «Фірма Інтер-Торг», згідно договору поставки від 01.04.2014 року №144 (а.с. 209-210, том 1); ПП «Віва Трейдінг», згідно договору поставки від 01.04.2014 року №153 (а.с. 212-214, том 1); ПП «Білдінг Стаф», згідно договору поставки від 01.04.2014 року №155 (а.с. 215-216, том 1); ТОВ «Комплекс ПРО», згідно договору поставки від 03.02.2014 року №125 (а.с. 218-220, том 1); ТОВ «ПАЛОМАР», згідно договору поставки від 05.05.2014 року №050514 (а.с. 221-223, том 1); ТОВ «Альянс КОВ», згідно договору поставки від 03.02.2014 року №125 (а.с. 224-2245, том 1); ТОВ «ТГБ» на підставі усної домовленості про поставку товарів та рахунку-фактури №СФ-0000183 від 15.05.2014 року (а.с. 226, том 1); ТОВ «ТК Геліос», згідно договору поставки від 01.07.2014 року №01/07 (а.с. 227-229, том 1); ТОВ «Будмонтажінвест», згідно договору поставки від 01.07.2014 року №01072014 (а.с. 230-232, том 1); ТОВ «Прод-Тех-Маркет», згідно договору поставки від 01.07.2014 року №140701 (а.с. 233-235, том 1); ТОВ « 100 Ярдів», згідно договору поставки від 25.07.2014 року №250714 (а.с. 236-238, том 1); ТОВ «Видар Транс Україна», згідно договору поставки від 28.07.2014 року №28072014 (а.с. 239-241, том 1); ТОВ «Примадін Лідер», згідно договору поставки від 03.07.2014 року №030714 (а.с. 242-244, том 1); ПП «Чорномор'є» на підставі усної домовленості про поставку товарів та рахунку-фактури №чм-00139 від 20.08.2014 року (а.с. 245, том 1); ТОВ «Інвест Компані», згідно договору поставки від 01.09.2014 року №010914 (а.с. 246-248, том 1); ТОВ «Аксон-Групп», згідно договору поставки від 01.11.2013 року №114 (а.с. 182, том 4); ТОВ «Інтерія ЛТД», згідно договору поставки від 01.11.2013 року №116 (а.с. 193, том 4).

За таких обставин, суд вважає безпідставним збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 10 292 940, 00 грн., з яких 6 861 960, 00 грн. за основним платежем та 3 430 980, 00 грн. за штрафними санкціями, отже податкове повідомлення-рішення № від 22 грудня 2014 року підлягає скасування.

Щодо висновків податкової стосовно завищення позивачем залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок) 19 у сумі 86 858, 00 грн., суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що причиною виникнення показників від'ємного значення податку на додану вартість у січні 2014 року у розмірі 2 994, 00 грн. та у серпні 2014 року у розмірі 83 864, 00 грн. стало включення до податкового кредиту податкових накладних, виписаних у зв'язку з придбанням позивачем товарів згідно договорів поставки, які вже описані в постанові.

Враховуючи, що судом встановлено товарність господарських операцій позивача з вказаними контрагентами по договорам поставки та матеріалами справи спростовано твердження відповідача щодо неправомірності включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість на підставі податкових накладних, отриманих від постачальників, суд дійшов висновку, що податковою безпідставно зменшено ТОВ «Велес-Агро ЛТД» розмір від'ємного значення податку на додану вартість за січень 2014 року у розмірі 2 994, 00 грн. та серпень 2014 року у розмірі 83 864, 00 грн. та складено податкове повідомлення-рішення № від 22 грудня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням вищеневденого, суд дійшов висновку, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 69, 71, 86, 94, 158-163 КАС України від 06.07.2005 року №2747-IV, Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 22 грудня 2014 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 22 грудня 2014 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 22 грудня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 03 лютого 2015 року.

Суддя О.В. Глуханчук

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 22 грудня 2014 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 22 грудня 2014 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 22 грудня 2014 року.

03 лютого 2015 року.