Справа № 806/2873/14
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року К/800/52827/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Черняхівському районі Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року по справі № 806/2873/14

за позовом Управління Пенсійного Фонду України в Черняхівському районі

Житомирської області (далі - Управління)

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від

нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в

Володарсько-Волинському районі Житомирської області

(далі - Відділення)

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року Управління звернулось до суду з позовом про стягнення з Відділення суми витрат, понесених позивачем на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та витрати на їх доставку за період з грудня 2013 року по травень 2014 року у розмірі 3394,78 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Управління подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на обліку в Управлінні перебувають ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які отримують пенсію в зв'язку з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві.

За період з грудня 2013 року по травень 2014 року позивач виплатив їм пенсії у зв'язку з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві у сумі 3394,78 грн.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до статті 25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи) є Фонд, що також передбачено статтею 21 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105), яка визначає перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26 Основ якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене частиною другою статті 24 Закону № 1105-XIV, відповідно до пункту 5 якої, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Згідно з абзацом другим пункту 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі - Порядок) розробленого та затвердженого ПФУ і Фондом відповідно до Закону № 1105-XIV, законів України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та «Про пенсійне забезпечення» відшкодуванню Фондом підлягають, зокрема, виплачені суми основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Судами встановлено, що між Управлінням та Відділенням проведено звірку витрат по особових справах потерпілих, про що складено акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих за період з грудня 2013 року по травень 2014 року.

При підписанні вказаних актів Відділенням не прийнято до заліку витрати в сумі 3394,78 грн. на виплату пенсій громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Відповідно до статті 35 Закону № 1105-XIV для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, зокрема, подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть.

Згідно з пунктом 6 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 року № 24, робочий орган виконавчої дирекції Фонду розглядає справи про призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого сім'ї та особам, які мають на це право, приймає рішення про виплати, зокрема, за умови подання акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (якщо стався нещасний випадок).

Відповідно до пункту 1.4 вказаного Порядку робочі органи виконавчої дирекції Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Судами встановлено, що всупереч Положенню про розслідування та облік нещасних випадків та професійних захворювань і аварій на підприємствах, і організаціях» в особовій справі ОСОБА_5 знаходиться оригінал акту № 3 в якому у графі «затверджую» відсутня розшифровка підпису, акт підписали тільки два члени комісії, підписи, яких не розшифровані.

В особовій справі ОСОБА_6 знаходиться ксерокопія акту, в якій відсутня дата його затвердження, в ксерокопії акту форми Н-1 не заповнені пункт 8, в пункті 11 підпункти а, б, в, в пункті 12 не заповнені підпункти а, в, г, д, е. Нечітко визначені причини нещасного випадку. Копія акту завірена не нотаріально, а печаткою підприємства.

В особовій справі ОСОБА_7 знаходиться копія акту форми Н-1, яка нотаріально не завірена. Копія знята не вірно: відсутні підписи членів комісії ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, а лише зазначені їхні прізвища. В ксерокопії акту відсутній підпис особи що його затвердила, а значиться тільки її прізвище. Також з акту вбачається, що у нещасному випадку на виробництві відсутня вина підприємства.

В особовій справі ОСОБА_9 знаходиться ксерокопія акту №1 в пункті 1 якої не зазначений рік, коли стався нещасний випадок. У пункті 2 відсутня адреса підприємства та не заповнені пункти 4, 6.

В особовій справі ОСОБА_8 знаходиться оригінал акту в якому відсутня дата його затвердження. В пункті 3 відсутня адреса підприємства на якому стався нещасний випадок. З печатки, якою затверджено акт, вбачається, що колгосп 1-го Травня, який значиться в пункті 2 даного акту є колективним сільськогосподарським підприємством ім. 1-го Травня, тоді як в пункт 2 акту внесено підприємство ім. 1-го Травня. В оригіналі акту відсутні години, число, місяць і рік складання акту. Оригінал акту складено на бланку акту 1984 року, при тому, що нещасний випадок відбувся 10 березня 1983 року.

Враховуючи те, що вказані акти оформлені з грубими порушеннями Порядку, то суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відшкодування Відділенням Управлінню витрат по виплаті пенсій, виплачених громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Що стосується відмови Відділення відшкодувати Управлінню витрати на виплату пенсії, виплаченої ОСОБА_10, то судами встановлено наступне.

Статтею 37 Закону № 1105 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків може відмовити у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце: 1) навмисні дії потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; 2) подання роботодавцем або потерпілим Фонду соціального страхування від нещасних випадків свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; 3) вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку.

Фонд соціального страхування від нещасних випадків може відмовити у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов'язаним з виробництвом.

Судами встановлено, що відсутній причинний зв'язок між роботою та інвалідністю ОСОБА_10, що підтверджено матеріали особової справи.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства та встановивши фактичні обставини справи, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що позовні вимоги Управління про стягнення з Відділення витрат на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з грудня 2013 року по травень 2014 року у розмірі 3394,78 грн. є безпідставними.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Черняхівському районі Житомирської області залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.