Справа № 820/3039/13-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 р. Справа № 820/3039/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2013р. по справі № 820/3039/13-а

за позовом Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Західна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд стягнути суму податкового боргу з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України у розмірі 172880,20 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2013 року позовні вимоги було задоволено.

Стягнуто суму податкового боргу з приватного нотаріуса ОСОБА_1 (61064, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України у розмірі 172880,20 грн. (сто сімдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят гривень двадцять копійок).

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином.

Відповідно до статті 197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Згідно зі статтею 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції виникла необхідність замінити позивача по справі - Західну міжрайонну державну податкову інспекцію м. Харкова Харківської області Державної податкової служби його правонаступником - Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Відповідно до ст. 55 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за потрібне замінити позивача по справі - Західну міжрайонну державну податкову інспекцію м. Харкова Харківської області Державної податкової служби його правонаступником - Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Західній ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області з 07.04.2006 року та має заборгованість у загальному розмірі 172880,20 грн.

Зазначена заборгованість виникла таким чином.

На підставі акта камеральної перевірки від 07.11.2012 року № 2638/171/НОМЕР_1 позивачем було винесено податкові повідомлення-рішення від 30.11.2012 року № , яким зобов'язано сплатити штраф з податку на доходи фізичних осіб в сумі 7239,75 грн., та № , яким зобов'язано сплатити штраф з податку на доходи фізичних осіб в сумі 14631,19 грн.

Також позивачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 16.02.2010 року №/0, яким визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 42418,38 грн. та податкове повідомлення-рішення від 14.04.2009 року № /0, яким визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 23193,46 грн.

Крім того, відповідачем було самостійно подано до податкового органу декларацію про доходи за 2010 рік № 81482 від 19.03.2011 року, якою визначено суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 33872,57 грн., та податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2011 рік № 74665 від 06.03.2012 року, якою визначено суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 51524,85 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що прийняті податковим органом податкові повідомлення-рішення відповідачем отримані, в судовому порядку не оскаржені, а тому сума боргу по зазначеним повідомленням-рішенням є узгодженою та підлягає стягненню. Також підлягає стягненню сума боргу по податковим деклараціям, самостійно поданим платником податків, оскільки суми, зазначені в деклараціях, є узгодженими з дня подання таких податкових декларацій.

Колегія суддів частково погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Аналогічні правила декларування та сплати сум податкового зобов'язання визначені у Податковому кодексі України, які діють з 01.01.2011 року.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача про те, що суми, зазначені в деклараціях, були ним сплачені, а тому в податкового органу не було підстав для нарахування боргу в цій частині з таких підстав.

Так, відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що у відповідача є податковий борг, який не переривався, а тому суми, сплачені ним відповідно до податкових декларацій, були зараховані в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Щодо правомірності стягнення суми податкового боргу відповідно до зазначених вище податкових повідомлень-рішень колегією суддів встановлено такі обставини.

Так, колегією суддів встановлено, що у відношенні відповідача податковим органом було прийнято такі податкові повідомлення-рішення:

- від 30.11.2012 року № , яким зобов'язано сплатити штраф з податку на доходи фізичних осіб в сумі 7239,75 грн.;

- від 30.11.2012 року № , яким зобов'язано сплатити штраф з податку на доходи фізичних осіб в сумі 14631,19 грн.;

- від 16.02.2010 року №/0, яким визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 42418,38 грн.;

- від 14.04.2009 року № /0, яким визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 23193,46 грн.

Відповідно до п.п. 6.2.4 п.6.2 ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписки або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкова вимога вважається надісланою врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження із повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові повідомлення. У разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення. Порядок встановлення дошок податкових повідомлень визначається центральним податковим органом. Податкові повідомлення або податкові вимоги, розміщені з порушенням правил, установлених цим підпунктом, вважаються такими, що не були врученими (надісланими) платнику податків.

Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Згідно з п.58.3 статті 58 ПК України у разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до довідки податкового органу має юридичну адресу: АДРЕСА_2; фактичну адресу: АДРЕСА_5 (а.с.24).

Натомість, в податкових повідомленнях-рішеннях від 30.11.2012 року № та № вказана адреса: АДРЕСА_3. Дані повідомлення-рішення були направлені відповідачу за вказаною адресою та ним не отримані із зазначенням на конверті "адресат не проживає".

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені вище податкові повідомлення-рішення не отримані відповідачем через помилку, допущену податковим органом, а тому немає підстав вважати їх узгодженими.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 14.04.2009 року №/0 колегією суддів встановлено, що в ньому зазначена адреса: АДРЕСА_4, а направлене воно за адресою: АДРЕСА_6.

Колегія суддів зазначає, що адреса АДРЕСА_6, не є юридичною, а також фактичною адресою відповідача, а тому вказане повідомлення-рішення також не можна вважати врученим належним чином.

З приводу податкового повідомлення-рішення від 16.02.2010 року №/0 колегією суддів встановлено, що воно направлено за адресою АДРЕСА_5, яка значиться фактичною адресою відповідача, а також є підпис відповідача про отримання податкового повідомлення-рішення на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зазначене повідомення-рішення вручено належним чином, в судовому порядку не оскаржувалось, а тому сума заборгованості, вказана в ньому, є узгодженою.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що заборгованість у загальному розмірі 45064,40 грн. (сума ППР від 30.11.2012 року №, №, від 14.04.2009 року №/0) не є узгодженою та стягненню не підлягає.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Отже, на підставі викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків, а тому постанова від 15.08.2013 року по справі №820/3039/13-а підлягає частковому скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197,198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2013р. по справі № 820/3039/13-а скасувати в частині задоволення позову Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 45064,40 грн. (сорок п'ять тисяч шістдесят чотири гривні 40 копійок).

Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовити.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2013 р. по справі №820/3039/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.