Справа № 757/26904/14-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Безименної Н.В.

суддів: Аліменка В. О. та Кучми А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва на постанову Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач звернулась до Печерського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просила визнати дії неправомірними та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва включити в розрахунок розміру пенсії складові заробітної плати на підставі довідки Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № 145 від 01.07.2014 року, а саме: сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань згідно зі ст. 33 та ст. 35 Закону України «Про державну службу», на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та здійснити перерахунок пенсії і її виплату з 11.07.2014 року.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 27.10.2014 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, з 11.07.2014 року позивач отримує пенсію відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» (а. с. 11).

Відповідно до довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 01.07.2014 року № 145 у графу «Інші виплати» включена матеріальна допомога (а. с. 14).

На вказані види виплат нараховувались страховий внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2013 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а. с. 14- зворотній аркуш сторінки).

З матеріалів справи вбачається, що обчислення розміру зазначеної пенсії ОСОБА_2, призначеної відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», було здійснено відповідачем без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу».

Згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про державну службу» державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 вищевказаного Закону пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено структуру заробітної плати, до складу якої входить основана заробітна плата, додаткова та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до підпункту 2.3.3. Iнструкції зі статистики заробітної плати матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, у розмірах, передбачених нормативно-правовими актами, або визначена у колективному договорі підприємства, що надається працівникам як за умови подання заяви, так і без неї (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом), відноситься до заробітної плати, як інші заохочувальні та компенсаційні виплати, а отже, є базою для нарахування та утримання єдиного внеску.

Також, колегія суддів зазначає, що п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Крім того, частиною 2 статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що на всі виплати позивача, включені в довідку від 01.07.2014 року № 145, до 01.01.2011 року нарахований страховий внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а. с. 14).

Таким чином, проаналізувавши норми Закону України «Про державну службу» та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій щодо невключення матеріальної допомоги в розрахунок розміру пенсії та зобов'язання управління включити в розрахунок розміру пенсії складові заробітної плати на підставі довідки Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № 145 від 01.07.2014 року, а саме: сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань згідно зі ст. 33 та ст. 35 Закону України «Про державну службу», на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та здійснити перерахунок пенсії і її виплату з 11.07.2014 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.