Справа № 672/1931/14-а
Суддя: Шинкоренко С. В.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№672/1931/14-а
Провадження №2-а/672/3/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 р. м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді - Шинкоренка С.В., при секретарі - Терещук Н.А., за участю позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городка адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Тернопільській області

про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.12.2014 р. звернувся до Городоцького районного суду Хмельницької області із адміністративним позовом до УДАІ УМВС України в Тернопільській області, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач пояснив суду, що 11.11.2014 р. інспектором Гусятинського ВДАІ Пейком А.І. було складено протокол та винесено постанову серії ВО1 №202234 по справі про адміністративне правопорушення, за порушення вимог п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України відносно позивача та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і накладено штраф в сумі 425 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просить визнати незаконною та скасувати постанову від 11.11.2014 р. серії ВО1 №202234 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., оскільки в його діях відсутній склад даного правопорушення.

Позивач вказує суду, що інспектором ДАІ в той день постанову було винесено неправомірно, без його участі. Він не був присутнім і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, проте мав при собі всі документи, в тому числі і посвідчення водія, яке інспектору пред'являв.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача по справі на підставі тих доказів, що є в матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судове засідання представник відповідача не з"явився, жодних пояснень не надав, що свідчить, на думку суду, про фактичне визнання ним позову та про відсутність заперечень по ньому.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно 11.11.2014 р. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 №074213 та винесено постанову серії ВО1 №202234 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідачем по справі в вину позивачу ставиться те, що останній керуючи автомобілем Мерседес Бенц 416 д/н НОМЕР_1 11.11.2014 р. о 9.05 год. в с. Товстеньке, Чортківського району, Хмельницької області не надав для перевірки посвідчення водія, чим порушив п.2.1 (а) ПДР України.

Однак позивач пояснив суду, що інспектором ДАІ в той день постанову було винесено неправомірно, оскільки він дійсно був зупинений останнім, однак посвідчення водія пред'являв, проте оскільки в його діях не було жодних порушень ПДР України він був відпущений інспектором ДАІ. Також вказує, що інспектором в той день було складено і протокол за ч.1 ст.130 КУпАП відносно нього, провадження по якому судом сьогодні було закрито судом з підстав незаконності дій інспектора ДАІ, хоча вказана постанова ще і не набрала законної сили.

Додатково позивач пояснив, що оскільки він ніби-то отримав копію, розписався і надав письмові пояснення у протоколі за ч.1 ст.130 КУпАП, то не логічним була б його відмова від підпису та отримання спірної постанови.

Допитаний у якості свідка інспектор ДАІ Пейко А.І. у своїх показах суду вказав, що протокол та постанову ним було складено правомірно, оскільки водій пред'явив йому для огляду лише ксерокопію посвідчення водія. Також, вказує, що водій відмовився від підписання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення, що підтвердили двоє свідків.

Суд бере до уваги і ту обставину, що свідки, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення ухиляються від явки до суду. Як пояснив сам Пейко А.І., один із свідків, а саме ОСОБА_4 є його знайомим та на даний час перебуває поза межами України, а інший свідок - ОСОБА_5 також перебуває у невідомому місці, оскільки ухиляється від мобілізаційних заходів.

За таких обставин, суд не має можливості допитати даних свідків та об'єктивно встановити істину у справі.

Також, сумнівним є сам факт залучення інспектором ДАІ при складанні даного протоколу свідка ОСОБА_4, який згідно пояснень інспектора є його знайомим, а отже щодо неупередженості даного свідка виникають об'єктивні сумніви.

Крім того, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова від 11.11.2014 р. не відповідає вимогам, визначеним ст.283 КУпАП з наступних підстав.

Ч.2 ст.283 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

В даному випадку диспозиція статті ст. 126 КУпАП є бланкетною (тобто така, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність), а отже у постанові має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту, який порушено (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст. В даному випадку таким нормативним актом є ПДР України, а саме п.2.1 (а).

Не зазначення у постанові норми відповідного закону чи підзаконного акту, їх змісту, у порушенні вимог якої обвинувачується особа, яка притягується до адміністративної відповідальності позбавляє її можливості ефективного захисту від пред"явленого обвинувачення, тобто є порушенням права на захист.

Ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суду не було надано представником відповідача будь-яких заперечень по позову, що з врахуванням досліджених доказів у справі свідчить про наявність підстав для задоволення даного позову.

Керуючись ст.ст. 161-163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову від 11.11.2014 р. серії ВО1 №202234 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП - ОСОБА_1 і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. в зв"язку із відсутністю у його діях складу правопорушення, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: