Справа № 808/9281/14
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 808/9281/14

05 лютого 2015 року 09год. 50хв. м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Ширшова А.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився;

відповідача: представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя
доПублічного акціонерного товариства "Український графіт"
про відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій,

ВСТАНОВИВ :

Позивач - Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя - звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Український графіт" про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Позивач обґрунтовує заявлені вимоги тим, що відповідачем не відшкодовуються до Пенсійного фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1, а відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, повинні вносити до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до вимог законодавства УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя направлялись відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за кожного робітника підприємства, тобто відповідач був повідомлений про розмір фактичних витрат та необхідність їх сплати, але до цього часу наявна заборгованість Публічного акціонерного товариства "Український графіт" за період з вересня 2014 року по листопад 2014 року включно по пенсіонерам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 не сплачена.

В судове засідання представник позивача не прибув, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання також не прибув, надав до канцелярії суду письмові заперечення на адміністративний позов. Відповідач, в обґрунтування своїх заперечень, зазначає, що додаткові пенсії, доплати, надбавки та підвищення не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню, оскільки виплачуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Законодавством передбачено покриття витрат на виплату і доставку пенсій особам, які працювали за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і не передбачено покриття таких витрат на виплату і доставку пенсій особам, які працювали за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56р. А відтак, витрати на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_6, який набув необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 ще в 1987 році, відповідач відшкодовувати не повинен. Також відповідач не повинен відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 Норма абзацу 4 пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не має зворотньої дії в часі і поширюється на платників лише з 2004 року, а тому відповідач не повинен відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1 Відповідач також зазначає, що позивачем не надано документів на підтвердження правомірності нарахування пенсіонерам зазначених в розрахунках сум пенсій, відпрацьований працівниками стаж роботи та понесення позивачем витрат з виплати та доставки пенсій.

Відповідач в запереченнях просить розглянути справу за участю представника ПАТ "Укрграфіт", однак в судове засідання представник відповідача не прибув.

Відповідно до частини другої статті 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами. Частина ст. 128 КАС України передбачає, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши подані позивачем письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

При цьому суд виходить з наступного.

Публічне акціонерне товариство "Український графіт" () зареєстроване як юридична особа та відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400, є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058 (в редакції законів, що діяли на дату виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до розрахунку боргу (а.с.7), докладного розрахунку боргу (а.с.8) за відповідачем рахується заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з вересня 2014 року по листопад 2014 року в розмірі 40142,19 грн.

Так, працівникам відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, призначено та виплачуються пільгові пенсії відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими доказами: довідками про підтвердження наявного трудового стажу, протоколами, розпорядженнями про призначення та перерахунки пенсій, розрахунками стажу, довідками про виплачені пенсії (а.с. 30-72).

Позивач направляв відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що підтверджується відповідними копіями розрахунків та доказами їх направлення на адресу відповідача (а.с.10-29). Проте, відповідачем сума заборгованості не сплачена та на дату розгляду справи становить 40142,19 грн.

Відповідно до п.2 прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Порядок відшкодування підприємствами витрат до Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначений розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (далі іменується -Інструкція).

Підпунктом 2.1.1 п. 2.1 Інструкції встановлено, що платниками страхових внесків є підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно з п. 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах: 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Факт надіслання та отримання відповідачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, підтверджується наявними у матеріалах справи копіями супровідних листів та повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень (а.с.9-29).

Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Зазначені вище розрахунки складені з дотриманням всіх необхідних вимог Інструкції. Розмір сум відшкодування фактичних витрат на витрату та доставку пенсій по кожному з вищезазначених пенсіонерів визначено позивачем з дотриманням вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Інструкції.

Є необґрунтованими заперечення відповідача проти відшкодування витрат на виплату доставку пенсій, призначених на пільгових умовах з урахуванням надбавок та доплат, оскільки як встановлено із розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які направлялись відповідачу, до відшкодування визначена сума пенсій без надбавок, доплат та підвищення (рядок 8-9 розрахунків).

Крім того, відповідно до п. 6.6 Інструкції, додаткові пенсії, додаткові витрати на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", доплати, надбавки та підвищення, призначені відповідно до законодавства України, які виплачуються за рахунок інших джерел, ніж кошти Пенсійного фонду України не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню. Відповідачем не надано суду доказів того, що надбавки та підвищення виплачені пенсіонерам за рахунок інших джерел, ніж кошти Пенсійного фонду України.

Чинним законодавством передбачено порядок відшкодування всіх без винятку пільгових пенсій починаючи з дати набрання чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" незалежно від дати призначення пенсії і до моменту досягнення пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки в Законі немає прямої вказівки на дату призначення пенсії, набуття пільгового стажу, а лише порядок відшкодування пенсій. На думку суду, Управління жодним чином не ототожнює норми щодо призначення пільгових пенсій та норми щодо відшкодування витрат на їх виплату та доставку.

Крім того, із змісту ст. 100 Закону № 1788-ХІІ випливає, що право на пенсію відповідно до вказаної статті має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 і після цієї дати не працювала на цих роботах. В свою чергу, особі, яка до і після 01.01.1992 працювала на роботах, передбачених Списками, пенсія призначається відповідно до ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.

Щодо покликань відповідача на те, що ОСОБА_6 пенсія призначена відповідно до ст. 100 Закону № 1788-ХІІ, то вказане спростовується наявною в матеріалах справи копією протоколу про призначення пенсії (а.с.52 зворот), з якого вбачається, що ОСОБА_6 пенсія призначена за роботу за списком №1.

Поряд з обумовленим, суд зазначає, що у тому разі, якщо підприємство не згодне із розміром заявлених УПФУ до відшкодування сум, воно не позбавлене права оскаржити дії органу Пенсійного фонду України щодо здійснення таких розрахунків. Однак, суду такі докази не надані.

Отже, матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості відповідача з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, заперечення відповідача спростовуються вищенаведеними доводами.

А відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Український графіт" () на користь управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" розмірі 40142,19 грн. (сорок тисяч сто сорок дві гривні 19 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька