Справа № 811/3796/13-а
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2014 рокусправа № 811/3796/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Солишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року по справі № 811/3796/13-а за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів Кіровоградської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив зобов'язати відповідача скасувати наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки №945 від 10.10.2013 р.; зобов'язати відповідача скасувати наслідки виконання наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки №945 від 10.10.2013 р.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 23.08.2013р. та 16.09.2013 р відповідачем були відправлені письмові запити за №4280/10/11-23-22-02 та. за №6446/10/11-23-17 до позивача з вимогою про надання письмових пояснень та їх документального підтвердження щодо взаємовідносин з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «АПКом» за червень, вересень, грудень 2010 року.

Проте позивач, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст. 21, п.п. 16.1.5 ст. 16, п.п. 20.1.4 ст. 20, п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, відмовився надати пояснення на ці запити.

Наведена обставина стала підставою для видачі начальником Кіровоградської ОДПІ наказу №945 від 10.10.2013 р. про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

На підставі цього наказу 18.10.2013 р. посадовими особами Кіровоградської ОДПІ було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питання дотримання вимог податкового законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 по взаємовідносинах з ТОВ «АПКом» за червень, вересень, грудень 2010 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про скасування наказу про проведення перевірки, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки перевірку відповідачем проведено, то наказ щодо проведення перевірки позивача є реалізованим і вичерпав свою дію.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 зазначеної статті встановлено, що документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

У відповідності із п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманий в інший спосіб, передбачений законом.

Крім того, згідно із п. 2.3 Методичних рекомендацій щодо порядку організацій та проведення перевірок платників податків, затверджених Наказом ДПА України № 213 від 14.04.2011, при організації документальних планових, позапланових невиїзних перевірок необхідно врахувати особливості, визначені статтею 79 Податкового кодексу України, які полягають у тому, що документальна планова або позапланова перевірка здійснюється на підставі наказу про проведення, оформленого з дотриманням вимог, передбачених розділом І цих Методичних рекомендацій, а саме: із зазначенням підстав для проведення перевірки, дати її початку і тривалості та, за наявності, обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Підпунктом 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі, коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Проаналізувавши вищезазначені норми права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у запитах Криворізької ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області, які відправлялись на адресу позивача, не вказані підстави, передбачені ст. 73 ПК України, таким чином під час винесення наказу відповідач не виконав вимог, передбачених цією ж статтею.

Зі спірного наказу № 945 від 10.10.2013 вбачається, що відповідачем призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питання дотримання вимог податкового законодавства по господарським відносинам з ТОВ «АПКом» за червень, вересень, грудень 2010 року. Проте, цей період уже було перевірено органами ДПС, про що свідчить акт планової виїзної перевірки № 229/1710/від 21.11.2011 р. Також відповідачем було проведено планову виїзну перевірку ТОВ «АПКом» за період: з 01.04.2007 р. по 31.12.2009 р. (акт №356/23-10/32514029 від 22.04.2010 р.); 01.01.2010 по 31.12.2010 (акт №28/23-10/32514029 від т15.04.2011 р.).

Отже, періоди червень, вересень, грудень 2010 року уже були перевірені, а відтак немає жодних правових підстав для повторного проведення перевірки того самого періоду на підставі наказу від №945 від 10.10.2013 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуваний наказ від №945 від 10.10.2013 року є протиправним та підлягає скасуванню з підстав недотримання податковим органом наданих йому повноважень, оскільки перевірка не може бути проведена за той період, який вже було перевірено органами ДПС (зокрема така спеціальна процедура встановлена п.78.1.12 ст.78 ПК України).

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача скасувати наслідки виконання наказу №945 від 10.10.2013 р., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Наслідком виконання наказу №945 від 10.10.2013 р. є проведення перевірки за результатами якої складено акт № 225/11-23-17-01/НОМЕР_1.

Акт перевірки не породжує правових наслідків. Дії податкового органу по проведенню перевірки та складанню акта перевірки є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції, а сам акт перевірки не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а є лише носієм інформації, встановленої під час проведення перевірки, та не порушує права платника.

Крім того, висновки податкового органу за наслідками проведення перевірки, викладені у відповідному акті, не породжують для суб'єкта господарювання певних юридичних наслідків та не змінюють фінансово-економічне становище платника.

Таким чином, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в цій частині.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування наказу №945 від 10.10.2013 р. та прийняти нове рішення в цій частині.

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати наказ №945 від 10.10.2013 р.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим