Справа № 817/1816/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

16 лютого 2015 року м. Київ В/800/752/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів Чалого С.Я.,

Черпіцької Л.Т.,

Кравцова О.В.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши заяву Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області

про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2014 року у справі №817/1816/13-а (касаційне провадження К/800/40624/13)

за позовом ОСОБА_5

до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі

Рівненської області

про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області, яким просила визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача від 14.05.2013р. №Ф-957 про сплату боргу.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.06.2013р., залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2013р., позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2014року у справі №817/1816/13-а (касаційне провадження К/800/40624/13) рішення судів попередніх інстанцій залишені без змін.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою касаційного суду, Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області подало заяву про її перегляд Верховним Судом України.

В обґрунтування заяви зазначає, що в спірних правовідносинах судами неоднаково застосовані положення частини 4 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. В якості прикладів приводить правову позицію колегії суддів, викладену в постанові Вищого адміністративного суду України від 14 січня 2014 року (касаційне провадження К/800/33413/13).

Згідно статті 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за правилами статей 239-2 та 240 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряє відповідність заяви вимогам цього Кодексу та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом;

3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171-1 цього Кодексу.

В основу висновків ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2014 року у справі №817/1816/13-а (касаційне провадження К/800/40624/13), про перегляд якої заявник порушує питання, покладена наступна правова позиція.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсіонер це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію. В зв'язку з тим, що ОСОБА_5 отримує довічну пенсію за віком, а ч.4 ст.4 Закону Україну "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" не містить застережень щодо її незастосування до осіб, яким пенсію за віком призначено на пільгових умовах на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суди попередніх інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Положення ч.4 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" не пов'язує звільнення від сплати єдиного внеску із досягненням особою певного віку, а передбачає звільнення від сплати внеску всіх пенсіонерів за віком.

Проте в судовому рішенні, доданому до заяви про перегляд ухвали касаційного суду Верховним Судом України, суд касаційної інстанції застосував ті ж норми права і дійшов протилежних висновків.

Згідно з частиною 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Позивачу призначена пенсія за віком із застосуванням статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Отже, він не є пенсіонером за віком у розумінні пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", є платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та не звільняється від його сплати.

Фізичні особи-підприємці, які отримують пенсію, призначену за віком на пільгових умовах, згідно із Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та обчислені за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і не досягли 60- річного віку, сплачують єдиний внесок на загальних підставах.

Таким чином, вбачається неоднакове застосування судами касаційної інстанції частини 4 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у подібних правовідносинах та прийняття різних за змістом судових рішень.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для допуску справи №817/1816/13-а до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2014 року (касаційне провадження К/800/40624/13).

Керуючись статтями 236-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Допустити до провадження Верховного Суду України справу №817/1816/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області про визнання протиправною та скасування вимоги для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2014року (касаційне провадження К/800/40624/13).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: