Справа № 804/43/15
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2015 р. Справа № 804/43/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРябчук О.С.
при секретаріСкупейко І.М.
представника позивача представника відповідача Філь А.Ю. Копань А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський механічний завод» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дій, -
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський механічний завод» зареєстровано01.03.2010 р.,включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України за ідентифікаційним кодом 37004519 та перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
З 08.08.2014 по 14.08.2014 р. Державною податковою інспекцієюу Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській областіна підставі наказу № 512 від 08.08.2014 р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський механічний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «ПК «Візіт» за період з 01.05.2013 р. по 30.06.2013 р., з ТОВ «КФ Альтіма» за період з 01.08.2013 р. по 31.08.2013 р., з ТОВ «Мульти-Мастер» за період з 01.12.2013 р. по 31.12.2013 р.
08.08.2014 р. податковим органом складено запит про надання документів та пояснень в ході проведення перевірки, який вручений посадовій особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський механічний завод» 11.08.2014 р.
Відповідно до запиту строк надання документів визначений до 11.08.2014 р.
11.08.2014 р. підприємством надано відповідь про ненадання документів в зв'язку з заявленням клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони проведення перевірки при оскарженні наказу № 512 від 08.08.2014 р. про проведення перевірки.
11.08.2014 р. Державною податковою інспекцієюу Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області складено акт № 397 «Про ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський механічний завод» до перевірки первинних, бухгалтерських та інших документів».
За результатами документальної позапланової виїзної перевірки складено акт від 21.08.2014 р. № 952/22-01/37004519.
Висновками акту встановлені наступні порушення: документально не підтверджено реальність здійснення господарських операцій із контрагентами-постачальниками ТОВ «ПК «Візіт» за період з 01.05.2013 р. по 30.06.2013 р., з ТОВ «КФ Альтіма» за період з 01.08.2013 р. по 31.08.2013 р., з ТОВ «Мульти-Мастер» за період з 01.12.2013 р. по 31.12.2013 р. та контрагентами-покупцями у зазначених періодах.
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.
Згідно до п.п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 статті 75 цього Кодексу документальна перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Згідно з п.85.2. ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки.
Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідно до п.85.1 ст.85 Податкового кодексу України визначено, що забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 85.4. ст. 85 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником.
У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (п.85.6 ст.85 Податкового кодексу України).
Згідно до п.п. 44.6, 44.7 Податкового кодексу України уразіякщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надаєдокументи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієїстатті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
У разіякщопосадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин відврахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведенняперевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).
Протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, щопризначивперевірку, документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.
У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершенняабо коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.
У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевіркиа або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.
Відповідно до ст. 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.
Тісамідії, вчиненіплатникомподатків, до якогопротягом року булозастосовано штраф за такесамепорушення, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Відповідно до п.п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). При цьому у разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а якщо такі порушення відсутні складається довідка.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Правова позиція Верховного Суду України щодо оскарження певних положень акту перевірки викладена в постанові від 10.09.2013 р. № 21-237а13: «акт перевірки не є рішеннямсуб'єктавладнихповноважень у розумінністатті 17 КАС, не зумовлюєвиникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) якихперевірялися, тому йоговисновки не можуть бути предметом спору. Відсутністьспірнихвідносин, в свою чергу, виключаєможливістьзвернення до суду, оскількивідсутнє право, щопідлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказовоїінформації про виявлені контролюючим органом порушення вимогподаткового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта».
Згідно з ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинств України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів не однакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіхсудівУкраїни. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський механічний завод» підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.
Підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення став акт від 11.08.2014 р. № 397«Про ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський механічний завод» до перевірки первинних, бухгалтерських та інших документів».
В зазначеному акті вказано про ненадання підприємством документів на запит податкового органу від 08.08.2014 р., вручений підприємству 11.08.2014 р., яким встановлено строк для надання документів до 11.08.2014 р.
При цьому, строк проведення перевірки, відповідно до акту, становив з 08.08.2014 по 14.08.2014 р.
Таким чином, запит вручений в останній день строку та строк надання документів, зазначений в запиті, передує дню закінчення перевірки.
Крім того, оскаржуване податкове повідомлення-рішення про застосування штрафної санкції за ненадання документів на запит, винесено 21.08.2014 р., тобто, в день складання акту за результатами перевірки від 21.08.2014 р. № 952/22-01/37004519.
З огляду на зазначене, податковим органом не враховано положень п.п. 44.6, 44.7 Податкового кодексу України, які передбачають право платника податків подавати документи післязакінченняперевірки та до прийняттярішенняконтролюючим органомза результатами такоїперевірки.
Доводи представника відповідача про надіслання підприємству запиту від 22.05.2014 р. № 9296/10/04-67-22-01 та ненадання документів на запит не приймаються судом до уваги. При ненаданні документів на вказаний запит відповідний акт контролюючим органом не складався. Акт від 11.08.2014 р. № 397, який став підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, не містить посилань на запит від 22.05.2014 р. № 9296/10/04-67-22-01.
Відповідно до ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії).
Акт перевірки та викладені в ньому факти та висновки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а є засобом документування дій контролюючого органу під час проведення перевірки та носієм доказової інформації про виявлені під час перевірки порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства. Зазначений документ не породжує правових наслідків, не спрямований на регулювання тих чи інших відносин та не має обов'язкового характеру для платника податків. На підставі акта перевірки приймається відповідне рішення контролюючого органу. Податковий орган має право викладати в акті перевірки певні висновки щодо встановлених обставин. При цьому, оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо викладення висновків в акті перевірки та щодо змісту висновків надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі акту.
В зв'язку з викладеним, позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо викладення в акті перевірки висновку про документальне не підтвердження реальності здійснення господарських операцій є неналежним способом захисту порушеного права.
Невідповідністьобраногопозивачем способу захиступорушеного права, визначенимзаконодавством, встановлюється при розглядісправи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову у позові.
Таким чином, позовна вимога про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, а саме: висновків акту від 21.08.2014 р. № 952/22-01/37004519 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський механічний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «ПК «Візіт» за період з 01.05.2013 р. по 30.06.2013 р., з ТОВ «КФ Альтіма» за період з 01.08.2013 р. по 31.08.2013 р., з ТОВ «Мульти-Мастер» за період з 01.12.2013 р. по 31.12.2013 р.» є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено, тому судові витрати в розмірі 182,70 грн. підлягають стягненню з Державного бюджету України на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський механічний завод».
Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 94, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський механічний завод» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дій - задовольнити частково.
В решті позовних вимог - відмовити.
Судові витрати в розмірі 182,70 грн. стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський механічний завод».
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 05.02.2015 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді О.С. Рябчук О.С.Рябчук М.М.Бухтіярова