Справа № 816/4167/14
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 р.Справа № 816/4167/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мека-Інвест-Україна" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2014р. по справі № 816/4167/14

за позовом Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мека-Інвест-Україна"

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі - позивач, Кременчуцька ОДПІ) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мека-Інвест-Україна" (надалі - відповідач, ТОВ "Мека-Інвест-Україна"), в якому просила суд стягнути з розрахункових рахунків ТОВ «Мека-Інвест-Україна» по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 161758,80 грн. на р/р 0008, одержувач : УК у м. Кременчуці (м. Кременчук) 11021000, код одержувача: 37965850, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019; по авансовим внескам з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 14147,14 грн. на р/р 0008, одержувач: УК у м. Кременчуці (м. Кременчук) 11024000, код одержувача: 37965850, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО : 831019.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2014 року по справі № 816/4167/14 адміністративний позов Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мека-Інвест-Україна" про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Мека-Інвест-Україна" (; вул. Свердлова, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) кошти з рахунків у банках, обслуговуючих платника податків, на суму податкового боргу за платежем:

- "Податок на прибуток приватних підприємств" в розмірі 161758 (сто шістдесят одна тисяча сімсот п'ятдесят вісім) гривень 80 (вісімдесят) копійок на р/р 0008, одержувач - УДКС України у місті Кременчуці Полтавської області, 11021000, код одержувача 37965850, банк одержувача - ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019;

- "Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств" в розмірі 14147 (чотирнадцять тисяч сто сорок сім) гривень 14 (чотирнадцять) копійок на р/р 0008, одержувач - УДКС України у місті Кременчуці Полтавської області, 11024000, код одержувача 37965850, банк одержувача - ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2014 р. по справі № 816/4167/14.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що між ТОВ «Мека-Інвест-Україна» та Кременчуцькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області 29.05.2014 року було укладено договір про розстрочення податкового боргу № 29, за умовами якого позивачем надано відповідачеві розстрочення податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств та авансових внесків з податку на прибуток на загальну суму 169229,00 грн. під проценти з 29.05.2014 року по 22.12.2014 року. Однак, рішенням Кременчуцької ОДПІ від 30.07.2014 року № 2/С було безпідставно, в односторонньому порядку розірвано вказаний договір у зв'язку з порушенням боржником умов погашення розстроченого податкового боргу (несплатою чергових часток 20.06.2014 року та 20.07.2014 року). З посиланням на п.100.1, п.100.4, п.100.12 ст.100 Податкового кодексу України, п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1235 «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин», п.4.10 Наказу Міністерства доходів і зборів України № 574 від 10.10.2013 р. «Про затвердження Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків» стверджує про протиправність рішення Кременчуцької ОДПІ від 30.07.2014 року № 2/С, оскільки під час його прийняття не було враховано звернень ТОВ «Мека-Інвест-Україна» про перенесення строків сплати частки розстроченої суми, в межах строку дії договору про розстрочення податкового боргу, у зв'язку з виникненням тимчасових фінансових ускладнень. Вважає, що при розірванні договору про розстрочення податкового боргу від 29.05.2014 року № 29 позивачем було порушено вимоги п.4 ст.202, п.5 ст.203, п.1 ст.651 Цивільного кодексу України. З огляду на викладене, наполягає на необґрунтованості позовних вимог.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання пор перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні 12.02.2015 р.

Колегія суддів зауважує, що позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, двічі не забезпечив явку свого представника в судове засідання, у поданому до суду письмовому клопотанні доказів поважності причин для неприбуття в судове засідання не зазначив.

За змістом ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Відкладення розгляду справи у випадку неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, є правом суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.195-1 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом одного місяця з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При цьому, засідання суду апеляційної інстанції по розгляду апеляційної скарги ТОВ «Мека-Інвест-Україна», призначене на 12.02.2015 року, не є першою неявкою позивача в судове засідання.

Колегія суддів, враховуючи те, що позивач не навів доказів поважності причин неприбуття в судове засідання, з метою дотримання строків розгляду адміністративної справи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, а розгляд справи слід провести у відсутність представника позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Мека-Інвест-Україна" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, /а.с. 7/.

За відповідачем обліковується податковий борг зі сплати податку на прибуток у розмірі 161758,80 грн. та зі сплати авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 14147,14 грн., що виник за наступних обставин.

Між позивачем та відповідачем 29 травня 2014 року укладено договір про розстрочення податкового боргу №29 /а.с. 12-13/, за умовами якого контролюючий орган надає ТОВ "Мека-Інвест-Україна" розстрочення сплати податкового боргу (податок на прибуток приватних підприємств та авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств) на загальну суму 169229,00 грн. під проценти строком з 29 травня 2014 року по 22 грудня 2014 року. Розмір процентів дорівнює розміру пені, визначеному згідно пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України. Платник податків за умовами договору про розстрочення податкового боргу від 29 травня 2014 року №29 зобов'язується сплачувати заборгованість частками, відповідно до графіка погашення податкового боргу, затвердженого договором.

Договір про розстрочення податкового боргу від 29 травня 2014 року № 29 достроково розірвано на підставі рішення Кременчуцької ОДПІ про скасування розстрочення податкового боргу від 30 липня 2014 року №2/С /а.с. 14-зворот/, у зв'язку з порушенням боржником умов погашення розстроченого податкового боргу після укладення договору про розстрочення, а саме: несплата чергових часток (20 червня 2014 року в розмірі 24175,57 грн. та 20 липня 2014 року в розмірі 24175,57 грн.) розстрочених сум податкового бору та відсотків, нарахованих за фактичний термін користування розстроченням.

Зазначені обставини мали наслідком нарахування відповідачу всієї суми несплаченого податкового зобов'язання в розмірі 111514,28 грн., процентів у розмірі 3977,85 грн. за користування розстроченням сплати податкового боргу на загальну суму 169229,00 грн. строком з 29 травня 2014 року по 30 липня 2014 року на суму та пені 705,95 грн.

З урахуванням вищевикладеного, на дату розгляду справи судом заборгованість ТОВ "Мека-Інвест-Україна" з податку на прибуток приватних підприємств складає 161758,80 грн., в тому числі: недоїмка - 157075,00 грн., пеня 4683,80 грн.

У зв'язку з тим, що, згідно поданої звітності, відповідачем за підсумками І кварталу звітного року не отримано прибутку, ТОВ "Мека-Інвест-Україна" контролюючому органу відповідачем подано:

- податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за І квартал 2014 pоку № від 12 травня 2014 року /а.с. 9/;

- податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за перше півріччя 2014 року № від 11 серпня 2014 року /а.с. 10/.

Внаслідок того, що Договір про розстрочення податкового боргу від 29 травня 2014 року № 29 достроково розірвано на підставі рішення Кременчуцької ОДПІ про скасування розстрочення податкового боргу від 30 липня 2014 року № 2/С /а.с. 14-зворот/ через порушення боржником умов погашення розстроченого податкового боргу після укладення договору про розстрочення, а саме: несплата чергових часток (20 червня 2014 року в розмірі 1872,71 грн. та 20 липня 2014 року в розмірі 1872,71 грн.) розстрочених сум податкового бору та відсотків, нарахованих за фактичний термін користування розстроченням, відповідачу нараховано всю суму несплаченого податкового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 9363,58 грн., процентів у розмірі 138,53 грн. за користування розстроченням сплати податкового боргу строком з 29 травня 2014 року по 30 липня 2014 року на суму та пені 318,25 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку зі сплати авансових внесків, за особовим рахунком останнього утворилась заборгованість в розмірі 14147,14 грн.

Посилаючись на несплату відповідачем узгодженої суми грошового зобов'язання у визначені Податковим кодексом України строки, контролюючий орган звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки наявність за особовим рахунком ТОВ "Мека-Інвест-Україна" податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями підтверджено матеріалами справи в їх сукупності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов'язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За змістом статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний, окрім іншого, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг визначено як суму узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеню, нараховану на суму такого грошового зобов'язання.

Як визначено пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації /абзац 4 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України/.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань /абзац 9 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України/.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому визначено граничний строк подачі річної податкової декларації за попередній звітний (податковий) рік, до місяця подання податкової декларації за поточний звітний (податковий) рік /абзац 10 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України/.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому - четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до контролюючого органу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, оскільки за підсумками І кварталу 2014 року відповідачем не отримано прибутку, що відображено у відповідній податковій звітності, поданій до Кременчуцької ОДПІ, ТОВ "Мека-Інвест-Україна" звільнене від сплати авансових внесків протягом другого-четвертого кварталів 2014 року та січня-лютого 2015 року.

Разом із тим, у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку зі сплати авансових внесків, розстрочених за договором від 29 травня 2014 року №29, за особовим рахунком ТОВ "Мека-Інвест-Україна" утворилась заборгованість в розмірі 14147,14 грн., в тому числі недоїмка - 13828,89 грн. та пеня - 318,25 грн. /а.с. 25-30/.

Вказана заборгованість у розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст. 14, п.57.1 ст.57 ПК України набрала статусу податкового боргу.

Відповідно до положень договору про розстрочення податкового зобов'язання від 29 травня 2014 року № 29, від дня дострокового розірвання договору платник податків зобов'язаний сплатити невнесену суму розстроченого податкового боргу та суму процентів, нарахованих за фактичний строк користування розстроченням.

Зазначені обставини мали наслідком нарахування відповідачу всієї суми несплаченого податкового зобов'язання в розмірі 111514,28 грн., процентів у розмірі 3977,85 грн. за користування розстроченням сплати податкового боргу на загальну суму 169229,00 грн. строком з 29 травня 2014 року по 30 липня 2014 року на суму та пені 705,95 грн.

Колегія суддів зауважує, що факт наявності у ТОВ «Мека-Інвест-Україна» податкового боргу зі сплати податку на прибуток приватних підприємств та авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 111514,28 грн. відповідачем не заперечується.

При цьому, відповідач вважає, що зазначена сума коштів, а також сума процентів користування розстроченням сплати податкового боргу та пені не можуть бути стягнуті з ТОВ «Мека-Інвест-Україна» з огляду на протиправність рішення Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів від 30.07.2014 року № 2/С щодо розірвання договору від 29 травня 2014 року № 29.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що предметом позову по даній справі є стягнення коштів податкового боргу з рахунків відповідача, а не оскарження чинного рішення Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів від 30.07.2014 р. № 2/С, а тому надання оцінки вищевказаному рішенню перебуває поза межами предмету спору по даній справі.

Відповідач не був позбавлений можливості оскаржити зазначене рішення щодо розірвання договору про розстрочення податкового боргу, однак, таким правом не скористався.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем 01 серпня 2014 року сформовано та 06 серпня 2014 року надіслано відповідачу податкову вимогу №4518-25/277 про сплату податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями в розмірі 172917,76 грн. /а.с. 8-зворот/. Вищевказане поштове відправлення вручене представнику ТОВ "Мека-Інвест-Україна" 07 серпня 2014 року.

Сторонами доказів оскарження зазначеної податкової вимоги у встановленому законом порядку не надано.

Однак, вжиті позивачем заходи (укладення із відповідачем договору про розстрочення податкового боргу, надіслання податкової вимоги) не призвели до погашення податкового боргу ТОВ «Мека-Інвест-Україна».

Так, відомостями картки особового рахунку ТОВ "Мека-Інвест-Україна" підтверджено, що податковий борг відповідачем не сплачено /а.с. 24-30/.

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

У відповідності до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктами 95.2, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність законних підстав для задоволення позову та стягнення не сплаченої на дату судового розгляду справи суми боргу з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 161758,80 грн., та зі сплати авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 14147,14 грн.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мека-Інвест-Україна" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2014р. по справі № 816/4167/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 17.02.2015 р.