Справа № 804/1299/14
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2014 р. Справа № 804/1299/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луніної О.С.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаменту фізичної культури і спорту, сім'ї та молоді Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, -
У січні 2014 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської обласної державної адміністрації ( далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточнень від 11.03.2014 року, просив:
- задовольнити адміністративний позов в частині визнання бездіяльності відповідача по зверненню від 30.09.2013 року протиправною.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що станом на 30.09.2013 року він звернувся до Дніпропетровської обласної державної адміністрації із зверненням щодо надання роз'яснень стосовно проведення конкурсу на отримання гранту Президента України для обдарованої молоді у 2011 році, у якому він брав особисту участь. Проте, до цього часу він так і не отримав відповіді на звернення, що є порушенням охоронюваних законом його права та інтересів. Тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та інтересів.
Ухвалою суду від 04.04.2014 року клопотання представника відповідача задоволено частково та залучено до участі у розгляді справи у якості другого відповідача Департамент фізичної культури і спорту, сім'ї та молоді Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
Сторони у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Позивач надав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за його відсутності.
Відповідачі надали письмові заперечення, у яких зазначено, що позивачу своєчасно надано обґрунтовану відповідь на його звернення та даний факт зафіксований в системі електронного документообігу ДОК ПРОФ. Отже, відповідачі вважають, що в їх діях відсутні ознаки протиправної бездіяльності та права позивача жодним чином не порушені. За таких обставин, на думку відповідачів, позов є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.
Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне у задоволенні адміністративний позову відмовити виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30 вересня 2013 року, ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровської обласної державної адміністрації із зверненням щодо роз'яснення стосовно проведення конкурсу на отримання гранту Президента України для обдарованої молоді у 2011 році, у якому він брав особисту участь.
Дане звернення отримано Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 01.10.2013 року, що підтверджується копією поштового повідомлення, наявного у матеріалах справи.
Відповідно до пункту 2 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року №3498 (із змінами та доповненнями) усі пропозиції, заявки і скарги, що надійшли, повинні прийматися та централізовано реєструватися у день їх надходження на реєстраційно-контрольних картах придбаних для оброблення персональними комп'ютерами.
Отже, відомості про розгляд звернень в облдержадміністрації містяться в реєстраційних картках електронної бази.
Частиною 2 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що у разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» керівництво галузями управління здійснюють та несуть відповідальність за їх розвиток структурні підрозділи місцевих державних адміністрації.
Так, звернення ОСОБА_2 за дорученням першого заступника голови облдержадміністрації Крупського А.Ф. від 01.10.2013 року надано для розгляду Департаменту фізичної культури і спорту, сім'ї та молоді облдержадміністрації.
Судом встановлено, що листом від 07.10.2013 року за вих. 2397/0/246-13 Департаментом фізичної культури і спорту, сім'ї та молоді Дніпропетровської обласної державної адміністрації надано відповідь на звернення позивача.
Даний факт зафіксовано в системі електронного документообігу ДОК ПРОФ.
Однак, позивач зазначає, що відповіді на його звернення Дніпропетровською обласною державною адміністрацією надано не було, оскільки відповіді до часу звернення до суду з даним позовом він так і не отримав, внаслідок чого вбачаються ознаки бездіяльності розпорядника інформації.
Проте, суд не може погодитись з такими висновками позивача з огляду на наступне.
Визначення порядку здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених законом, та інформації, що становить суспільний інтерес встановлено положеннями Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011р. за № 2939-VI (далі - ЗУ № 2939-VI).
Відповідно до положень ст. 1 ЗУ № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 3 ЗУ № 2939-VI встановлено, що право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.
Статтями 12, 13 Закону № 2939-VI визначено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є, зокрема:
- запитувачі інформації-фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень;
- розпорядники інформації, зокрема: суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Питання оформлення запитів на інформацію регулюється положеннями ст. 19 ЗУ № 2939-VI, відповідно до якої, зокрема, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.
Проте, як встановлено судом, позивач звернувся до Дніпропетровської обласної державної адміністрації не з інформаційним запитом, а зі зверненням.
Отже, з'ясуванню судом підлягають обставини, що пов'язані з дотриманням відповідачами під час надання відповіді на звернення вимог Закону України «Про звернення громадян».
Так, звернення громадян - викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (стаття 3 Закону № 393/96-ВР).
Згідно положень ст. 3 Закону № 393/96-ВР заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.
У ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» встановлені вимоги до звернення, зокрема:
- звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань;
- у зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги;
- звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства;
- письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. Відтак дії відповідачів не були спрямовані на порушення прав та інтересів позивача.
Як встановлено судом, звернення позивача розглянуто у термін, встановлений ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», а саме 07.10.2013 року, та направлено відповідь на адресу позивача, що у свою чергу жодним чином не порушує вимоги визначені Законом України «Про звернення громадян».
Отже, в діях відповідачів відсутні ознаки бездіяльності та судом не встановлено порушень прав позивача при наданні відповіді на його звернення від 30.09.2013 року.
Таким чином, суд приходить до висновку, що при наданні письмової відповіді на звернення ОСОБА_2 від 30.09.2013 року відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, а суд відповідно до ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною.
Керуючись ст. ст. 11, 71, 72, 86, 94, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаменту фізичної культури і спорту, сім'ї та молоді Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна