Справа № 808/5766/14
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року 16 год. 40 хв.Справа № 808/5766/14
м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Р.В. Сацького

суддів О.М. Нечипуренко

І.В. Шара,

При секретарі судового засідання А.С. Ярошенко,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_2

до відповідачів:

1.Міністерства внутрішніх справ України

2. Управління МВС України на Донецькій залізниці

про: визнання дій незаконними, скасування наказу про звільнення, про поновлення на роботі і стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, управління МВС України на Донецькій залізниці про скасування наказів від 05.08.2014 №852 та №1498 о/с в частині, поновлення на посаді заступника начальника лінійного відділу - начальника кримінальної міліції лінійного відділу на станції Слов'янськ Управління МВС України на Донецькій залізниці, стягнення середнього заробітку період з 05.08.2014 по 19.08.2014 та за час вимушеного прогулу з 20.08.2014 по день поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржені накази є безпідставними, оскільки вчинків, що слугували підставою для звільнення позивач не вчинював. Крім того, позивач вказує, що оскарженими наказами він був ознайомлений лише 19.08.2014, до цього часу виконував посадові обов'язки проте заробітну плату за період з 05.08.2014 по 19.08.2014 не отримав.

Відповідач 1 - Міністерство внутрішніх справ України - заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що позивача звільнено оскарженим наказом, оскільки у порушення своїх функціональних обов'язків передбачених заходів, спрямованих на забезпечення збереження зброї не проводив, крім того, не вжив своєчасних заходів щодо вивезення або знищення таємних документів при загрозі захоплення ЛВ на станції Слов'янськ. У минулих судових засіданнях надав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях. Просить суд у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідач 2 - управління МВС України на Донецькій залізниці, в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмові заперечення, в яких пояснив, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ з 16.12.1986 по 05.08.2014 і мав на момент звільнення спеціальне звання підполковник міліції.

Наказом МВС «По особовому складу» від 05.08.13 №1498 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановленням на військовий облік) за п.66 (за вчинення вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) підполковника міліції ОСОБА_2, заступника начальника лінійного відділу на станції Слов'янськ - начальника кримінальної міліції Управління МВС України на Донецькій залізниці. Днем звільнення позивача є дата видання наказу МВС №1498 о/с, а саме 05.08.14. Тому відсутні підстави для виплати позивачу грошового забезпечення починаючи з наступного за цією датою днем. Просив суд у задоволені позовних вимог відмовити, справу розглянути за відсутності Управління МВС України на Донецькій залізниці.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ст. 41 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Запорізький окружний адміністративний суд встановив, що на час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_2 проходив службу у званні підполковника міліції на посаді заступника начальника лінійного відділу-начальника кримінальної міліції лінійного відділу на станції Слов'янськ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.08.2014 №852 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУ МВС України в Донецькій області» за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і молодшого начальницького складу, порушення ст.65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, керуючись статтями 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, позивача за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

В подальшому, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.08.2014 №1498 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із поставленням на військовий облік) за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Спірні відносини врегульовано Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію»; Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12 березня 2013 року № 230.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про міліцію» міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 66 Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Згідно із пп. «а» п. 62 згадуваного Положення звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі по тексту - Дисциплінарний статут) на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що Міністрові внутрішніх справ України належить право накладати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, на всіх осіб рядового і начальницького складу.

Статтею 14 цього же статуту визначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особі рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового й начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення, є надзвичайним заходом дисциплінарного впливу.

Аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави вважати, що за загальним правилом будь-яке притягнення особи до дисциплінарної відповідальності (як у відносинах публічної служби, так і у звичайних трудових відносинах) має бути обґрунтованим, тобто, мати чітко вказану підставу для застосування дисциплінарного стягнення.

Зі змісту оскаржених наказів вбачається, що відповідач вказує на порушення позивачем ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3 ст. 5 Закону України «Про міліцію».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов'язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про міліцію» у підрозділах міліції не допускається діяльність політичних партій. При виконанні службових обов'язків працівники міліції незалежні від впливу політичних партій та інших об'єднань громадян.

Згідно із ч. 1 ст. 5 згадуваного Закону міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваних наказів слугував висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУ МВС України в Донецькій області та МВС України на Донецькій залізниці від 05.08.2014, копія якого міститься у матеріалах справи.

Судом встановлено, що до МВС України надходила інформація про випадки безвідповідального ставлення окремих працівників ГУ МВС України в Донецькій області до виконання службових обов'язків, неналежного реагування на факти протиправного захоплення приміщень державних установ, органів внутрішніх справ. Ряд працівників стали на шлях зради інтересів служби, присяги працівника органів внутрішніх справ України, сприяння та співпраці з представниками незаконно створених воєнізованих військових формувань та злочинних угрупувань.

Зокрема, в ході службового розслідування встановлено, що позивач у порушення своїх функціональних обов'язків передбачених заходів, спрямованих на забезпечення збереження зброї не проводив, крім того, не вжив своєчасних заходів щодо вивезення або знищення таємних документів при загрозі захоплення ЛВ на станції Слов'янськ. Також під час опитування з використанням поліграфа виявлено факти його співпраці з ополченцями та підтримки ідеї федералізації Донбасу.

28.07.2014 у позивача було відібрано пояснення з яких вбачається, що останній не порушував своїх функціональних обов'язків, з ополченцями не співпрацював.

Згідно з функціональними обов'язками заступника начальника ЛВ на ст. Слов'янськ - начальника кримінальної міліції, наявними в матеріалах справи, в його обов'язки не входить проведення заходів, спрямованих на збереження зброї.

У судовому засіданні встановлено, що таємна документація під час захоплення будівлі ЛВ на ст. Слов'янськ не постраждала і знаходиться у лінійному відділі ст. Слов'янськ Управління МВС України на Донецькій залізниці.

Відповідно висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ЛВ на ст. Слов'янськ УМВС України на Донецький залізниці від 16.06.2014 12.04.2014 невстановленими озброєними особами здійснено напад на Лінійний відділ міліції, в ході якого ОСОБА_2 заподіяні тілесні ушкодження, у зв'язку з чим він перебував на лікуванні з 14.04.2014 по 25.04.2014 у вузловій лікарні ст. Слов'янськ ДП «Донецька залізниця».

Відповідно до ч. 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Судом неодноразово витребовувались від відповідачів докази на підтвердження обставин викладених у висновку службового розслідування та, в подальшому, оскарженому наказі, проте відповідачем належних доказів, не надано.

Доказів, підтримки позивачем ополченців, та співпраці з ними відповідачами не надано.

Висновки, які викладені в висновку службової перевірки від 16.09.2014 про порушення позивачем ст.65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382 не знайшли підтвердження під час вирішення справи, що свідчить про незаконність оскаржених наказів.

Як вже зазначалось, притягнення особи до дисциплінарної відповідальності має бути обґрунтованим, а рішення про таке стягнення винесеним в порядку та строки встановлені Дисциплінарним статутом.

З матеріалів справи вбачається, що службове розслідування було призначено наказом від 05.08.2014 №778 відносно окремих працівників ГУМВС України в Донецькій області, висновок службового розслідування складено також 05.08.2014, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності також прийнято 05.08.2014.

Судом встановлено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення від позивача не відібрано письмові пояснення, оскільки пояснення, копії яких надано відповідачем, відібрано від позивача 28.07.2014, позивача не ознайомлено з висновком службового розслідування, тобто суд вбачає наявними ознаки порушення порядку накладання дисциплінарних стягнень.

Крім того, відповідно до довідки від 15.08.2014, виданої начальником СКЗ ЛВ на ст. Слов'янськ УМВС України на Донецькій залізниці, позивач перебуваючи на посаді заступника начальника лінійного відділу - начальника кримінальної міліції лінійного відділу на станції Слов'янськ Управління МВС України на Донецькій залізниці у період за 2013-2014 роки дисциплінарних стягнень не мав.

Тому, порушення відповідачем засад, основних принципів та порядку проведення службових розслідувань та накладання дисциплінарних стягнень, як наслідок тягне за собою скасування винесеного із порушенням законодавства рішення.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими доводи позивача в частині визнання незаконними наказів від 05.08.2014 № 852 і №1498 о/с в частині звільнення ОСОБА_2

Відповідно до п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ - у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Положення затверджене Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114, та є чинним на час розгляду справи.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Як встановлено судом, з 05.08.2014 позивачу грошове забезпечення не виплачується.

З огляду на викладене, суд вбачає наявними підстави для задоволення позовних вимог в частині поновлення позивача на посаді заступника начальника лінійного відділу-начальника кримінальної міліції лінійного відділу на станції Слов'янськ Управління МВС України на Донецькій залізниці, та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме: з 06.08.2014 по день поновлення на роботі.

Розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу повинен обчислятися відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, яка затверджена Наказом МВС від 31.12.2007 №499 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 205/14896. Відповідно до п. 3.5.2. Інструкції особам рядового і начальницького складу, звільненим з органів внутрішніх справ, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачується за посадою, з якої вони були звільнені, але не більше як за один рік.

Відповідно до п. 1.6 Інструкції - грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Відповідно п. 1.7. Інструкції при виплаті особі рядового чи начальницького складу грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Розмір грошового забезпечення за два останні місяці до звільнення складає - 5204,24 + 5040,97= 10245грн.21 коп.

Середньоденний розмір грошового забезпечення визначається діленням грошового забезпечення на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата, та складає 10245 грн.21 коп. : 61 кал.д.(30 кал.д. у червні + 31 кал.д. в липні) =167 грн. 95 коп.

Відтак сума грошових коштів, що підлягає стягненню повинна обчислятися з середньоденного розміру грошового забезпечення 167 грн. 95 коп.

Відповідно до довідки про середню заробітну плату ОСОБА_2, яка міститься в матеріалах справи, середній заробіток останнього за місяць складає 5012, 26 грн.

Вимушений прогул становить з 6 серпня 2014 року по 3 лютого 2015 року: п'ять повних місяців та 25 днів.

Середньомісячний заробіток (згідно довідки про грошове забезпечення ОСОБА_2.) дорівнює 5122, 61 грн. х 5 місяців = 25 613, 05 грн.

Середньоденний заробіток - 167,96 грн. х 25 днів = 4199, 00 грн.

Загальна сума втраченого заробітку 25613, 05 грн. + 4199, 00 грн. = 29812,05 грн.

Відповідно до частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пункт 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, з системного аналізу зазначених норм законодавства, суд робить висновок про те, що вказана можливість судового захисту передбачена саме для особи, права, свободи та інтереси якої порушено з боку суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи, що суд погоджується із доводами позовної заяви та вважає спірні накази, такими, що порушують права та свободи позивача, з урахуванням викладення позовних вимог таким що не в повному обсязі гарантують позивачу дотримання і захист його прав, свобод, інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, з метою повного захисту та поновлення порушених прав, суд розглянувши адміністративну справу по суті, одночасно вирішує за доцільне визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України від 05.08.2014 №852 в частині ОСОБА_2, який слугував підставою для прийняття наказу від 05.08.2014 №1498 о/с щодо звільнення позивача.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Запорізький окружний адміністративний суд, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №378 від 30.06.2011 затверджено перелік №4 посад, на які працівники призначаються і з яких звільняються наказами начальників головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на залізницях.

Відповідно до переліку №4 - перший заступник лінійного відділу - начальник кримінальної міліції лінійного відділу на станції Слов'янськ Управління МВС України на Донецькій залізниці призначається на посаду та звільняється з неї начальником Управління МВС України на Донецькій залізниці.

За приписами п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Відповідно до ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Керуючись статтями 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України №852 від 05 серпня 2014 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника міліції ОСОБА_2, заступника начальника лінійного відділу - начальника кримінальної міліції лінійного відділу на станції Слов'янськ Управління МВС України на Донецькій залізниці.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України №1498 о/с від 05 серпня 2014 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ підполковника міліції ОСОБА_2, заступника начальника лінійного відділу - начальника кримінальної міліції лінійного відділу на станції Слов'янськ Управління МВС України на Донецькій залізниці.

4. Поновити підполковника міліції ОСОБА_2 на посаді заступника начальника лінійного відділу - начальника кримінальної міліції лінійного відділу на станції Слов'янськ Управління МВС України на Донецькій залізниці з 06 серпня 2014 року.

5. Стягнути з Управління МВС України на Донецькій залізниці на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 06.08.2014 по 03.02.2015 у розмірі 29812 (двадцять дев'ять тисяч вісімсот дванадцять) грн. 05 коп.

6. Постанова суду в частині поновлення підполковника міліції ОСОБА_2 на посаді заступника начальника лінійного відділу - начальника кримінальної міліції лінійного відділу на станції Слов'янськ Управління МВС України на Донецькій залізниці та в частині стягнення з Управління МВС України на Донецькій залізниці на користь ОСОБА_2 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць - 5122,61 грн. підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий Р.В. Сацький

Суддя О.М. Нечипуренко

Суддя І.В. Шара