Справа № 825/3301/14
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3301/14 Головуючий у 1-й інстанції: Д`яков В.І. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Глущенко Я.Б.,
суддів Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулося у суд із позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати йому матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, стягнути на його користь заборгованість з указаної матеріальної допомоги.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін, з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача не було законних підстав для виплати позивачу матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, оскільки останній звільнився раніше, ніж було прийняте відповідне рішення щодо виплати такої допомоги.

З такими висновкам суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 (правонаступник військова частина НОМЕР_1 ).

27 травня 2014 позивач звернувся до начальника управління забезпечення навчань військ заступника командира військової частини НОМЕР_2 із рапортом про отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2014 рік згідно наказу Міноборони від 11.06.2008 №260.

Указаний рапорт було підтримано заступником командира та тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , і передано на розгляд за підпорядкованістю до начальника воєнно-наукового управління Генерального штабу Збройних Сил України.

Із листом від 11.07.2014 №323/1192 начальник воєнно-наукового управління Генерального штабу Збройних Сил України звернувся до тимчасово виконуючого обов`язки начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України для вирішення питання про виплату вказаної матеріальної допомоги.

Матеріали справи свідчать про те, що по зазначеним клопотанням та рапорту позивача тимчасово виконуючим обов`язки начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України прийнято рішення 08 серпня 2014 року, яким надано згоду на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям.

Разом з тим, до вирішення зазначеного питання наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 04.07.2014 №376 позивача було звільнено з військової служби у військовій частині НОМЕР_2 (правонаступник військова частина НОМЕР_1 ), а з 28 липня 2014 року, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.07.2014 №103, його виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.

Зі змісту наказу від 28.07.2014 №103 вбачається, що матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань позивач не отримав.

Не погоджуючись із правомірністю невиплати йому зазначеної допомоги, позивач звернувся у суд.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, судова колегія зважає на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9 цього Закону визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Частиною 2 цієї норми передбачено, що до складу грошового забезпечення входять, зокрема, одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно частини 4 статті 9 вказаного Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» надано право керівникам державних органів, в тому числі Міністру оборони України, у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, зокрема, надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань (пп. 3 п. 5).

Правила виплати матеріальної допомоги на час спірних правовідносин були визначені Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260.

Пунктами 33.1 33.3 цієї Інструкції передбачено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Матеріальна допомога надається військовослужбовцям за їх заявою за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Розмір матеріальної допомоги установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Як було з`ясовано судом, відповідно до наказу Міністра оборони України від 14.04.2014 №240 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2014 рік» порядок виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2014 році у Збройних Силах України встановлено таким чином, що накази командирів частин про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань приймаються лише після розгляду заяв військовослужбовців, поданих за підпорядкованістю та прийняття за ними рішення заступниками Міністра оборони України, начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України та командувачами видів Збройних Сил України.

Судом першої інстанції під час судового засідання з`ясовано, що практично після розгляду таких заяв на адресу військової частини надходять телеграми або інші розпорядження з дозволом або відмовою про виплату, а також розміром допомоги по конкретному військовослужбовцю, на підставі яких видаються накази по частині про виплату.

Таким чином, право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань виникає не раніше прийняття уповноваженою особою рішення про її виплату.

Судом установлено, що позивача було звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу військової частини до вирішення питання про виплату йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Відтак, позивач не набув права на отримання вказаної допомоги. Тому, у відповідача не виникло перед позивачем заборгованості, про яку стверджує позивач, і дії першого не можуть бути визнані протиправними.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не доводять порушень судом норм матеріального чи процесуального права.

Отже, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова без змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Романчук О.М