Справа № 807/484/14
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 р. Справа № 876/4354/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2014 року у справі за адміністративним позовом Берегівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатської області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу за рахунок активів, -

В С Т А Н О В И В:

Берегівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів Закарпатської області звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податковий борг за рахунок активів у сумі 132746,60 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2014 року позовні вимоги задовольнено, оскільки суд погодився з доводами позивача.

Відповідач - фізична особа - підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому просить скасувати оскаржувану постанову.

При цьому апелянт обґрунтовує та мотивує свої вимоги тим, що докази надані суду першої інстанції Берегівською ОДПІ, зокрема податкова вимога форми «ф» із посиланням на ст.. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», є доказом який одержано із порушенням закону, і такий доказ не може братись до уваги при вирішенні справ адміністративної юрисдикції..

Окрім цього апелянт зазначає, що ним сплачено своєчасно заявлену суму боргового зобов'язання.

У відповідності до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні норми чинного законодавства та обставини справи.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрований, як суб'єкт підприємницької діяльності розпорядженням виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області від 13.10.2009 року та перебуває на обліку в Берегівській ОДПІ, як платник податків.

Судом першої інстанції встановлено і цього не спростовує сторона відповідача, що Берегівською ОДПІ проведено позапланову документальну перевірку дотримання вимог валютного законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.10.2011 року по 24.10.202 року та при цьому складено 05.11.2012 року акт перевірки № 22-/010//21.

За результатами наведеного акта перевірки 12.11.2012 року прийняті податкові повідомлення - рішення форми "У" за № , за яким донараховано пеню за неповернення валютної виручки із-за кордону у сумі 0,3 % від вартості не отриманої валютної виручки, перерахованої у грошову одиниць у розмірі 132066,66 грн. та за № , оскільки порушено строки декларування валютних цінностей та майна у розмірі 680 грн.

Станом на 03.02.2014 року ФОП ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом в розмірі 132746,60 грн., яка є непогашеною та підтверджується довідкою податкового органу від 16.01.2014 року за № 179/10/11-00.

П.87.2 ст. 87 ПК України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, зокрема стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

При цьому згідно з пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги.

Водночас відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України встановлено особливий порядок стягнення податкового боргу платників податків - фізичних осіб у порівнянні з порядком погашення податкового боргу юридичних осіб.

З урахуванням викладеного норми статей 95 - 99 Податкового кодексу України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.

Водночас пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України не встановлено особливостей щодо моменту, з якого у податкового органу виникає право на стягнення податкового боргу. Зокрема, не передбачено особливостей щодо направлення платникові податку - фізичній особі податкової вимоги як умови для виникнення права на примусове стягнення податкового боргу, передбаченої пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України.

Отже, фізичним особам податкова вимога надсилається в тому самому порядку і з тих самих підстав, що і платникам податку - юридичним особам. Зазначене випливає зі змісту статті 59 Податкового кодексу України, яка передбачає уніфіковані правила направлення податкових вимог усім платникам податків.

При цьому правове значення факту надіслання податкових вимог не розрізняється залежно від того, фізичній чи юридичній особі надсилається відповідна податкова вимога. Таке правове значення в будь-якому разі полягає в тому, що право на стягнення податкового боргу виникає у податкового органу через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги, як це передбачено пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України.

Таким чином, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків виникає через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до Держбюджету в порядку і розмірах, встановлених законом. П. п. 16.1.4 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755 -УІ передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків та зборів (обов'язкових платежів) є юридичні та фізичні особи, на яких законодавством України покладено обов'язок сплачувати податки і збори згідно із цим Кодексом.

Відповідно до ст. 36 Податкового Кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків передбачених законом.

Згідно корінця податкової вимоги форми «Ф» від 27.11.2012 року № 479 ФОП ОСОБА_1 податкову вимогу форми "Ф" від 27.11.2012 року № 479 на суму 132746,60 грн., відповідач отримав 27.11.2012 року.

Після вжиття заходів передбачених законодавством ФОП ОСОБА_1 не сплатив належні бюджету суми податків і, таким чином станом на 03.02.2014 року за платником рахується борг в сумі132746,60 грн.

Твердження апелянта стосовно того, що ним у встановлені строки сплачено податковий борг не підтверджено жодними доказами і суд апеляційної інстанції не може прийняти це до уваги.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В зв'язку з цим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи всебічно, повно та об'єктивно встановив обставини справи, дослідив та оцінив всі докази, які містяться в матеріалах справи та прийшов до вірного висновку.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2014 року у справі № 807/484/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий-суддя Сапіга В.П.

Судді: Левицька Н.Г.

Обрізко І.М.