Справа № 804/9272/14
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2014 р. Справа № 804/9272/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіІльков В.В.
при секретаріМофі І.В.,
представника позивача представника відповідача представника третьої особи Мосіної М.І., Таслицької В.О.,Герасимчука С.С., Герасимчука С.С..
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради, третя особа: Дніпропетровська міська рада про зобов'язання виконати п. 2 вимоги від 16.01.2014р. за № 04-08-05-15/423, -
Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області (далі-позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради (далі - відповідач), третя особа: Дніпропетровська міська рада (далі - третя особа), у якому просить зобов'язати Фінансово-економічний департамент Дніпропетровської міської ради виконати п. 2 вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 16.01.2014р. за № 04-08-05-15/423 на суму 875055,49 гривень (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 04.11.2014р., яка прийнята судом).
У обґрунтування позовних вимог зазначено, що Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області було проведено ревізію міського бюджету та фінансово-господарської діяльності в Фінансово-економічному департаменті Дніпропетровської міської ради за 2011 - 2012 роки та завершений звітний період 2013 року. Ревізією встановлено, що у період, який перевірявся на підприємстві було ряд порушень, які призвели до збитків на загальну суму 875055,49 гривень. За результатами перевірки щодо відповідача була прийнята вимога від 16.01.2014р. за № 04-08-05-15/423, невиконання п. 2 якої відповідачем і стало підставою для звернення із цим позовом до суду.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обставини викладені у позовній заяві підтвердив та просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову та просив суд відмовити у його задоволенні, у обґрунтування своєї позиції у запереченнях проти позову зазначив про те, що п. 2 вимоги від 16.01.2014р. за № 04-08-05-15/423 виконується відповідачем шляхом подання відповідних позовів у судові інстанції та станом на час розгляду справи є виконаноим на суму 879579,4 гривень. Крім того, відповідач зазначає, що до введення об'єкта у експлуатацію не має правових підстав для стягнення коштів пайової участі, зазначені дії можливо вчинити лише після отримання від забудовника інформації про введення об'єкту в експлуатацію.
Представник третьої особи у судовому засіданні заперечив проти позову та просив суд відмовити у його задоволенні.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Статтею 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.
Крім того, ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.
Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 4 «Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами», затвердженого Постановою КМУ від 20.04.2006 року № 550, (надалі - Порядок проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією) планові та позапланові виїзні ревізії проводяться контролюючими органами відповідно до Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та цього Порядку.
Судом встановлено, що відповідно до п. 2.1.2 Плану роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на 3 квартал 2013 року та на підставі направлень на проведення ревізії № 1827, № 1828 від 28.11.2013р., виданих начальником Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, уповноваженими особами Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області проведено ревізію міського бюджету та фінансово-господарської діяльності в Фінансово-економічному департаменті Дніпропетровської міської ради за 2011-2012р.р. та завершений звітний період 2013 року у Фінансово-економічному департаменті Дніпропетровської міської ради, про що складено акт від 27.12.2013р. №08-22/21.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» за № 2939-XII від 26.01.1993р. органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
З метою повного усунення порушень, попередження їх виникнення у подальшому, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» за № 2939-XII від 26.01.1993р. було пред'явлено вимогу від 16.01.2014р. за № 04-08-05-15/423, у пункті 2 якої зазначено про те, що ревізією зарахування пайових внесків на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Дніпропетровська встановлено, що внаслідок не виконання 8-ма Забудовниками договірних зобов'язань, що є порушенням вимог ст. 629 ЦК України, а також невжиття Департаментом дієвих заходів щодо забезпечення надходження до бюджету пайових внесків, міським бюджетом станом на 01.10.2013р. недоотримано 1536174,84 грн., чим завдано йому збитків на відповідну суму, у зв'язку з чим, необхідно відшкодувати за рахунок забудовників недоотримані міським бюджетом кошти у сумі 1536174,84 грн., у тому числі шляхом проведення із Забудовниками претензійно-позовної роботи.
У зазначеній вимозі також вказано про необхідність її виконання у строк до 17.02.2014 року. Копія вимоги вручена під підпис представнику підприємства.
Листом «Про усунення виявлених ревізією порушень» від 09.09.2014р. за № 10/12-674 та листом від 29.09.2014р. за № 10/12-712 копію позовної заяви про відповідач повідомив Державну фінансову інспекцію в Дніпропетровській області про те, що на виконання листа Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 16.01.2014р. за № 04-08-05-15/423, про проведену роботу із забудовниками-боржниками з питання відшкодування коштів від пайової участі:
- у зв'язку із невиконанням гр. Алексеєнко Зоєю Михайлівною умов договору від 13.02.2012р. за № 148 про пайову участь у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури (в сумі 8115,78 грн.) до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 07.04.2014р. Дніпропетровською міською радою подано позовну заяву про стягнення грошових коштів, дата розгляду судового засідання не призначена;
- департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради підготовлено позовну заяву про стягнення грошових коштів з ТОВ «МТ-1» по договору від 03.07.2009р. № 138/3 у сумі 860301, 37 грн., позовну заяву передано до Господарського суду у Дніпропетровській області (справа № 904/3553/14), чергове судове засідання призначено на 11.09.2014р.;
- у відношенні гр. ОСОБА_8, якою не виконано умови договору про пайову участь від 09.04.2012р. за № 178 (у сумі 9923,73 грн.), прокуратурою м.Дніпропетровська подано позовну заяву до Кіровського районного суду для розгляду по суті, дату засіданні не призначено; 18.08.2014р. гр. ОСОБА_8 перераховані до спеціального фонду міського бюджету кошти у сумі 9923,73 гривень.
Також у листі відповідач повідомив, що станом на 01.09.2014р. із загальної суми порушень щодо відшкодування забудовниками-боржниками коштів до міського бюджету від пайової участі у сумі 1536174,84 грн. відшкодовано - 568030,77 гривень.
На підтвердження зазначених фактів відповідачем у процесі судового розгляду справи надано до суду наступні докази:
- виписку по рахунку від 18.08.2014р. про перерахування ОСОБА_8 коштів у сумі 9923,73 гривень;
- копію позовної заяви до ТОВ «МТ-1» по договору від 03.07.2009р. № 138/3 про стягнення коштів у сумі 860301, 37 грн.;
- копію позовної заяви до гр. ОСОБА_7 за невиконання умов договору від 25.12.2012р. № 350 про стягнення коштів в сумі 7948,19 грн.;
- копію позовної заяви до ТОВ «МТ-1» по договору від 03.07.2009р. № 138/3 про стягнення коштів у сумі 994854, 72 гривень.
Таким чином, на виконання вимоги від 16.01.2014р. за № 04-08-05-15/423 відповідач здійснював роботу із забудовниками-боржниками з питання відшкодування коштів від пайової участі, у тому числі і позовно-претензійну роботу і фактично станом на час розгляду справи п. 2 вимоги від 16.01.2014р. за № 04-08-05-15/423 частково є виконаним відповідачем.
Відповідно до п. 10 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Частиною 2 ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.
Згідно з Положенням Державна фінансова інспекція України (далі Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів <…> (підпункт 4 пункту 4 Положення).
Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.
Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону№2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право предявляти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства предявляти обовязкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
На підставі наведенного, суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обовязкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 13 травня 2014 року у справі за позовом Срібнянського районного центру зайнятості Чернігівської області до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги, прийнятої у порядку перегляду судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.
Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
З огляду на це, суд враховує зазначену правову позицію при розгляді цієї справи.
Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Оцінуючи, усі доказі дослідженні судом в ході судового розгляду у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що п. 2 вимоги від 16.01.2014р. за № 04-08-05-15/423 частково є виконаним відповідачем, а також те, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом, тому заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст. 94 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.ст.8,10,11,12,18,69,94,128,158-163,167,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради, третя особа: Дніпропетровська міська рада про зобов'язання виконати п. 2 вимоги від 16.10.2014р. за № 04-08-05-15/423 відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили на 16.12.2014р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.В Ільков В.В.Ільков О.А.Чернецька