Справа № 263/13992/14-ц
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ікорська Є.С.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2015 р. справа №263/13992/14-ц

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Ханової Р.Ф. , Яковенка М.М.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 грудня 2014 року у справі № 263/13992/14-ц за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 грудня 2014 року у справі № 263/13992/14-ц відмовлено у відкритті провадженні у справі.

Суддя першої інстанції встановив, що згідно до п. 1 ч.1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Суддя зазначив, що позивач має право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ухвала першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, у зв'язку з чим підлягає скасуванню і направленню справи для розгляду по суті до суду першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснювався у порядку письмового провадження з врахуванням приписів частини 6 статті 128, пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України з огляду на те, що жодна з осіб, яки беруть участь у справі не прибула у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання. За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

30 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом до виконавчого комітету Маріупольської міської ради, в якому просив визнати незаконною відмову відповідача підписати доповнення до акту встановлення та узгодження меж землекористування по АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача підписати доповнення до акту встановлення та узгодження меж землекористування по АДРЕСА_1; визнати дійсним доповнення до акту встановлення та узгодження меж землекористування по АДРЕСА_1 (арк.. справи 1)

Частиною 2 статті 4 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково зробив висновок про те, якщо спір між сторонами виник з приводу земельних правовідносин, то він не підлягає розгляду і порядку адміністративного судочинства і, таким чином, даний позов повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно п.1 ч.2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до статей 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 12 Земельного кодексу України, пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, встановлено, що до розмежування земель державної та комунальної, власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.04.2010 року № 10-рп/2010 "У справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України") встановлено, що положення частини першої статті 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування "вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції", слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень; положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Крім того, з аналізу норм статті 26 Закону № 280/97-ВР, статті 6 Закону України від 9 квітня 1999 року № 586-XIV «Про місцеві державні адміністрації», частини першої статті 116 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III випливає, що управління та розпорядження державним і комунальним майном є організаційно-правовою діяльністю суб'єктів владних повноважень - органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які здійснюють її шляхом прийняття актів з дотриманням встановленої процедури.

Відповідно до положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, статті 148 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV власниками землі є держава, Автономна Республіка Крим та територіальні громади. Конституційний Суд України у вищезазначеному Рішенні вирішив, що органи місцевого самоврядування у земельних відносинах з громадянами та юридичними особами, в тому числі щодо вирішення питань розпорядження, передачі у власність, у користування земельних ділянок, а також їх вилучення, виступають виключно як суб'єкти владних повноважень.

Земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Як вбачається з матеріалів справи, суть спору полягає оскарженні відмови суб'єкта владних повноважень в особі начальника управління земельних відносин Маріупольської міської ради затвердити доповнення до акту встановлення та узгодження меж землекористування по АДРЕСА_1, тобто в даному випадку з огляду на вищезазначене, виконавчий комітет міської ради діє як суб'єкт владних повноважень та даний спір є публічно-правовим спором у розумінні ст..3 КАС України.

Таким чином, ухвала судді від 31 грудня 2014 р. прийнята з порушенням процесуального законодавства, що тягне за собою її скасування, а справу слід направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст.181, 195-197, п.3 ч.1 ст. 199, ч.4 ст. 202, п.3 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 грудня 2014 року у справі № 263/13992/14-ц - задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 грудня 2014 року у справі № 263/13992/14-ц - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Гайдар

Судді: Р.Ф. Ханова

М.М. Яковенко