Справа № 352/1840/14а,2а-352/83/14
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Справа № 876/9459/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Іван-Франківської області на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Іван-Франківської області про зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ :

18 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Іван-Франківської області (далі - УПФ України в Тисменицькому районі) призначити та виплачувати йому пенсію на пільгових умовах згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу виникнення у нього права на пільгову пенсію, а саме з 07.05.2014 року.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2014 року вказаний адміністративний позов у справі № 352/1840/14-а задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до записів трудової книжки та представленої позивачем довідки від 12.02.2013 року № 16 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній ОСОБА_1 з 01.12.1989 року по 21.08.1992 року та з 30.04.1994 року по 31.12.1995 року працював протягом повного робочого дня у цементному виробництві в якості помічника машиніста сировинних млинів третього розряду виробничого - об'єднаного цеху, період роботи з 22.08.1992 року по 29.04.1994 року в даній довідці не вказана. Тому, на думку апелянта, управлінням правомірно не включено період роботи з 22.08.1992 року по 29.04.1994 року до стажу роботи, який дає право на призначення пільгової пенсії.

Крім того, зазначає апелянт, однією з обов'язкових умов для призначення пенсії на пільгових умовах згідно із п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є результати атестації робочого місця, які б підтверджували зайнятість працівника повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. Оскільки атестація робочого місця позивача у спірний період не була проведена, то права на пільгову пенсію він не має.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, повідомили суд про розгляд справи за їх відсутності, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд виходив із того, що він має необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах загальний та спеціальний трудовий стаж, який повністю підтверджується записами у трудовій книжці і додаткового уточнення не потребує. Оскільки обов'язок проведення атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, то її непроведення не може позбавити громадян конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Даючи оцінку рішенню суду першої інстанції та доводам апелянта, що викладені у поданій апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із такого.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням № 3987/03 від 01.08.2014 року УПФ України в Тисменицькому районі позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком по списку № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За призначенням пенсії він звернувся з заявою № 1/83 від 07.05.2014 року та отримав відповідь, якою йому було повідомлено, що право на призначення пенсії на пільгових умовах він набуде з 08.02.2016 року, оскільки для призначення пенсії на пільгових умовах йому необхідно мати 6 років 3 місяці стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, а йому зараховано лише 6 років 2 місяці 27 днів.

Як слідує з матеріалів справи та відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 12.02.2013 року № 1, позивач з 01.12.1989 року по 21.08.1992 року та з 30.04.1994 року по 31.12.1995 року працював протягом повного робочого дня у цементному виробництві в якості помічника машиніста сировинних млинів третього розряду виробничого - об'єднаного цеху (а.с. 11). Спірний період роботи, а саме з 22.08.1992 року по 29.04.1994 року в згадану довідку не включено. Крім того, в цій же довідці зазначено, що атестація робочих місць за умовами праці вперше проведена на даному робочому місці у 1999 році.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що відмова УПФ України в Тисменицькому районі зарахувати спірний період роботи позивача до пільгового стажу внаслідок непроведення атестації цієї посади на підприємстві є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, яка в силу приписів частини 1 статті 244-2 КАС України зобов'язує суди привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскаржувана постанова у цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Іван-Франківської області задовольнити.

Постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2014 року у справі № 352/1840/14-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в позові ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук