Справа № 266/4567/14-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Федотова В.М.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року справа №266/4567/14-а

зал судового засідання № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р. Ф.

суддів: Гайдара А.В.

Яковенка М.М.

розглянувши в порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському

районі м. Маріуполя Донецької області

на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя

Донецької області

від 29 грудня 2014 року

по адміністративній справі №266/4567/14-а (суддя Федотов В.М.)

за позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду України

в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області

про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання

вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі позивач) звернулась в листопаді 2014 року з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області (надалі управління, відповідач) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни (арк. справи 2, 3).

Постановою суду першої інстанції від 29 грудня 2014 року позовні вимоги задоволені, визнано протиправною бездіяльність управління, зобов'язано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 13 травня 2014 року по 2 серпня 2014 року, з урахуванням фактично здійснених виплат (арк. справи 12-14).

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції як прийняту з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову (арк. справи 17).

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Апеляційний розгляд здійснюється відповідно до пункту третього частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, відноситься до категорії «діти війни».

Закон України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-IV (далі - Закон № 2195- IV), який набрав чинності з 1 січня 2006 року, встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 1 вказаного закону передбачено, що дитина війни це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Статтею 6 Закону № 2195- IV визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

За вимогами статті 7 Закону № 2195-IV фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Законом України від 31 липня 2014 року «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», який набув чинності 3 серпня 2014 року, доповнені пункти 6-7, якими встановлено, що з 1 січня 2014 року норми і положення статей 5,6 Закону № 2195- IV застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів всіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Отже, Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 3 серпня 2014 року надані повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір доплати до пенсії, передбачений статтею 6 Закону № 2195- IV, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджетів на 2014 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 надано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Таким чином, суд першої інстанції правильно застосував норми зазначеного Закону з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення та постанови суду першої інстанції без змін відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 160, 183-2, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2014 року у адміністративній справі № 266/4567/14-а - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2014 року у адміністративній справі № 266/4567/14-а - залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 12 лютого 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: А.В. Гайдар

М.М. Яковенко