Справа № 821/94/15-а
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/94/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Циганій С.І.,

при секретарі: Чернієнко М.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Демидової А.В., третьої особи - Кічка Г.О., представника третьої особи - Довбня Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комсомольського районного відділу управління Державної міграційної служби у Херсонській області, управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, третя особа - ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комсомольського районного відділу в м.Херсоні управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (далі - відповідач 1), управління Державної міграційної служби України в Херсонській (далі відповідач 2), третя особа - ОСОБА_2 про зобов`язання здійснити реєстрацію позивачки за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне. ОСОБА_1 звернулася до Комсомольського районного відділу в м.Херсоні УДМС в Херсонській області із заявою про поновлення реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Листом (рішенням) №Ш-356 від 18.12.2014р. УДМС в Херсонській області відмовив позивачу в реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на ст.65 Житлового кодексу України. Також позивач зазначає, шо 26.03.2013р. рішенням Херсонської міської ради №973 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 повернута у комунальну власність та рішенням виконкому міської ради від 17.09.2013р. ОСОБА_2 визнано наймачем вказаної квартири. На підставі витягу з протоколу засідання міської громадської комісії з житлових питань від 20.08.2013р. №8, затвердженого рішенням виконкому міської ради від 17.09.2013р. №239 ОСОБА_2 визначено наймачем даного житла та укладено договір найму житлового приміщення від 28.11.2013р. №1038. Позивач вказує, що в даному випадку було застосовано реституцію, тобто вказану квартиру повернуто в попередній стан, у зв`язку з чим позивач має право зареєструватись та проживати за місцем свого колишнього проживання.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов, з підстав зазначених у позові. Просив задовольнити позов в повному обсязі.

Комсомольський РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області явку свого представника в судове засідання не забезпечив, заяви про відкладення розгляду справи та заперечень на позов суду не надав.

Представник УДМС в Херсонській області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав зазначених в письмових запереченнях. В яких зазначив, що при вивчені заяви позивача стосовно поновлення реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 УДМС здійснені усі дії, передбачені вимогам діючого законодавства. Ретельно було роз`яснено вимоги ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та наказу МВС України від 22.11.2012р. №1077 "Про порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні", що обов`язкова повинна бути згода на реєстрацію місця проживання наймача квартири - ОСОБА_2 , так як житло відноситься до комунальної власності.

ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення, зазначаючи що позивач не є членом сім`ї, добровільно знялася з реєстрації, а також нею не отримано згоди від ОСОБА_2 та Херсонської міської ради, як власника житла, на вселення до квартири. Тому позивачці було правомірно відмовлено в реєстрації. В задоволенні позову просили відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України №405/2011 від 06.04.2011р., Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра внутрішніх справ України.

ДМС України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Пунктом 2 цього Положення визначено, що ДМС України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента Україні Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства внутрішніх справ України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра, а також цим Положенням.

Згідно п.7 Положення ДМС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через головні управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління, відділи (сектори) міграційної служби в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією законами України.

Як вбачається з матеріалів справи , позивач звернувся до Комсомольського районного відділу в м.Херсоні УДМС в Херсонській області із заявою про поновлення реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Своїм листом (рішенням) №Ш-356 від 18.12.2014р. УДМС в Херсонській області відмовив позивачу в реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на ст.65 Житлового кодексу України, положення Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", оскільки не має згоди на реєстрацію місця проживання наймача квартири ОСОБА_2 .

Згідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Так, відповідно до ст.11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", заява особи про реєстрацію місця проживання є підставою для реєстрації місця проживання особи.

Також, відповідно до цієї статті особа для реєстрації подає такі документи: письмову заяву, паспортний документ, квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати та два примірники талона зняття з реєстрації та забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів. Зразки заяви та інших документів, необхідних для реєстрації місця проживання особи, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2004 року №985 "Про затвердження зразків документів необхідних для реєстрації місця проживання в Україні", підставою для реєстрації місця проживання заявника/його неповнолітньої дитини за зазначеною адресою є (ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи) або згода власника/співвласників житла або їх уповноважених органів, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання заявника у разі відсутності документів, зазначених як підстава для реєстрації.

За обліками Комсомольського РВ у м. Херсоні У ДМС України в Херсонській області, згідно форми №17, за ордером на житлове приміщення за №047, виданим виконавчим комітетом Херсонської міської Ради народних депутатів 04.08.1998р. ОСОБА_2 (колишній чоловік позивача) та його сину - ОСОБА_3 було надано квартиру АДРЕСА_2 , на підставі якого 28.08.1998р. їм здійснена реєстрації місця проживання.

Шлюб між позивачем та ОСОБА_4 було розірвано 10.03.2005р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу сірія НОМЕР_1 .

ОСОБА_5 за вказаною адресою була зареєстрована в період з 16.08.2000р. по 20.02.2004р. та з 28.04.2004р. по 23.08.2006р., знята з реєстрації у зв`язку зі зміною місця проживання; її дочка - ОСОБА_6 була зареєстрована в період з 16.08.2000р. по 20.02.2004р. та з 28.04.2004р. по 28.12.2006р., знята з реєстрації у зв`язку зі зміною місця проживання; її син - ОСОБА_7 був зареєстрованим в період з 28.08.1998р. по 20.02.2004р. та з 28.04.2004р. по 11.01.2007р., знятий з реєстрації у зв`язку зі зміною місця проживання.

В судовому засідання позивач підтвердила, що добровільно знялася з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

За заявою ОСОБА_5 на підставі рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 04.05.2006р. по справи №2-1726/06 ОСОБА_2 знятий з реєстрації місця проживання, як особа, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

12.10.2006р. фондом комунального майна м.Херсона було видано свідоцтво про право власності, згідно якого спірна квартира на праві приватної, спільної сумісної власності належить ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , на підставі розпорядження №19988-ж від 12.10.2006р.

За договором купівлі-продажу від 25.10.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Кличановською С.Л. зареєстровим №2748, вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 продали не належну їм спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , покупцю ОСОБА_9 .

На підставі рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 21.08.2007р. ОСОБА_2 , на той час в СГІРФО Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, поновлена реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , датою первинної його реєстрації - 28.08.1998р.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 25.05.2012р. по справі №2114/2204/12 за позовом ОСОБА_2 визнано недійсним договір купівлі-продажу від 25.12.2006р., укладений між ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , ОСОБА_2 визнано наймачем квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням Херсонської міської ради від 26.06.2013р. №973 квартира АДРЕСА_2 , прийнята до комунальної власності міської територіальної громади.

На підставі витягу з протоколу засідання міської громадської комісії з житлових питань від 20.08.2013 № 8, затвердженого рішенням виконкому міської ради від 17.09.2013р. №239 ОСОБА_2 визнано наймачем вищевказаної квартири та укладено договір найму житлового приміщення від 28.11.2013р. №1038.

Згідно ст.64 Житлового кодексу України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.

Відповідно до статті 65 Житлового кодексу України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщень : дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Відповідно до п.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру:

- письмову заяву про реєстрацію місця проживання (додаток 5);

- документ, до якого вносяться відомості про місце проживання;

- квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати;

- талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання;

документи, що підтверджують:

- право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання. У разі реєстрації місця проживання у центрі договір оренди житлового приміщення може бути засвідчено адміністратором центру;

- право на перебування або взяття на облік у закладі/установі - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи (додаток 6), копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 28 грудня 2011 року №574 "Про деякі питання діяльності центру обліку бездомних громадян", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 січня 2012 року за №84/20397;

- проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини, зразок якої наведено в додатку 7 до цього Порядку;

- військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);

- свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України, якщо реєструється місце проживання дитини, яка не досягла 16-річного віку;

- заява про зняття особи з реєстрації місця проживання, форма якої наведена в додатку 8 до цього Порядку (у разі здійснення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

Згідно вимог ст.6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні та п. 2.1 наказу МВС України від 22.11.2012р. №1077 Про порядок реєстрації місця проживання та місця перебування і фізичних осіб в Україні для реєстрації місця проживання особі необхідно надати документи, що підтверджують право на проживання в житлі: - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання.

Враховуючи те що позивач не перебуває в сімейних відносинах з ОСОБА_2 та добровільно знялася з реєстрації, а також що позивачем не отримано згоду ОСОБА_2 , як власника житла, на вселення до квартири, то суд приходить до висновку про правомірність прийнятого рішення про відмову в реєстрації. від 18.12.2014р. за № Ш-356.

Також суд зазначає що позивач знялася з реєстрації місця проживання добровільно, ще до набрання судовим рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 04.05.2006р. про визнання ОСОБА_2 втратившим право користування житловим приміщенням у кв. АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів, при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень, при цьому, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи, визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ст.8 КАС України).

Статтею 6 КАС України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах, здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно до ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду, надають особи, які беруть участь у справі. Суд, може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Статтею 71 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України, визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані, як докази у справі.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин, не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідачем надано до суду всі необхідні докази, які спростовують твердження позивача.

Відповідно до ч.1 ст.162 КАС України, при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд доходить висновку, що позовні вимоги, є не обґрунтованими, спростованими доводами відповідача та третьої особи, а тому, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 12 лютого 2015 р.

Суддя Циганій С.І.

кат. 3.1.3