Справа № 803/18/15-а
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2015-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2015 року Справа № 803/18/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Приходай Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальсько-пресове підприємство» до відділу Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції про визнання визнання протиправною і скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальсько-пресове підприємство» звернулося з позовом до відділу Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції про визнання неправомірними дій державного виконавця Веремчук Л.С. та визнання протиправною і скасування постанови від 12.12.2014 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 7 034 грн. 14 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції від 19.11.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду № 803/595/14 від 06.11.2014 року з терміном добровільного виконання боржником до 26.11.2014 року. Вказана постанова направлена боржнику лише 22.11.2014 року та отримана останнім 24.11.2014 року. У зв'язку з несвоєчасним отриманням виконавчих документів боржник був позбавлений можливості виконати виконавчі дії у встановлений строк, тому 27.11.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про відкладення виконавчих дій на строк до семи днів. В телефонному режимі держаний виконавець повідомила боржника про відкладення виконавчих дій.

Не отримавши постанову про відкладення виконавчих дій, позивачем 02.12.2014 року самостійно було проведено оплату заборгованості. Однак, 12.12.2014 року відповідачем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 7 034 грн. 14 коп. у зв'язку з тим, що позивачем не виконано рішення у встановлений повторний строк - до 01.12.2014 року. Позивач просить суд визнати дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Веремчук Л.С. неправомірними, та визнати протиправною і скасувати постанову від 12.12.2014 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 7 034 грн. 14 коп.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову представник відповідача адміністративний позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні посилаючись на правомірність дій і рішень відповідача. Зазначила, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2014 року боржнику було надано строк для самостійного виконання рішення до 26.11.2014 року і попереджено боржника про те, що у разі невиконання рішення в наданий для самостійного виконання строк буде розпочате його виконання в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій. Вказана постанова отримана боржником 24.11.2014 року, а тому у позивача було достатньо часу для перерахування коштів стягувачеві. Однак, 27.11.2014 року позивачем подано заяву про відкладення провадження виконавчих дій, тому відповідачем 01.12.2014 року прийнято постанову про відкладення провадження виконавчих дій, якою боржнику продовжено термін виконання на 1 день - до 01.12.2014 року. Про вказане рішення було повідомлено боржника в телефонному режимі, а вказана постанова отримана представником позивача 08.12.2014 року. Крім того, позивач мав можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, про що йому було повідомлено в постанові про відкриття виконавчого провадження.

31.01.2015 року представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції від 12.12.2014 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 7 034 грн.14коп.

Представник позивача в судове засідання не прибула, проте подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибула, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Частиною першою статті 41 КАС України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки представниками позивача та відповідача заявлено письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а справу можливо розглянути на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов висновку, що дану справу можливо розглянути за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 19.11.2014 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП № 45487984 за заявою стягувача по примусовому виконанню виконавчого листа №803/595/14, виданого 06.11.2014 року Волинським окружним адміністративним судом, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальсько-пресове підприємство» на користь Управління Пенсійного фонду в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з грудня 2013 року по березень 2014 року в розмірі 70 341 грн. 45 коп.

Даною постановою Товариству з обмеженою відповідальністю «Ковальсько-пресове підприємство» надано строк для самостійного виконання судового рішення до 26.11.2014 року.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частина п'ята статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2014 року направлена позивачу супровідним листом від 20.11.2014 року лише 22.11.2014 року та отримана останнім 24.11.2014 року.

Таким чином, відповідачем було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження з порушенням строків, встановлених статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження», а тому внаслідок несвоєчасного отримання боржником вказаної постанови він був позбавлений можливості самостійно виконати судове рішення до 26.11.2014 року.

Частина перша статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

У зв'язку з несвоєчасним отриманням документів виконавчого провадження позивач 27.11.2014 року звернувся до відповідача із заявою про відкладення виконавчих дій на строк до семи днів. В телефонному режимі держаний виконавець підтвердила боржнику про відкладення виконавчих дій і повідомила про направлення йому копії постанови, що підтверджується представником відповідача у поданих письмових запереченнях на адміністративний позов.

02.12.2014 року позивачем самостійно було здійснено оплату заборгованості за виконавчим листом № 803/595/14 від 06.11.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням № 2568 від 02.12.2014 року та листом Управління пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області від 04.12.2014 року № 3839/09-22 про сплату заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій винесена державним виконавцем 01.12.2014 року з терміном виконання до 01.12.2014 року. Вказана постанова направлена відповідачем позивачу 04.12.2014 року та отримана останнім 08.12.2014 року.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Таким чином, враховуючи те, що постанова державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій винесена державним виконавцем 01.12.2014 року з терміном виконання до 01.12.2014 року, суд дійшов висновку, що державним виконавцем порушено вимоги статті 35 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відкладення провадження виконавчих дій фактично не здійснено і не продовжено строку для самостійного виконання рішення боржником, чим обмежено можливості останнього скористатися правами, наданими Законом України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, суд вважає, що винесення відповідачем постанови про стягнення виконавчого збору від 12.12.2014р. ВП №45487984 з посиланням на невиконання товариством у встановлений повторний строк - до 01.12.2014р. виконавчого листа №803/595/14 від 06.11.2014р. є необґрунтованим, оскільки такий строк завідомо було встановлено без жодної можливості для його дотримання, відтак оскаржувана постанова від 12.12.2014р. прийнята без урахування усіх обставин справи та підлягає скасуванню як протиправна.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, оскільки відповідачем як суб'єктом владних повноважень не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження правомірності винесення постанови про стягнення виконавчого збору, а позивачем самостійно виконано рішення, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Частиною першою статті 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи наведене, з Державного бюджету України підлягає до стягнення на користь позивача 182 грн. 70 коп. судового збору, сплаченого при поданні адміністративного позову.

Керуючись статтями 128, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною і скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції від 12 грудня 2014 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальсько-пресове підприємство» виконавчого збору у розмірі 7 034 грн.14 коп. (сім тисяч тридцять чотири гривні чотирнадцять копійок).

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальсько-пресове підприємство» 182 грн. 70 коп. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок) витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Дмитрук