Справа № 2а-120/07
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року Справа № 876/9580/13
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Обрізко І.М.
суддів Левицької Н.Г., Сапіги В.П.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 11 травня 2007 року по справі за позовом військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Міністерство оборони України про стягнення грошової компенсації,-
військовий прокурор Львівського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позов до військової частини НОМЕР_2 , в даний час А 2615 про стягнення грошової компенсації за не отримане речове майно в сумі 4489.92 гри.
Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 11 травня 2007 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив з того, що відповідач зобов`язаний був виплатити компенсацію за не отримане позивачем речове майно.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням третя особою було подано апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Покликання маються па те, що судом першої інстанції не враховано норми Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17 лютого 2000 року( далі Закон № 1459-ІІІ), відповідно до котрих призупинено право на компенсацію за речове майно. Посилання па постанову Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року за № 1444 є безпідставним, оскільки визначено нею порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців, а не поновлено вказане право на компенсацію.
У зв`язку з відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.1 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.
Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає її аргументованою.
Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.
Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що позивач знаходився на військовій службі, перебував на всіх видах забезпечення і наказом командира військової частини НОМЕР_2 був звільнений з лав Збройних Сил України в запас з правом носіння військової форми одягу, що стверджується витягом з наказу про звільнення №276 від 13.1 1.2006 року.
Під час проходження військової службу позивачу не було видано належне речове майно на суму 4489,92 гри., що стверджується представленими довідками.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХП) військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно та продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Статтею 2 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17 лютого 2000 року (далі - Закон № 1459-III) зупинено дію частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині одержання військовослужбовцями речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовців грошової компенсації замість них. Цей Закон набув чинності з 11.03.2000 року. Таким чином, зазначеною нормою було зупинено право позивача на отримання грошової компенсації замість не отриманого речового майна.
Отже, за змістом статті 9 Закону № 2011-ХII ( у редакції зі змінами, внесеними Законом № 1459-III, що набрав чинності 11 березня 2000 року) військовослужбовці мали право одержати грошову компенсацію за речове майно, лише неодержане до березня 2000 року.
Посилання суду першої інстанції на постанову Кабінету Міністрів України «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час» від 28.10.2004 року № 1444 є безпідставними, оскільки нею визначено порядок та розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців, а не поновлено право позивача на отримання грошової компенсації замість неодержаного речового майна, що було призупинено Законом України «Про деякі заходи, щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 року.
За таких обставин, проаналізувавши вищевикладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.
Керуючись ст.ст. 195, 197, 198 п.3 ч.1, 202, 205, 207, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволити, скасувати постанову Яворівського районного суду Львівської області від 11 травня 2007 року по справі № 2а-120/07 та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Міністерство оборони України про стягнення грошової компенсації.
Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга