Справа № 826/18927/14
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П.,

Петрика І.Й.,

при секретарі Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.11.2014 № 7579-15.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 25.11.2014 № 7579-154.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та постановити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, крім іншого, зазначає про законність винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення, посилаючись зокрема на наявність у позивача обов'язку сплати за земельну ділянку площею 1776,91 кв. м. АДРЕСА_1 ( номер 78:112:025), який раніше підтверджено судом по аналогічній справі.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.198, п.п.1, 4 ч. 1 ст.202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано судом обставин, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № 7579-15 форми «Ф» від 25.11.2014 з порушенням строку для його прийняття, встановленого п. 286.5 ст. 286 ПК України, а також було встановлено, що податкове повідомлення-рішення № 7579-15 форми «Ф» від 25.11.2014 не відповідає вимогам Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, оскільки відсутній Розрахунок податкового зобов'язання до нього, а, відтак суд першої інстанції дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Обговорюючи правомірність рішення відповідача щодо визначення позивачу грошового зобов'язання із земельного податку, колегія суддів зважає на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ДПІ в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 286.5 ст. 286 ПК України було визначено ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) суму податкового зобов'язання за платежем земельний податок з фізичних осіб в розмірі 399977,93 грн. та винесено податкове повідомлення-рішення від 25.11.2014 № 7579-15 форми "Ф"

Відповідно до частини 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 4 ст. 11 КАС України, передбачено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

У відповідності до положень до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Як вбачається з постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року у справі №826/3621/14 (номер в ЄДРСР 40085795), судом встановлено наступне:

«Підставою для нарахування плати за землю на суму 39977,93 грн. став висновок податкового органу про те, що 07 червня 2005 року між позивачем та ВАТ «Завод КІНАП» було укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок чого позивачем набуто право власності на об'єкти нерухомого майна: виробничий корпус №1 (літ.Б11) площею 5032,8 м2 та частина нежитлових приміщень виробничого корпусу №1 (літ.Б1) площею 152,1 м2 - загальною площею 5184,9 м2, що складає 110/1000 від майнового комплексу площею 47012,9 м2.

Згідно Реєстраційного посвідчення №011304, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 04 липня 2005 року, зазначені нежитлові приміщення зареєстровано за ОСОБА_3 на праві приватної власності, про що в реєстрову книгу №д.4П-149 внесено запис за реєстровим №486-з.

Згідно листа Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24 квітня 2013 року №05707-8324, на підставі технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (код ділянки 78:112:025) площею 1776,91 кв.м. за даними автоматизованої системи ПК «Кадастр» станом на 17 квітня 2013 року зареєстрована за ОСОБА_3».

Викладені обставини, які були встановлені Київським апеляційним адміністративним судом від 05 серпня 2014 року у справі №826/3621/14 сторонами у судовому засіданні суду апеляційної інстанції визнавалися, а тому, враховуючи положення статті 72 КАС України, колегія суддів вважає дані обставини встановленими.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні суду апеляційної інстанції з пояснень представників сторін, підставою для нарахування плати за землю на суму 39977,93 грн. став висновок податкового органу про те, що 07 червня 2005 року позивачем на підставі договору купівлі продажу нежитлових приміщень набуто право власності на об'єкти нерухомого майна - нежилі приміщення з адресою : АДРЕСА_1. Земельна ділянка площею 1776,91 кв. м. по АДРЕСА_1( номер 78:112:025) обліковується за ОСОБА_3 на підставі технічного звіту та встановленню зовнішніх меж землекористування.

Даючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного адміністративного суду зазначає, що відповідності до ч.ч.1, 2 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

В силу ст.206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (пп.14.1.72 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст.269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності (ст.270 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст.285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до п.286.1 ст.286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно п.286.5 ст.286 Податкового Кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

В силу п.287.6 ст.287 Податкового кодексу України, при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Враховуючи те, що судом встановлено що нежитлові приміщення, розташовані за адресою АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_3 на праві приватної власності, колегія суддів приходить до висновку, наявність у позивача обов'язку щодо сплати земельного податку згідно до вимог Податкового кодексу України.

Таким чином, що з моменту набуття права власності на нерухоме майно обов'язок сплачувати плату за землю покладається на позивача.

Щодо посилань позивача, які помилково було взято до уваги судом першої інстанції, щодо того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 7579-15 форми «Ф» від 25.11.2014 прийнято з порушенням строку для його прийняття, встановленого п. 286.5 ст. 286 ПК України та не відповідає вимогам Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, оскільки відсутній Розрахунок податкового зобов'язання до нього, колегія суддів зауважує наступне.

Дійсно, такі порушення з боку ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві мають місце в даному випадку, однак, на думку колегії суддів, дані порушення не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного податкового - повідомлення, наслідком чого стане ненадходження до бюджету сум земельного податку, обов'язок сплати якого позивачем визначено вимогами Податкового кодексу України та постановою суду у справі 826/3621/14.

Зазначеним обставинам суд першої інстанції належної оцінки не надав.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 25.11.2014 № 7579-154 є таким, що винесено на законних підставах та скасуванню не підлягає.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160,195, 198, 202, 207, 212, 254 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволення адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.02. 2015 року.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: Л.П. Борисюк

І.Й. Петрик

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.