Справа № 826/1957/15
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 лютого 2015 року м. Київ № 826/1957/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
ОСОБА_2
доГенеральної прокуратури України
про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до Генеральної прокуратури України, в якому просять суд:

1) визнати протиправною бездіяльність слідчого в особливо важливих справах військової прокуратури Центрального регіону України майора юстиції Браги В.В. щодо неповернення грошових коштів у розмірі (сумі) 40 000 (сорока тисяч) доларів США, вилучених ним 08.11.2011 р. у гаражі № НОМЕР_1 гаражно-будівельного кооперативу «Вектор» по вул. Рибалка, 1 а в м. Києві, власникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

2) визнати протиправною бездіяльність слідчого в особливо важливих справах військової прокуратури Центрального регіону України майора юстиції Браги В.В. щодо не проведення реєстрації у книзі обліку речових доказів військової прокуратури Центрального регіону України вказаних грошових коштів;

3) визнати протиправною бездіяльність слідчого в особливо важливих справах військової прокуратури Центрального регіону України майора юстиції Браги В.В. щодо нездання до каси фінансово-господарського підрозділу, який обслуговує військову прокуратуру Центрального регіону України, грошових коштів у розмірі (сумі) 40 000 (сорока тисяч) доларів США;

4) зобов'язати Генеральну прокуратуру України повернути грошові кошти в розмірі (сумі) 40 000 (сорока тисяч) доларів Сполучених Штатів Америки ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що в рамках кримінальної справи № 11400008, порушеної першим заступником військового прокурора Центрального регіону України за ч 3 ст. 365 КК України, 08.11.2011 р. слідчим в особливо важливих справах військової прокуратури Центрального регіону України майором юстиції Брага В.В. було проведено обшук у гаражі № НОМЕР_1 гаражно-будівельного кооперативу «Вектор» по вул. Рибалка, 1-а в м. Києві, в ході якого було вилучено грошові кошти у розмірі (сумі) 40 000 (сорока тисяч) доларів США, які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Позивачі зазначають про порушення їхніх конституційних прав та охоронюваних законом інтересів під час подій, що мали місце в ході проведення обшуку та вилучення слідчим грошових коштів, а відтак просять задовольнити позов.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Основними ознаками правовідносин, з яких виникають публічно-правові спори, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб'єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до вимог частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001 кримінальне судочинство визначається як врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Водночас відповідні органи під час розслідування кримінальних справ виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції.

Тому, враховуючи приписи КАС України, спори з оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності не випливають із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

При цьому відповідно до положень Кримінально-процесуального кодексу України дії відповідних органів можуть бути оскаржені до суду.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Отже, кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу -підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їхніх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи права оскаржити до суду окремі процесуальні дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури до суду може здійснюватися у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Аналогічна позиція висвітлена в спільному Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.03.2011 № 334/8/13-11.

Спірні відносини між сторонами в даній справі не є управлінськими, а повноваження відповідача регламентовані Кримінально-процесуальним кодексом України.

За таких обставин, дану справу належить розглядати в межах не адміністративного судочинства, а кримінального.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Копію ухвали направити позивачам.

3. Попередити позивачів, що позовні матеріали будуть їм надіслані супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

5. Роз'яснити позивачам, що даний спір підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому в ст. 254 та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін