Справа № 826/17977/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі за участю: представника відповідачаБорисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа Я.М. Чайка О.С. Курінної В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Київського міського центру зайнятості на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Київського міського центру зайнятості про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Київського міського центру зайнятості в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо надання необґрунтованої відповіді на його звернення від 28.07.2014 та зобов'язати, відповідно до положень ст. 40 Конституції України, розглянути звернення позивача від 28.07.2014 вх. № 4-25/18-13/7 та дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Київського міського центру зайнятості щодо надання необґрунтованої відповіді на звернення ОСОБА_6 від 28.07.2014 № Ч-25/18-13/7.

Зобов'язано Київський міський центр зайнятості повторно розглянути звернення ОСОБА_6 від 28.07.2014 вх. № Ч-25/18-13/7.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який з'явився в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 24.06.2014 позивачем до Святошинського районного центру зайнятості подано заяву (зареєстровано за № 9), в якій він просив перевірити, чи був внесений запис № 30 про початок виплати допомоги по безробіттю до його трудової книжки серії НОМЕР_1 посадовою особою центру зайнятості Лісобой З.І. відповідно до вимог пунктів 6.15 та 6.16 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 № 307.

Листом від 04.07.2014 № 01-27/3118 Святошинський районний центр зайнятості на вищевказану заяву повідомив позивача, зокрема, про те, що фактично, початок виплати допомоги по безробіттю відбувся з 03.05.2009, про що, відповідно посадовою особою центру зайнятості було внесено до трудової книжки запис на підставі пункту 6.16 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307 про отримання допомоги, а саме:

- у графі 2 зазначено дату початку виплати допомоги по безробіттю - 03.05.2009;

- у графі 3 внесено запис «Розпочато виплату допомоги по безробіттю...».

28.07.2014 позивачем до Київського міського центру зайнятості подано скаргу (зареєстровано за № Ч-25/18-13/7) на дії заступника директора Святошинського РЦЗ, у якій він просив здійснити заходи щодо належного розгляду його заяви від 24.06.2014 № 9.

Листом від 11.08.2014 № 08-8640 відповідачем було надано відповідь за результатами розгляду вищевказаної скарги, в якій зазначено про те, що зміст відповіді Святошинського районного центру зайнятості від 04.07.2014 № 01-27/3118 на заяву позивача від 24.06.2014 дає підстави для висновку про відсутність порушень ст.ст. 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян». Доводи викладені у скарзі від 28.07.2014 даний висновок не спростовують. Також зазначено, що Київський міський центр зайнятості вважає скаргу позивача від 28.07.2014 на дії заступника директора Святошинського районного центру зайнятості необґрунтованою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Київським міським центром зайнятості не було об'єктивно і всебічно перевірено скаргу позивача від 28.07.2014 № Ч-25/18-13/7, а відповідь від 11.08.2014 № 08-8640 є необґрунтованою.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 40 Конституції України, держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР із змінами та доповненнями (далі - Закон № 393/96-ВР), громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною третьою ст. 3 Закону № 393/96-ВР встановлено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 15 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Згідно ст. 19 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Святошинським районним центром зайнятості листом від 04.07.2014 №01-27/3118 не надано відповіді по суті заяви позивача від 24.06.2014 № 9, а саме: не зазначено, чи був внесений запис № 30 про початок виплати допомоги по безробіттю до трудової книжки ОСОБА_6 посадовою особою центру зайнятості у відповідності до вимог пунктів 6.15 та 6.16 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 № 307.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про те, що Київським міським центром зайнятості не було об'єктивно і всебічно перевірено скаргу позивача від 28.07.2014 № Ч-25/18-13/7, а відповідь від 11.08.2014 №08-8640 є необґрунтованою, оскільки не дано відповіді на питання, що запитувалися позивачем, а відтак, позовні вимоги ОСОБА_6 підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та підписано - 13.02.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.