Справа № К/9991/36837/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Київ К/9991/36837/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М.,

при секретарі:Борілло Ю.В.,

за участю представників відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку касаційного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про підвищення розміру пенсії та визнання протиправними дій органів владних повноважень, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 14 вересня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2011 року,
в с т а н о в и в :
У січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про підвищення розміру пенсії та визнання протиправними дій органів владних повноважень.
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 вересня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2011 року, позов задоволено частково. Зобов`язано Київський обласний військовий комісаріат включити в довідку позивачеві про розмір грошового забезпечення з 13 січня 2009 року надбавку за кваліфікацію майстер у розмірі 11 відсотків від посадового окладу і надати її до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити доплату ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію майстер за період з 13 січня 2009 року по 14 вересня 2010 року в розмірі 5,5 відсотків від посадового окладу та виплачувати надбавку за кваліфікацію майстер у розмірі 11 відсотків від посадового окладу. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2011 року та постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 14 вересня 2010 року в частині незадоволення позовних вимог і прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог повністю.
Київським обласним військовим комісаріатом і Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 14 вересня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2011 року в касаційному порядку оскаржено не було.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.
Оскільки постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 14 вересня 2010 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2011 року оскаржуються позивачем у частині відмови в задоволенні позовних вимог, в іншій частині рішення судів попередніх інстанцій сторонами не оскаржуються, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішень судів першої та апеляційної інстанцій лише у частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_1 є військовим пенсіонером і він має право на отримання надбавки за кваліфікацію майстер в розмірі 11 відсотків від посадового окладу.
Частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення до суду із вказаним позовом) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення до суду із вказаним позовом) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідачі наполягали на відмові у задоволенні позову в зв`язку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду.
Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом тільки у січні 2010 року, при цьому належних підстав і доказів поважності причин пропущення встановленого законом строку для звернення до адміністративного суду не навів та не надав, а відповідачі наполягали на відмові в задоволенні позову з цих підстав, то суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, дійшов вірного висновку про застосування наслідків пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду щодо частини його позовних вимог, які знаходяться поза межами річного строку до моменту його звернення в суд, встановивши право ОСОБА_1 на доплату надбавки за кваліфікацію майстер до розміру 11 відсотків від посадового окладу з 13 січня 2009 року.
Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати і доплатити йому згідно статей 4, 6, 8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-XII (далі Закон № 1282-XII) індексацію за інфляцію за період з 1 квітня 2008 року по 31 грудня 2008 року із урахуванням попередньої індексації з 1 лютого 2008 року та прожиткового мінімуму, як на працездатну особу на момент виплати, то відповідно до положень статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України судом першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, не встановлено поважності причин пропущення позивачем визначеного строку для звернення з даними вимогами до адміністративного суду, правильно вказавши на те, що рішення з питань індексації публікуються в офіційних виданнях, доступ до яких не обмежено, а тому суди вірно виходили з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині до задоволення не підлягають.
Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про підвищення розміру його пенсії з 1 січня 2009 року на процент інфляції з 1 лютого 2008 року по 31 грудня 2009 року, то суди попередніх інстанцій встановили, що до основного розміру пенсії ОСОБА_1 , обрахованого як 62 відсотки грошового забезпечення військовослужбовця, як непрацюючому пенсіонеру було встановлено окремі надбавки: соціальний захист непрацюючих та надбавка на утримання неповнолітньої дитини, і проаналізувавши положення Закону № 1282-XII, який визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, положення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, та врахувавши положення постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 11 березня 2009 року № 198, яка була прийнята з метою здійснення заходів щодо соціального захисту громадян та підтримання їх купівельної спроможності з урахуванням зростання цін, дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.
Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області виплатити йому матеріальні збитки за упущену вигоду у розмірі 50 гривень починаючи з 1 січня 2009 року по дату виплати підвищення до пенсії, надбавки за кваліфікацію, то суди першої та апеляційної інстанцій вірно виходили з того, що така вимога позивачем не обґрунтована та її розмір не доведений.
Згідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 14 вересня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2011 року без змін, доводи касаційної скарги висновки судів попередніх інстанцій не спростовують.
Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 14 вересня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про підвищення розміру пенсії та визнання протиправними дій органів владних повноважень залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.