Справа № 1326/3664/2012
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 р. Справа № 876/12213/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Запотічного І.І., Савицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 12.09.2013 р. у справі №1326/3664/2012 за позовом ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, з участю третьої особи - ЛКП «Львівський ліхтар», про визнання нечинним правового акту індивідуальної дії,

встановив:

Постановою Франківського районного суду від 12.09.2013 р. у справі №1326/3664/2012 за позовом ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради з участю третьої особи ЛКП «Львівський ліхтар» про визнання нечинним розпорядження № 78 від 28.02.2012 року «Про демонтаж безгосподарного гаража на АДРЕСА_1», у позові було відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі скаржник просить постанову суду скасувати та задовольнити позов. Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке видане обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач, прийнявши Розпорядження № 78 від 28.02.2012 року «Про демонтаж безгосподарного гаража на АДРЕСА_1», порушив права позивача як користувача такого об'єкта нерухомості (вказаного металевого гаражу), оскільки неправомірно передбачає можливість його демонтажу. Рішення вважає прийнятим всупереч вимогам ч. 1 ст. 335 ЦК України та Тимчасових положень про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно від 18.02.2002 року, які регламентують порядок визнання будь-якої речі, зокрема нерухомої, безгосподарної. Зазначив, що йому передано в користування спірний гараж попереднім власником даного гаражу в усній формі. Вважає оскаржуване рішення таким, що винесено без дослідження тих обставин, які вирішуються у процесі адміністративного судочинства, а, натомість, із дослідженням обставин цивільно-правового характеру.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та матеріалам справи підтверджується, що 21.02.2012 року на міжвідомчій комісії було вирішено питання та надано висновок про демонтаж безгосподарного металевого гаража на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1. Розпорядженням № 78 «Про демонтаж безгосподарного металевого гаража на АДРЕСА_1» від 28.02.2012 року, виданим Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради, було затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 2102.2012 року № 07/06) про демонтаж безгосподарного металевого гаража на прибудинковій території будинку на АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції підставно не взяв до уваги як не доведене твердження про те, що скаржник постійно користується спірним металевим гаражем. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», відповідно до якого позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, не підтверджує право власності чи право користування позивача спірним гаражем.

Враховуючи наведене, суд вважає, що Розпорядженням № 78 «Про демонтаж безгосподарного металевого гаража на АДРЕСА_1» від 28.02.2012 року відповідач не порушив права та інтереси ні позивача, ні третіх осіб, оскільки об'єкт, щодо якого прийнято оспорюване розпорядження, не належить на праві приватної власності і не перебуває в користуванні ні позивача, ні третіх осіб. Фактичне використання скаржником цим майном не породжує у нього права такого використання.

Дійшовши правильного по суті висновку про безпідставність позовних вимог, суд першої інстанції не зіслався на жодну правову норму, на підставі якої він відмовив у позові.

Згідно зі ст. 21 ЦК України правовий акт органу місцевого самоврядування може бути визнаний незаконним, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує при цьому права чи охоронювані законом інтересі інших осіб. Однак, такі підстави доведені не були у встановленому порядку ні в суді першої, ні апеляційної інстанції.

Посилання скаржника на не дослідження судом першої інстанції тих обставин, які вимагаються у ст. 2 КАС України, не заслуговує на увагу, враховуючи, що вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України оскаржуване рішення відповідає. Дослідження ж питання належності гаражу безпосередньо пов'язане із необхідністю з'ясування обставин наявності чи відсутносі порушення прав чи інтересів позивача оскаржуваним рішенням.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Скаржник у встановленому законом порядку не довів наявність передбачених законом підстав для скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду м. Львова від 12.09.2013 р. у справі №1326/3664/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Запотічний І.І.

Савицька Н.В.