Справа № 826/18772/14
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання незаконною та скасування постанови, визнання незаконною бездіяльність,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач) з наступними позовними вимогами:

- витребувати від відповідача завірену копію матеріалів виконавчого провадження ВП № 45375542;

- витребувати від відповідача завірені належним чином: посадову інструкцію державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного Управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г., яка діяла станом на 12.11.2014 та Положення про відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного Управління юстиції у м. Києві;

- визнати незаконною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного Управління юстиції у м. Києві від 12.11.2014 ВП № 45375542 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) за підписом державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г.;

- визнати незаконною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві та державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г., що проявилися в не винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження (прийняття до провадження виконавчого документа).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року у відкритті провадження в адміністративній справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.199, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі норми ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до норми статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими у відповідності до його положень та інших законів.

Частиною першою статті 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Такий інший порядок судового оскарження встановлено в тому числі Цивільним процесуальним кодексом України від 18.03.2004 року №1618-VI, який містить розділ VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень». Згідно зі ст. ст. 383, 384 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Отже, законодавець відносить судовий контроль за діяльністю державної виконавчої служби по примусовому виконанню судового рішення у цивільній справі до юрисдикції місцевого загального суду, що вирішив цей спір.

Положеннями Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010р. №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», із змінами зокрема, визначено, що частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому зазначеним законом. Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення прав з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Як вбачається із наданого позивачем виконавчого листа, Шевченківським районним судом м. Києва по справі № 761/14341/13-ц, провадження № 2/761/5843/2013 було видано виконавчий лист із зазначенням резолютивної частини рішення, яка підлягає виконанню: "Скасувати постанову про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання та досудового слідства від 19.11.2012 року начальника відділу розслідування загально кримінальних злочинів Слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області Кириченко Олександр Васильович.".

Поряд з цим, з адміністративного позову вбачається, що позивач не погоджуються з постановою від 12.11.2014 ВП № 45375542 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) та бездіяльністю Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві і державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г., що проявилися в невинесенні постанови про відкриття виконавчого провадження (прийняття до провадження виконавчого документа).

Таким чином, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що даний позов стосується порушення прав позивача під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з чим, даний спір не може розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, судове рішення постановлене з дотриманням норм процесуального права, тому судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 13.02.2015 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.