Справа № 577/6016/14-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2015 р.Справа № 577/6016/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Бегунца А.О.
Суддів: Бартош Н.С. , Старостіна В.В.
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп та Конотопському районі Сумської області на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2014р. по справі № 577/6016/14-а
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп та Конотопському районі Сумської області
про визнання відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, протиправною та зобов`язання призначити таку пенсію,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Конотоп та Конотопському районі (далі-відповідач), в якому просив визнати відмову відповідача у призначенні йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку протиправною та незаконною, зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 26 лютого 2014 року.
Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2014 року задоволено позов.
Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2014 року, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.
Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об`єктивність рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, справу розглянути без його участі.
В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, повідомлені належним чином про дату, час і місце судового засідання.
Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач з 12.05.1987 р. по 06.09.1987 р. був направлений та виконував роботи пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 р. Листами УПФУ від 11.03.2014 р., 03.07.2014 р. та 24.10.2014 р. йому було відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС.
Позивач, не погодившись із вказаними діями відповідача, звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, не дотримався критеріїв-принципів обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення: добросовісності; розумності та пропорційності, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі - Закон), особами, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно зі ст. 10 Закону учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 р.р. незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 р.р. - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості.
Положення статті 14 Закону визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Так, зокрема учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 року незалежно від кількості робочих днів відносяться до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" .
Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням, яке дійсне до теперішнього часу (а.с. 6).
Відповідно до ст. 55 Закону особам, які працювали у зоні відчуження у 1987 року не менше 14 календарних днів, пенсія за віком призначається зі зниженням пенсійного віку на 8 років.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122.
Ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюються Кабінетом Міністрів.
Згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, для підтвердження спеціального трудового стажу (пільгового стажу або за вислугу років) приймаються лише уточнюючі довідки підприємств, установ організацій, або їх правонаступників (далі-Порядок).
За правилами ч. 1 ст. 101 Закону "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організації і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Це означає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган.
Згідно пункту 2 Порядку у разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Крім того, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, призначаючи пенсію на пільгових умовах, необхідно враховувати її вид та особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.
Для осіб, які працювали в зоні відчуження, документом, що підтверджує період роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС може бути будь-який документ, виданий у період роботи в зоні відчуження організацією чи установою, розташованими в зоні (первинний документ), в якому зазначені: період роботи, населений пункт чи об`єкт, де проводились роботи. Такими документами можуть бути первинні довідки, первинний табель обліку робочого часу, дорожні листки тощо.
Колегія суддів зазначає, що для підтвердження періоду роботи в зоні відчуження в 1987 року позивачем надана довідка з Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 22.01.2007 року, якою підтверджено приймання участі позивача у роботах у зоні відчуження в 1987 році. Також період роботи останнього в зоні відчуження в 1987 року підтверджується даною довідкою, в якій вказується отримання добових грошей ОСОБА_1 за період з 01.07.1987 р. по 06.09.1987 р. з розрахунку 3 руб 50 коп у добу (а.с. 11). Також період роботи останнього в зоні відчуження в 1987 р. підтверджується відомостями та довідкою про нарахування заробітної плати з урахуванням коефіцієнта 2, довідкою командира військової частини №57278 про знаходження останнього на ліквідації наслідків на ЧАЕС (а.с. 13-15).
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що для призначення пенсії позивачу зі зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків на ЧАЕС були наявні усі необхідні для цього документи, у зв`язку з чим рішення УПФ України в м. Конотоп та Конотопському районі щодо відмови в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку є неправомірним.
Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що постанова Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.14 року по справі № 577/6016/14-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - відповідача у справі.
Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп та Конотопському районі Сумської області залишити без задоволення.
Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2014р. по справі № 577/6016/14-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Бартош Н.С. Старостін В.В.