Справа № 2а-3730/11 (6а/210/14/14)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2015 рокусправа № 2а-3730/11 (6а/210/14/14)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

на ухвалу: Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 27 березня 2014 р. у справі № 2а-3730/11 (6а/210/14/14)

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

про: визнання дій неправомірними та стягнення соціальних виплат ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 27.03.2014 року частково задоволено клопотання ОСОБА_2 про здійснення процесуальної заміни позивача ОСОБА_1 її правонаступником ОСОБА_2, який є спадкоємцем названої особи, та заміну способу виконання судового рішення про нарахування та сплату заборгованості по виплаті пенсії на стягнення з відповідача сум, що підлягають нарахуванню та виплаті.

Згідно резолютивної частини ухвали, суд ухвалив заяву ОСОБА_2, правонаступника ОСОБА_1, про заміну способу виконання судового рішення - задовольнити.

Змінити спосіб виконання постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу по справі 2а-3730/11/0408 від 11.11.2011 року шляхом стягнення у Управління Пенсійного фонду в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 91 989,00 грн. (дев'яносто одна тисяча дев'ятсот вісімдесят дев'ять гривень 00 коп.) шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України.

Про розгляд питання щодо процесуальної заміни сторони у резолютивній частині ухвали не йдеться.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність рішення суду нормам матеріального права та обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції від 27.03.2014 року скасувати, у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Так, відповідач вважає, що ОСОБА_2, не є правонаступником позивача ОСОБА_1, виходячи з норм ст. 1219 ЦК України, відповідно до яких до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема:

1)особисті немайнові права;

2)право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3)право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

4)права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5)права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Як вказує відповідач, судом не взято до уваги те, що статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є невід'ємним від особи, яка має право на отримання соціальних виплат, та не може бути передано іншим особам, що пенсія по інвалідності відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначалась та виплачувалась особі, яка померла, і саме відносно померлої ОСОБА_1 відповідача було зобов'язано здійснити перерахунок та виплату.

Кошти в розмірі 910989,00 грн., не були нараховані померлій, тому вони не є належною пенсійною виплатою (недоотриманою пенсією). За таких умов, зазначені кошти не можуть вважатися недоотриманою пенсією та не підлягають виплаті членам сім'ї померлого в порядку, встановленому ст.52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та не можуть бути списані з відповідного рахунку Державної казначейської служби України.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Представник відповідача, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, до суду не прибув.

ОСОБА_2 у судовому засідання заявлене ним клопотання підтримав. Зазначив, що суми, які всупереч судовому рішенню не були нараховані та виплачені Пенсійним фондом його дочці ОСОБА_1, є заборгованістю по виплаті пенсії названій особі та входять до складу спадщини відповідно до норм ст.1227 ЦК України, згідно яких суми пенсії, що належали спадкодавцеві, але не були отримані ним за життя, входять до складу спадщини.

Заслухавши ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Як свідчать матеріали справи, 11.11.2011 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1, а також у відмові в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, що передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з липня 2010 року, з урахуванням раніше виплачених сум за вказаний період.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, що передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, з липня 2010 року по вересень 2011 року, з урахуванням раніше виплачених сум за вказаний період.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Названа постанова, допущена до негайного виконання, не є зміненою чи скасованою.

13.03.2012 року позивачу видано виконавчий лист №2а-3730/11/0408, за яким 20.12.2012 року відкрито виконавче провадження.

Як свідчать матеріали справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач - ОСОБА_2 померла.

За станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахування та виплата пенсії ОСОБА_2 за період з 07.2010 року по 31.07.2011 року у розмірі, визначеному судом, здійснено не було.

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 07.08.2013 року (а.с. 118) спадщину позивача - ОСОБА_1 прийняв її батько - ОСОБА_2.

17.05.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у якому, посилаючись на ту обставину, що з січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI, державний виконавець зазначає про неможливість виконання судового рішення.

Таким чином, за станом на 14.02.2014 року судове рішення, за яким ОСОБА_1 набула право отримати недоплачену суму пенсії, виконано не було.

Згідно з ч.1 ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Виходячи з викладеного, та приймаючи до уваги, що згідно матеріалів справи ОСОБА_2 є членом сім'ї позивача, право щодо отримання суми за судовим рішенням перейшло до названої особи.

Розділом V КАС України визначено дії суду під час виконання судових рішень, тобто названим розділом регулюється певна стадія адміністративного процесу.

Відповідно до ст. 55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_2 щодо визнання його правонаступником позивача у справі слід визнати обґрунтованим.

Посилання відповідача на норми ст. 1219 ЦК згідно яких до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу, не приймаються судом, виходячи з такого.

Як свідчать матеріали справи, у судовому рішенні не йдеться про право на отримання пенсії за період з січня 2013 року, тобто після смерті ОСОБА_1

Суми, щодо яких точився спір, по суті є заборгованістю пенсійного фонду перед позивачем за період з червня 2010 року по липень 2011 року, тобто заборгованістю, що виникла за життя позивача.

Та обставина, що внаслідок бездіяльності органів держави ОСОБА_1 за життя не отримала суми пенсії, право на які визнано за нею судом, не спростовує обґрунтованості застосування норм ст. 1227 ЦК, оскільки названа стаття не ставить право членів сім'ї та спадкоємців в залежність від причин, з яких померлою особою не було отримано належну їй суму пенсії.

Зазначену правову позицію щодо правонаступництва, зокрема викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29.01.2014 року № К/9991/1082/12.

Що стосується клопотання ОСОБА_3 про зміну способу виконання судового рішення, то воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

З огляду на викладене, враховуючи зміст заяви про зміну способу виконання постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2011 року у справі № 2а-3730/11 (6а/210/14/14), колегія суддів приходить до висновку про те, що заявник просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті заявлених позовних вимог і вирішити позовні вимоги про стягнення коштів.

Суд апеляційної інстанції наголошує на відмінності позовної вимоги, як обраного судом виду захисту порушених прав позивача, від способу виконання судового рішення, як одного з його заходів, що унеможливлює зміни судового рішення за відсутності на це процесуальних повноважень.

Вищевикладена позиція суду апеляційної інстанції, у відповідності до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, узгоджується з постановою Верховного суду України від 11 листопада 2014 року у справі №21-394а14.

За таких обставин слід дійти висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а ухвала Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 березня 2014 р. у справі № 2а-3730/11 (6а/210/14/14) - скасуванню. Щодо заяви ОСОБА_3, то вона підлягає задоволенню в частині здійснення процесуальної заміни позивача.

Керуючись 195, 196, 199, 202, 205, 206 КАС України, суд, -

ухвалиВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 27 березня 2014 р. у справі №2а-3730/11 (6а/210/14/14) - скасувати.

Клопотання ОСОБА_2 про заміну позивача та способу виконання постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2011 року у справі № 2а-3730/11 (6а/210/14/14) - задовольнити частково.

Здійснити процесуальну заміну позивача - ОСОБА_1 на правонаступника - ОСОБА_2.

У задоволенні клопотання про зміну порядку та способу виконання постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2011 року у справі № 2а-3730/11 (6а/210/14/14) - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко