Справа № 279/13954/14-а
Суддя: Коренюк В. П.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

10 лютого 2015 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Коренюка В.П.

при секретарі Мейнарович Л.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідачів Рупс В.О.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у м. Коростені

адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання дій відповідача неправомірними, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він працював на посаді сільського голови Ушомирської сільської ради Коростенського району з 19.01.2001 року по 19.11.2010 року та був звільнений у зв'язку із закінченням строку повноважень за ч.1 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". При звільненні Ушомирська сільська рада Коростенського району повністю з ним не розрахувалася по зарплаті і ця заборгованість становить 24069 грн. 60 коп., що підтверджується довідкою, яка була йому видана на вимогу 24.12.2010 року. На неодноразові звернення з приводу проведення з ним остаточного розрахунку йому відмовляли. В зв'язку з чим вважає, що порушені його законні права, а це також спричинило завдання моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 24069 грн. 60 коп., середній заробіток за весь час затримки проведення розрахунку в сумі 15677 грн. 45 коп., а також моральну шкоду, яку він оцінює на 15000 гривень.

В судовому засіданні позивач вимоги свого позову підтримав у повному обсязі, які просив задовольнити з підстав, заявлених у позові. При цьому показав, що заборгованість по заробітній платі складається з преміальних виплат та надбавок, згідно рішень сесій сільської ради. Ці виплати повинні проводитись із фонду оплати праці. Коли він працював на посаді голови, то ці виплати він не міг отримати, бо не дозволяв фонд оплати праці. Проте ці кошти по підсумку року вони були.

Представник відповідача Рупс В.О. заперечила проти позову та в його задоволенні просила відмовити. Вона показала суду, що виплата премії та надбавок здійснюється за наявності фонду преміювання і економії фонду оплати праці. Зі звітів, які подавались Ушомирською сільською радою та підписувались як позивачем, який на той час перебував на посаді голови сільської ради, так і теперішнім головою сільської ради, слідує, що заборгованість по заробітній платі працівникам за 2009 та 2010 роки відсутня. Додаткового фінансування Ушомирська сільська рада за вказаний період не отримувала, тому виходила з меж фонду заробітної плати, який затверджував позивач. Представник також показала, що довідка про наявність заборгованості по преміальним виплатам та надбавкам, яка була видана позивачу не відповідає дійсності, оскільки такої заборгованості перед ОСОБА_1 не рахується. Ця довідка на вимогу ОСОБА_1 у грудні 2010 року видана помилково, бо зазначені в ній суми за період роботи ОСОБА_1 на посаді голови сільської ради не були йому нараховані, а їх нарахування було проведено бухгалтером на його вимогу саме в грудні 2010 року. На підставі рішень сесій сільським головою виносяться розпорядження про преміювання, які передаються бухгалтеру для здійснення нарахувань. Ці розпорядження, які на той час виносились позивачем, як головою сільської ради, надані суду і згідно цих розпоряджень позивачу було нараховано та виплачено премію. Тому вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Проаналізувавши пояснення сторін в сукупності з матеріалами даної справи, наданими сторонами доказами та доведеними перед судом їх переконливості, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 19.01.2001 року по 19.11.2010 року ОСОБА_1 перебував на посаді сільського голови Ушомирської сільської ради Коростенського району і 19.11.2010 року звільнений з посади на підставі ст.42 ч.1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" у зв'язку із закінченням строку повноважень.

Встановлено, що згідно п.2.3 Положення про преміювання працівників установ Ушомирської сільської ради та органу місцевого самоврядування, затвердженого на 36 сесії Ушомирської сільської ради від 29.01.2010 року, преміювання сільського голови проводиться за рішенням сільської ради на визначений період.

Відповідно до рішення: 26 сесії п'ятого скликання № 235 від 23.01.2009 року ОСОБА_1 встановлено з 01.01.2009 року надбавку в розмір 50 % посадового окладу; 29 сесії п'ятого скликання № 272 від 10.07.2009 року ОСОБА_1 встановлено, що починаючи з 01.07.2009 року здійснювати преміювання в розмірі 100% посадового окладу; 36 сесії п'ятого скликання № 334 від 29.01.2010 року вирішено здійснювати ОСОБА_1 з 01.01.2010 року преміювання в розмірі 70% посадового окладу; 39 сесії п'ятого скликання № 360 від 15.07.2010 року вирішено здійснювати ОСОБА_1 преміювання в розмірі 100 % посадового окладу. Дані виплати та преміювання було вирішено здійснювати в межах фонду оплати праці.

З довідки від 24.12.2010 року Ушомирської сільської ради Коростенського району вбачається, що сума невиплачених премій та надбавок ОСОБА_1 згідно вищевказаних рішень за період з січня 2009 року по вересень 2010 року складає 24069 гривень 60 копійок.

Згідно "Звітів про заборгованість за бюджетними коштами (форма № 7д, № 7м)", "Розрахунково-платіжних відомостей" та "Відомостей нарахування заробітної плати", які підписувались "Сільський голова ОСОБА_1" заборгованості по заробітній, платі, надбавках та преміях за ОСОБА_1 по Ушомирській сільській раді Коростенського району не рахується.

За приписами ст.116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Тобто ця норма закону передбачає виплату працівникові всіх належних сум, які йому були нараховані на момент звільнення.

З наданих суду сторонами доказів не вбачається на обґрунтування вимог позивача того, що під час отримання розрахункових коштів позивач оспорював їх розмір. Як і не надав суду ОСОБА_1 доказів про те, що преміальні виплати та надбавки в розмірі 24069 грн. 60 коп. йому нараховані на момент його звільнення.

За правилами ст.ст.10, 60 Цивільного процесуального кодексу України - "Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень."

Тому суд вважає, що позивач не надав суду належних доказів, як і не довів у судовому засіданні те, що зазначені ним суми (преміальні виплати та надбавки в розмірі 24069,60 гривень) йому нараховані та підлягали до виплати на момент його звільнення.

При цьому суд відхиляє і не приймає до уваги показання позивача на наявність у останнього права на отримання премій та надбавок відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.032009 року "Про упорядкування структури та умов праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів тa інших органів", оскільки вказаний нормативний акт передбачає право на отримання зазначених виплат лише у межах затвердженого фонду оплати праці.

А затверджений фонд оплати праці Ушомирської сільської ради не дозволяв провести преміювання позивача, тобто була відсутня можливість в реалізації цього права, у зв'язку з чим відповідні розпорядження уповноваженої особи щодо проведення позивачу преміальних виплат не приймалось, а на момент звільнення вказані кошти йому не були нараховані.

Також позивачем зовсім не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх вимог в частині завдання йому моральної шкоди.

Тому виходячи з наданих суду доказів стороною позивачки та доведення перед судом їх переконливості, не вбачається будь-яких порушень з боку Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області при виплаті заробітної плати та при здійсненні нею владних управлінських функцій на основі законодавства.

На підставі викладеного вище, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає і в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст.47, 116, 117, 237-1 Кодексу законів про працю України, ст.ст.6, 17-19, 159, 160, 162 Кодексу адміністративного судочинства України Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання дій відповідача неправомірними, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, стягнення моральної шкоди - відмовити за його безпідставністю.

Постанова Коростенського міськрайонного суду Житомирської області може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а особою, яка не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області В. П. Коренюк