Справа № 821/4822/14
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4822/14
ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Херсонського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Реєстраційна служба Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні про скасування держаної реєстрації, -

встановив:

12 грудня 2014 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Херсонського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Реєстраційна служба Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні з позовними вимогами про скасування держаної реєстрації, а саме:

- скасувати запис №419563 від 22 березня 2013 року про право власності на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, внесений приватним нотаріусом ОСОБА_3 Херсонського нотаріального округу, Херсонська область;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна - житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, індексний номер 1065774 від 22 березня 2013 року, прийняте приватним нотаріусом ОСОБА_3 Херсонського нотаріального округу, Херсонська область.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Суворовського районного суду від 01 вересня 2014 року визнано договір дарування укладений 22 березня 2013року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, за яким ОСОБА_4 набув право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, який зареєстровано в реєстрі №141 приватним нотаріусом ОСОБА_3 - недійсним. Після набрання рішенням суду законної сили позивач звернувся до відповідача з питань виконання даного рішення. Відповідач не заперечував проти виконання рішення суду, однак вказав що воно не містить вказівки на проведення ним дій у якості державного реєстратора для скасування державної реєстрації прав власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З посиланням на норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26 жовтня 2011 року обґрунтовує правомірність своїх вимог. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про скасування держаної реєстрації.

Відповідач в судове засідання не прибув, явку свого представника не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою від 28 січня 2015 року.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Третя особа - Реєстраційна служба Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою від 28 січня 2015 року. 27 січня 2015 року надіслала письмові пояснення в яких зазначено, що згідно п.1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. З посиланням на норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26 жовтня 2011 року пояснює процедуру внесення запису про скасування державної реєстрації прав. Стосовно задоволення позовних вимог або відмови у їх задоволенні покладається на розсуд суду.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Отже, згідно вимог ч.6 ст. 128 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Розглянувши надані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що заочним рішенням Суворовського районного суду від 01 вересня 2014 року в справі №668/2952/14ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Херсонського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Зазначеним рішенням визнано договір дарування укладений 22 березня 2013року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, за яким ОСОБА_4 набув право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, який зареєстровано в реєстрі №141 приватним нотаріусом ОСОБА_3- недійсним. Рішення набрало законної сили 12 вересня 2014 року, про що міститься відповідний запис.

26 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про реєстрацію рішення суду, скасування реєстрації права власності та поновлення порушеного права, в якій просив скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно житловий будинок по АДРЕСА_1, яке належить громадянину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно заочного рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 01 вересня 2014 року.

Відповідач повідомив про неможливість скасування державної реєстрації права власності, оскільки в рішенні суду відсутні вказівки на вчинення перелічених дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом із тим, законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з моменту такої реєстрації (ст.3).

Частиною 1 ст. 9 вищезазначеного Закону передбачено, що державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж юридичної роботи не менш як два роки. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором

є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Разом із тим, відповідно до ст.26 Закону, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Пунктом 5 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26 жовтня 2011 року визначено, що реєстрацію заяв (запитів) у базі даних про реєстрацію заяв і запитів проводить орган державної реєстрації прав, нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус), шляхом внесення відомостей, зазначених в заяві (запиті), до такої бази даних.

Крім того, п.41 Порядку № 1141 від 26 жовтня 2011 року, передбачено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Договір дарування від 22 березня 2013 року визнано недійсним в судовому порядку, в зв'язку з чим рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна - житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1, індексний номер 1065774 від 22 березня 2013 року, прийняте приватним нотаріусом ОСОБА_3 Херсонського нотаріального округу, Херсонська область підлягає скасуванню.

Вимога позивача про скасування запису №419563 від 22 березня 2013 року про право власності на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1, внесений приватним нотаріусом ОСОБА_3 Херсонського нотаріального округу, Херсонська область задоволенню не підлягає, оскільки, вона суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набув чинності для України 11.09.1997 року) «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права...».

Вирішуючи питання стосовно застосування ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Україна - Тюмень» проти України» (N 22603/02 §49,55) зазначено, «…перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів". Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом всіх статей Конвенції» в подальшому в параграфі 55 суд стверджує «…втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи ... Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові статті 1 Першого протоколу, включно із другим реченням, яке необхідно розуміти в світлі загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності».

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази не дають суду підстав для висновку про правомірність дій відповідача.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Херсонського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Реєстраційна служба Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні про скасування державної реєстрації - задовольнити частково.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна - житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1, індексний номер 1065774 від 22 березня 2013 року, прийняте приватним нотаріусом ОСОБА_3 Херсонського нотаріального округу, Херсонська область.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 6.3.