Справа № 815/6269/14
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6269/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.,

секретаря Торубки М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Заступника прокурора в Одеській області в інтересах Одеської міської ради до Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської Олени Андріївни, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом звернувся заступник прокурора в Одеській області (далі Прокурор) в інтересах Одеської міської ради (далі ОМР) до Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської Олени Андріївни (далі державний реєстратор Каменська О.А.), Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (далі Реєстраційна служба), третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3, в якому просив визнати протиправними дії державного реєстратора Каменської О.А. щодо проведення державної реєстрації прав власності на об'єкт нерухомого майна та скасувати рішення Державного реєстратора №14359138 від 10.07.2014 року.

Прокурор зазначив, що при проведенні ним перевірки дотримання законодавства при прийнятті рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень було встановлено, що 10.07.2014 за № 14359138 державним реєстратором Каменською O.A. на підставі заяви ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1.

Прокурор вважає, що вказане рішення підлягає скасуванню в судовому порядку, як прийняте із порушенням вимог діючого законодавства, оскільки відповідно до ч.4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно із п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року, у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруд, прибудови до них, побудованих до 5 вересня 1992 року є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що згідно картки прийому заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 14259547, поданої ОСОБА_5, до заяви додано: технічний паспорт, виданий 01.07.2014 TOB «Бюро технічної інвентаризації та реалізації об'єктів нерухомості», але будь-яких документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку ОСОБА_5 подано не було.

Крім того, згідно наданої TOB «Бюро технічної інвентаризації та реалізації об'єктів нерухомості» копії ескізу будівля (будинок) збудований колишнім користувачем (власником) до 1992 року, про що у цьому ескізі розписався ОСОБА_5, якій не є замовником будівництва, а тому згідно п. 49 вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України не має право на проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на вказаний об'єкт нерухомого майна.

З урахуванням викладених обставин Прокурор просив задовольнити його позовні вимоги, який ним поданий в інтересах ОМР, оскільки спірний об'єкт нерухомості розташований на земельній ділянці, яка перебуває у розпорядженні ОМР та не надавалась ОСОБА_5 для вказаних цілей (будівництва житлового будинку), тобто оскаржуємим рішенням відповідача порушено інтереси територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради.

У судовому засіданні Прокурор посилаючись на обставини викладені у позовній заяві підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник ОМР повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Реєстраційної служби пояснив, що він представляє інтереси Реєстраційної служби, але позовні вимоги саме до служби відсутні, проте пояснив, що він заперечує проти задоволення позову.

Відповідач державний реєстратор Каменська О.А., третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, були повідомлені про день, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомили. Суд визнав їх неявку до суду неповажною та вважав за можливе розглянути справу за їх відсутністю.

Вислухавши пояснення Прокурора, представників ОМР, Реєстраційної служби, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив, що ОСОБА_3 звернувся з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) до Реєстраційної служби. Вказана заява була отримана державним реєстратором Каменською О.А. та зареєстрована 07.07.2014 року за №7284617. До заяви надані технічний паспорт, виданий 01.07.2014 року на житловий будинок (а.с.12-19).

10.07.2014 року державним реєстратором Каменською О.А. прийняте рішення №14359138 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно якого проведена державна реєстрація права власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1 (а.с.9)

11.07.2014 року ОСОБА_3 отримав в Реєстраційній службі свідоцтво про право власності на нерухоме майно 324092400 від 10.07.2014 року, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №24092578 від 10.07.2014 року, техпаспорт (а.с.10-12).

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №24092578 від 10.07.2014 року державна реєстрація права власності здійснена державним реєстратором Каменською О.А., підстава внесення запису - рішення про реєстрацію права власності №24092578 від 10.07.2014 року; підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності №24092578 від 10.07.2014 року (а.с.11).

Таким чином, згідно зазначеного Витягу рішення державного реєстратора Каменської О.А. №14359138 від 10.07.2014 року стало підставою для видачі нею свідоцтва про право власності №24092578 від 10.07.2014 року, яке у подальшому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності зазначено як підстава виникнення права власності.

Суд вважає, що при прийнятті рішення №14359138 від 10.07.2014 року державним реєстратором Каменською О.А. не дотримані вимоги щодо прийняття рішень суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. При цьому суд виходить з наступного.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визначає Закон України від 01.07.2004 року №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон України №1952-ІV), Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою КМУ № 1141 від 26.10.2011 року відповідно до ч.3 ст.11 Закону України №1952-ІV (далі Порядок № 1141), Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року відповідно до ст.15 Закону України №1952-ІV (далі Порядок № 868).

Статтею 2 Закону України №1952-ІV встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно з ч.1,2 ст.3 Закону («Засади державної реєстрації прав») державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 8 Закону України №1952-ІV визначені повноваження органу державної реєстрації, якій: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Статтею 9 Закону визначені повноваження державного реєстратора, якій відповідно до ч.4 цієї статті самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Державний реєстратор, крім іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно ст.18 Закону свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема, фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна; в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 19 Закону України №1952-ІV встановлені підстави державної реєстрації прав, якою відповідно до п.2 частини першої є свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону.

Згідно матеріалів реєстраційної справи виникнення права власності ОСОБА_3 на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, встановлено державним реєстратором Каменською О.А., якою видане свідоцтво на право власності на будинок та зареєстроване зазначено право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності.

Реалізація наявного у державного реєстратора такого права регламентовано п. 49 Порядку № 868, згідно якого у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси. Документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на такий об'єкт нерухомого майна, заявник не подає.

Враховуючи ті обставини, що в технічному паспорті на житловий будинок зазначено рік забудови 1992 (а.с.17), ОСОБА_3 в ескізі техпаспорту зазначив, що забудови на ділянці збудовані попереднім користувачем (власником) до 1992 року, суд вважає обґрунтованими доводи Прокурора щодо відсутності у державного реєстратора Каменської О.А. встановлених законом підстав для прийняття рішення №14359138 від 10.07.2014 року про реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, за ОСОБА_3, оскільки останнім не надано документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, що є обов'язковою умовою реєстрації права власності відповідно до п. 49 Порядку № 868.

Крім того, зазначення самим ОСОБА_3 наявності іншого користувача, власника будинку, якій його збудував до 1992 року, свідчить про те, що ОСОБА_3 не є забудовником та первинним власником житлового будинку, у зв'язку з чим лише при наявності встановленого законодавством документу, якій підтверджує перехід права власності, у державного реєстратора були підстави реєструвати право власності на вказаний будинок за ОСОБА_3

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Державним реєстратором Каменською О.А. будь-яких заперечень на позов, а також доказів та пояснень щодо правомірності здійснення нею дій по реєстрації права власності ОСОБА_3 на житловий будинок та прийняття рішення №14359138 від 10.07.2014 року не надано.

Судом встановлено, що рішення №14359138 від 10.07.2014 року не ґрунтується на вимогах законодавства, не містить правових підстав його прийняття, та крім того, державний реєстратор при його прийнятті посилається на нормативний акт - Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою КМУ № 703 від 22.06.2011 року, який на час прийняття рішення втратив чинність (з 12.02.2014 року діє Порядок № 868).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, та відсутністю позовних вимог до другого відповідача Реєстраційної служби,суд вважає, що вимоги Прокурора позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Державного реєстратора Каменської О.А. та скасування рішення Державного реєстратора №14359138 від 10.07.2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Заступника прокурора в Одеській області в інтересах Одеської міської ради до Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської Олени Андріївни, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправними дії Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської Олени Андріївни щодо проведення державної реєстрації прав власності ОСОБА_3 на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1.

Скасувати рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської Олени Андріївни №14359138 від 10.07.2014 року про державну реєстрацію прав власності ОСОБА_3 на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.

Визнати протиправними дії Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської Олени Андріївни щодо проведення державної реєстрації прав власності ОСОБА_3 на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1.

Скасувати рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської Олени Андріївни №14359138 від 10.07.2014 року про державну реєстрацію прав власності ОСОБА_3 на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1.

16 лютого 2015 року.