Справа № 816/4623/14
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 р. Справа № 816/4623/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавської області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2014р. по справі № 816/4623/14

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавської області

про скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

ВСТАНОВИЛА:

24.11.2014 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про застосування фінансових санкцій №000012/16-03-21//12405 від 17.11.2014 року.

Полтавський окружний адміністративний суд постановою від 16.12.2014 року задовольнив позовні вимоги.

Визнав протиправним та скасував рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про застосування фінансових санкцій № 000012/16-03-21//12405 від 17 листопада 2014 року.

Стягнув з Державного бюджету України в особі Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок).

Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а саме ст.15-3, ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", п. 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою КМУ від 02.06.2003 № 790; ст.86 та ст.159 КАС України.

У відповідності до положень ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 05.06.2014 року працівниками СКМСД Крюківського РВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області проведена перевірка господарської одиниці - магазину "ІНФОРМАЦІЯ_2", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ФОП ОСОБА_1 , щодо дотримання вимог чинного законодавства при здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Під час перевірки встановлено факт реалізації продавцем ОСОБА_2 пачки сигарет "Вінстон" неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За результатами перевірки було складено протокол про адміністративне правопорушення № 140719 від 05.06.2014 року (а.с.29), в якому зафіксовано порушення ч.2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення , що в свою чергу є порушенням суб'єктом господарювання вимог статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" - забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

На підставі даного протоколу було винесено Постанову №104 адміністративної комісії при виконкомі Автозаводської районної ради м. Кременчука у справі про адміністративне правопорушення від 16.07.2014 року, в якій ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с.28).

17 листопада 2014 року відповідачем прийнято рішення №000012/16-03-21//12405 про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій в сумі 6800 грн./а.с.18/.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій відповідачем прийнято необґрунтовано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

При цьому, продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється (ч. 4 та ч. 5 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів").

Згідно з ч.1 ст. 17 вищевказаного Закону за порушення норм цього Закону, щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800,00 гривень (положення ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" ).

Пунктом 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 р. № 790 передбачено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

- акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів приходить до висновку, що до осіб, які здійснюють продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років, можуть бути застосовані фінансові санкції у вигляді штрафів.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення про застосування фінансових санкцій було винесено відповідачем на підставі матеріалів правоохоронного органу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

В даному протоколі №140719 від 05.06.2014 року (а.с. 29) зазначено, що громадянка ОСОБА_2реалізувала пачку сигарет "Вінстон" неповнолітньому ОСОБА_3.

Відповідно до статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як встановлено судом першої інстанції, у графі склад адміністративного правопорушення зазначено про факт продажу пачки сигарет "Вінстон" неповнолітньому ОСОБА_3., однак не вказано жодних даних, що дають змогу ідентифікувати дану особу. Крім того, матеріали адміністративної справи не містять письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_3.

Відсутність інформації про неповнолітню особу, якій здійснено продаж пачки сигарет та пояснень щодо обставин справи, виключає можливість вважати встановленим факт такого продажу неповнолітній особі.

Наявність у матеріалах адміністративної справи копії паспорту ОСОБА_3(а.с.33) даного висновку суду не спростовує, оскільки з огляду на недоліки протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити, що дана копія паспорту підтверджує вік саме тієї особи, якій було здійснено продаж пачки сигарет.

Також суду зазначає, що в матеріалах адміністративної справи не має у якості доказу фіскального чеку, який би свідчив про факт продажу пачки сигарет "Вінстон" у цей час (за декілька хвилин до часу складання протоколу).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність висновку відповідача про порушення позивачем вимог ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в частині реалізації тютюнових виробів особі, що не досягла 18 років.

Крім того, колегія суддів зауважує, що порядок накладення штрафних (фінансових) санкцій регулюється главою 11 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.113.3 ст.113 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Застосування за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), не передбачених цим Кодексом та іншими законами України, не дозволяється.

Згідно з ч.1 ст.116 Податкового кодексу України, у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення.

Наказом Державної податкової адміністрації від 22.12.2010 р. №985 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.12.2010 р. за №1440/18735) затверджено Порядок направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків (далі - Порядок №985).

Пунктом 2.1 розділу 2 зазначеного Порядку №985 передбачено, що орган державної податкової служби визначає суму нарахування (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість та складає податкове повідомлення-рішення, зокрема, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є орган державної податкової служби.

Форма податкових повідомлень-рішень встановлена п.2.2 розділу 2 Порядку №985, зокрема за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) складається податкове повідомлення-рішення згідно з додатком 10 (форми "С").

З наведеного положення вбачається, що рішення про застосування фінансових санкцій повинні бути викладені у формі податкових повідомлень-рішень, будь-яка інша форма рішення не передбачена.

Отже, з набранням 01.01.2011 р. чинності Податковим кодексом України, при застосуванні податковим органом штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, мало бути винесено податкове повідомлення-рішення форми "С", що прямо передбачено п. 2.2 Порядку №985.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що спірне рішення відповідача про застосування фінансових санкцій не відповідає закону.

Таким чином, колегія суддів вважає, що законність рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про застосування фінансових санкцій №000012/16-03-21//12405 від 17.11.2014 року не доведена в ході судового розгляду, а отже зазначене рішення підлягає скасуванню.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з Державного бюджету України в особі Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 182,70 грн. з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Отже, витрати по сплаті судового збору Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в розмірі 182,70 грн. підлягають стягненню з Державного бюджету України.

Таким чином, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 року прийнята з порушенням правових норм, а тому абзац третій резолютивної частини рішення необхідно змінити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавської області задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 р. по справі № 816/4623/14 змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в такій редакції: "Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок)".

В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 р. по справі № 816/4623/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.