Справа № 826/1094/15
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 лютого 2015 року 14:12 № 826/1094/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Амельохіна В.В., суддів: Аблова Є.В., Шулежко В.П. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу»
до третя особаДержавної казначейської служби України, Державної виконавчої служби України
провизнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Корпорація «Індустріальна Спілка Донбасу» (далі - позивач), звернулась з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України (далі - відповідач/ДКСУ), третя особа Державна виконавча служба України (далі - ДВСУ) про визнання неправомірною бездіяльність Державної казначейської служби України, якою не було перераховано на користь Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» в рахунок часткового погашення боргу ТОВ «Інтерпайп Україна» з урахуванням Ухвали Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/8736/13 від 25 листопада 2014 року про розстрочку виконання судового рішення 1 739 647,91 грн. до 15 грудня 2014 року та 1 739 647,91 грн. до 15 січня 2015 року та зобов'язання Державну казначейську службу України перерахувати 3 479 295,82 грн. на користь Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» в рахунок першого та другого платежів за графіком, передбаченим Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/8736/13 від 25 листопада 2014 року про розстрочку виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що відповідачем не здійснено необхідних дій щодо перерахунку грошових коштів на рахунки позивача в рахунок погашення боргу ТОВ «Інтерпайп Україна» з урахуванням ухвали Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/8736/13.

Відповідач в судовому засіданні, обґрунтувуючи свої заперечення на позовну заяву, зазначив, що перерахунок грошових коштів не здійснено у зв'язку із складною економічною ситуацією в країні.

Представник третьої особи не прибув в судове засідання, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, пояснень та позиції по суті позовних вимог не надано.

В судовому засіданні 11.02.2015р. суд по справі перейшов в письмове провадження на підставі частини 6 статті 128 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

На виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24 липня 2014 року у справі № 904/8736/13 Господарським судом Дніпропетровської області було видано наказ від 29 липня 2014 року про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна» () на користь Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» (код ЄДРПОУ 240686,01 грн. основного боргу, 1712391,05 грн. пені, 822695,09 грн. річних та 68820,00 грн. судового збору.

18.08.2014 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №44438157 про примусове виконання зазначеного вище наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 № 904/8736/13.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року у справі № 904/8736/13 було задоволено заяву ТОВ «Інтерпайп Україна» про розстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24 липня 2014 року частково, розстрочено виконання зазначеної постанови в частині стягнення суми основного боргу, пені та 3 % річних за відповідним графіком, і, зокрема, передбачено сплату 1 739 647,91 грн. - до 15 грудня 2014 року та 1 739 647,91 грн. - до 15 січня 2015 року.

Відповідно до листа ДВСУ від 26.01.2015 №15-0-34-85/44438157/2 вбачається, що згідно з розпорядженням від 15.12.2014 №44438157/3 на рахунок позивача сплачено 1739647,91 грн. та згідно з розпорядженням від 15.01.2015 №44438157/4 на рахунок позивача сплачено 1739647,91 грн. Платіжні доручення на перерахування коштів подані до Державної казначейської служби України, інформація про перерахування коштів на користь Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» до відділу примусового виконання рішень ДВСУ не надходила.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 460/2011 затверджено Положення про Державну казначейську службу України (надалі - Положення N 460/2011).

Відповідно до п. 1 названого Положення Державна казначейська служба України (Казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр).

Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Казначейство України є учасником системи електронних платежів Національного банку України.

Казначейство України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (у разі їх утворення).

Відповідно до статті 45 Закону України від 21.04.1999 № 606-ХІV "Про виконавче провадження" грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються державним виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем належні йому рахунки.

Згідно пункту 12.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, органи ДВС мають відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках.

Розрахунки з таких рахунків здійснюються тільки в безготівковій формі. Не допускаються видача та переказ стягнутих державними виконавцями сум стягувачам без зарахування на депозитний рахунок органу ДВС (пункт 12.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень).

Відповідно до пунктів 12.4, 12.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, в органі ДВС щодо кожного рахунку заводиться книга обліку депозитних сум (далі - книга) (додаток 3) строком на один рік. Ведення книги здійснюється в підсистемі обліку депозитних сум Єдиного реєстру.

Розпорядчим документом начальника органу ДВС визначається особа, відповідальна за ведення книги за кожним рахунком, яка здійснює підготовку розрахункових документів про перерахування коштів, а також ведення необхідних нарядів банківських документів та розпоряджень державних виконавців.

Пунктом 12.11 Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що при надходженні коштів на депозитний рахунок органу ДВС особа, відповідальна за ведення книги, повинна не пізніше наступного робочого дня повідомити начальника органу ДВС, від якого боржника чи стягувача надійшли кошти і в якій сумі. Начальник органу ДВС на виписці з рахунку Державної казначейської служби України або банку ставить напис "ознайомлений", підпис та дату ознайомлення.

Після цього не пізніше наступного робочого дня особа, відповідальна за ведення книги, повідомляє державного виконавця про надходження депозитних сум. Державний виконавець на виписці Державної казначейської служби України або банку поряд із сумою, що надійшла на рахунок, ставить дату та підпис.

Відповідно до пункту 12.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, після цього не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів державний виконавець у разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів готує одне розпорядження (додатки 4, 5) (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу ДВС із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу ДВС. Указане розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається особі, відповідальній за ведення книги обліку депозитних сум, копія залишається у виконавчому провадженні.

Згідно пунктів 12.4, 12.15, 12.17, 12.18, 12.19, 12.21 Інструкції з організації примусового виконання рішень, копії платіжних доручень (реєстри до платіжних доручень) про перерахування коштів стягувачам долучаються до матеріалів виконавчого провадження, яким визначено належність указаних коштів стягувачам.

Підготовка розрахункових документів про перерахування коштів здійснюється особою, відповідальною за ведення книги, не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня отримання розпорядження державного виконавця.

У разі надходження суми, яка не задовольняє вимог усіх стягувачів, а також за необхідності відрахування виконавчого збору, витрат на виконання складається розрахунок, який затверджується начальником органу ДВС та долучається до матеріалів зведеного виконавчого провадження (кошти розподіляються на підставі розрахунку державного виконавця, а перераховуються на підставі розпорядження).

При перерахуванні коштів, які належать стягувачу - юридичній особі, списання коштів з відповідних рахунків органу ДВС здійснюється на підставі платіжних доручень.

Якщо у стягувача - фізичної особи є рахунок в установі банку, то в платіжному дорученні обов'язково вказується, на який рахунок слід перерахувати кошти.

Платіжне доручення підписується керівником органу ДВС та особою, яка уповноважена на ведення відповідного рахунку органу ДВС.

Загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків визначає Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22.

Відповідно до пункту 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Платники та стягувачі оформляють доручення/розпорядження про списання коштів з рахунків на відповідних бланках розрахункових документів, форма та порядок оформлення яких визначаються цією Інструкцією (пункт 1.8).

Згідно пункту 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Пунктом 3.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті встановлено, що Банк платника приймає платіжне доручення до виконання протягом 30 календарних днів з дати його виписки. День оформлення платіжного доручення не враховується.

З урахуванням наведених норм права суд зазначає, що обов'язок органу казначейської служби на перерахування коштів на рахунок стягувача виникає після отримання платіжного доручення органу виконавчої служби.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, процедуру перерахунку коштів Державною казначейською службою України у встановлені зазначеними вище нормами терміни не виконано. Щодо причин невиконання обов'язку перерахунку коштів на рахунки Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» відповідачем не надано жодних обґрунтованих та належних пояснень, окрім посилань на складну економічну ситуацію у державі.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірною бездіяльність Державної казначейської служби України, щодо не перерахування на користь Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» в рахунок часткового погашення боргу ТОВ «Інтерпайп Україна» з урахуванням Ухвали Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/8736/13 від 25 листопада 2014 року про розстрочку виконання судового рішення 1 739 647,91 грн. до 15 грудня 2014 року та 1 739 647,91 грн. до 15 січня 2015 року

3. Зобов'язати Державну казначейську службу України перерахувати 3 479 295,82 грн. на користь Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» в рахунок першого та другого платежів за графіком, передбаченим Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/8736/13 від 25 листопада 2014 року про розстрочку виконання судового рішення.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя В.В. Амельохін

Судді Є.В. Аблов

В.П. Шулежко