Справа № 2а-9180/11/1370
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року Справа № 16259/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу державної податкової інспекції у місті Червонограді на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2011 року по справі за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Червоноградський завод металоконструкцій» до державної податкової інспекції у місті Червонограді, управління Державного казначейства в місті Червонограді Львівської області про стягнення бюджетного відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

товариство з додатковою відповідальністю «Червоноградський завод металоконструкцій» (надалі - позивач; ТзДВ) звернулося з адміністративним позовом до ДПІ у м. Червонограді, управління Державного казначейства у м. Червонограді Львівської області, про стягнення бюджетної заборгованості в сумі 540 449 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що довідками та актами перевірок ДПІ підтверджено достовірність нарахування ТзДВ «Червоноградський завод металоконструкцій»бюджетного відшкодування у заявленій сумі, однак відповідачем не надано управлінню Державного казначейства висновків із зазначенням повної суми, що підлягала відшкодуванню з бюджету за спірний період (згідно уточнення - травень-грудень 2010 року).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2011 року позовні вимоги задоволено повністю. Суд виходив того, що заявлена до стягнення сума бюджетного відшкодування є підтвердженою в ході перевірок податковим органом. Разом з тим, законодавством не передбачено проведення перевірки контрагентів платника ПДВ по ланцюгу постачання до виробника, як обов'язкову умову відшкодування ПДВ.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, державна податкова інспекція у місті Червонограді подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи просить його скасувати та відмовити в задоволені позову.

Покликання маються на те, що висновки на відшкодування ПДВ надаються органам держказначейства виключно на підставі узгоджених реєстрів. Кінцевий висновок щодо наявності чи відсутності у позивача права на бюджетне відшкодування, буде прийнято після завершення процедури оскарження акту перевірки. Відтак, оскільки до державної податкової інспекції у місті Червонограді не надійшло результатів зустрічних перевірок по контрагентах, тому робити висновок щодо підставності бюджетного відшкодування заявлених сум ПДВ - передчасно.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що позивачем було подано до ДПІ у м. Червонограді податкові декларації з ПДВ за травень-грудень 2010 року з розрахунком суми бюджетного відшкодування та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування.

Із матеріалів справи вбачається, що державною податковою інспекцією у м. Червонограді проведено позапланові виїзні перевірки ВАТ «ЧЗМК» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника

За правилами пп. 7.7.4 п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР (надалі - Закон № 168/97-ВР) платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому, платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

Згідно з п.7.7.5 п.7.7. ст. 7 Закону № 168/97-ВР податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до пп. 7.7.6 п.7.7 ст. 7 Закону № 168/97-ВР на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ній суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

У справі, що розглядається, колегією суддів встановлено, що ДПІ за результатами перевірки правильності заявлених до відшкодування сум податку фактично не заперечила товарності й реальності господарських операцій із придбання товарів і сплати ПДВ, не висловила застережень щодо дійсності податкових накладних та інших первинних документів, наданих ТзДВ на підтвердження факту сплати податку і достовірність цих операцій, але попри це не склала і не подала до органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У контексті цих обставин справи контролюючий орган у межах правил підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР може (має право) провести перевірку достовірності нарахування бюджетного відшкодування за умови наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням податкового законодавства, якщо ці порушення були допущені саме платником податку при поданні податкової звітності і заяви про бюджетне відшкодування. Така перевірка, зокрема, не виключає можливості перевірки товарності та реальності господарських операцій із контрагентами платника податку.

Водночас ці норми права не встановлюють залежність виплати бюджетного відшкодування від сплати ПДВ контрагентами платника податку і не дають права контролюючому органу не подавати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетного відшкодування, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню, з підстави незавершення перевірки контрагентів платника податків, які були постачальниками/продавцями товарів/послуг, на вартість яких нарахований і сплачений податок, що підлягає відшкодуванню.

Таке розуміння зазначених норм права Верховний Суд України сформулював у постановах від 9 вересня 2008 року (справа № 21-500во08) та від 1 червня 2010 року (справа № 21-573во10), суть якого полягає в тому, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цього платника податку. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Здійснивши системний аналіз вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що неможливість отримання підтвердження по ланцюгу до виробника не може впливати на бюджетне відшкодування, коли пройшли строки відведені для подібного. Крім того, Закон № 168/97-ВР не передбачає проведення перевірки контрагентів платника ПДВ по ланцюгу постачання до виробника, як обов'язкову умову відшкодування ПДВ.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у місті Червонограді залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2011 року по справі № 2а-9180/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 16.02.2015 року