Справа № 822/223/15
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/223/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіДанилюк У.Т.
при секретаріГорячій Д.Л.
за участі:представника позивача, представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до начальника відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача у відмові зареєструвати за ним право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,1110 гектарів в с.Кам'янка Кам'янець-Подільського району, та зобов'язати зареєструвати за ним земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 2 вересня 2014 року ним було отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,1110 га, після чого він звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію.

Вказує, що 12.01.2015 року ним було отримано повідомлення, що подані на реєстрацію документи не відповідають ст.24 п.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та здійснити державну реєстрацію за поданими ним документами неможливо.

Відмічає, що земельна ділянка є відокремленою, право власності на неї оформлене належним чином, виготовлено технічну документацію з землеустрою, зареєстровано в відділі Держземагентсва в Кам'янець-Подільському районі та отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Таким чином, відмова в державній реєстрації є безпідставною.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відмітила, що для проведення реєстрації був сплачений відповідний збір та подані необхідні документи.

Представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Відмітив, зокрема, що позивач звернувся із заявою, яка не відповідала вимогам законодавства, що стосується проведення державної реєстрації, тому таку заяву було розглянуто згідно Закону України "Про звернення громадян" та надано відповідь (а не прийнято рішення про відмову в державній реєстрації). Щодо зобов'язання зареєструвати земельну ділянку, то така вимога не відноситься до компетенції адміністративного суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Так, ОСОБА_3 звернувся із заявою від 29 грудня 2014 року до відповідача, в якій просив зареєструвати зміни в складі нерухомого майна в реєстрі прав на нерухоме майно.

В обґрунтування такої заяви позивачем було зазначено про відчуження ним іншій особі частини належної йому земельної ділянки (0,0091 га), яка розташована в с.Кам'янка Кам'янець-Подільського району, в зв'язку з чим кадастровий номер :01:001:0109) скасовано, а також сформовано та зареєстровано земельну ділянку площею, яка залишилась у його власності (0,1110 га; кадастровий номер :01:001:1860).

Листом №5 від 12.01.2015 року відповідач повідомив, що здійснити державну реєстрацію права власності за поданими документами неможливо. В листі відмічено, зокрема, що згідно поданого державного акту на право власності на земельну ділянку та довідки Держземагентсва кадастровий номер земельної ділянки скасовано, площа змінена, так як інший співвласник без договору поділу виготовив технічну документацію, в результаті чого утворилось два кадастрові номери на куплену ним частину земельної ділянки, в результаті чого виявлено розбіжність в площі та в скасованому кадастровому номері земельної ділянки.

Представником відповідача зазначено, що подана заява була розглянута відповідно до Закону України "Про звернення громадян", оскільки не відповідала вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV (далі - Закон №1952-IV).

Суд звертає увагу на те, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом (ч.7 ст.16 Закону №1952-IV).

Відповідно до п.14 ст.15 Закону №1952-IV форма і вимоги до заповнення заяв та запитів, що подаються до органу державної реєстрації прав, а також форма і вимоги до оформлення рішень, що приймаються у зв'язку з проведенням державної реєстрації прав, взяттям на облік безхазяйного нерухомого майна та наданням інформації з Державного реєстру прав, установлюються відповідно до законодавства.

Наказом Міністерства юстиції від 17.04.2012 №595/5 "Про впорядкування відносин, пов'язаних із державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зареєстрованим в Міністерстві юстиції 20.04.2012 за №590/20903, затверджено форму заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вимоги до заповнення заяв у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Також, відповідно до ч.3-4 ст.16 Закону №1952-IV разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не приймається у разі відсутності документа, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Враховуючи, що подана заява не відповідала вимогам Наказу Міністерства юстиції від 17.04.2012 №595/5 (позивачем подано заяву в довільній формі), відповідачем не приймалось рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень (відповідно до ч.2 ст.24 Закону; наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2011 року №3601/5 "Про затвердження форм рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно та вимог до їх оформлення").

При цьому, згідно ст.19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади в межах своїх повноважень зобов'язані об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви та письмово повідомляти громадянина про результати її перевірки. Подана заява була розглянута відповідачем, перевірена, про що була письмово надана відповідь.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача у відмові зареєструвати право власності на земельну ділянку є безпідставними, оскільки за відсутності відповідної заяви (та інших документів) в органу державної реєстрації були відсутні підстави для проведення такої реєстрації. При цьому, відповідачем не приймалось рішення про відмову в проведенні державної реєстрації згідно Закону №1952-IV.

Отже, позивачу слід звернутись із заявою про державну реєстрації прав, оформленої відповідно до вимог чинного законодавства, із долученням до неї необхідних документів.

Суд також звертає увагу відповідача (який у листі №5 від 12.01.2015 року керувався п.4 ст.24 Закону №1952-IV), що в разі прийнятті рішення про відмову в державній реєстрації прав з підстав, зазначених у п. 4 ч.1 ст. 24 Закону №1952-IV, державний реєстратор повинен пояснити, в чому саме полягає невідповідність поданих документів вимогам законодавства чи неможливість встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Крім того, якщо в ході аналізу документів, поданих для проведення державної реєстрації прав, державним реєстратором виявлено кілька підстав для відмови у державній реєстрації прав, у відповідному рішенні необхідно вказувати одразу всі виявлені підстави із посиланням на норми чинного законодавства (лист Державної реєстраційної служби України від 26.08.2014 р. №9355/07-15-14).

Стосовно іншої позовної вимоги - зареєструвати земельну ділянку, суд звертає увагу на наступне. Так, зазначена вимога є похідною від первинної позовної вимоги, обґрунтованість якої судом не встановлена. Крім того, повноваження щодо здійснення реєстрації є виключною компетенцією органів державної реєстрації прав. Встановлення обставин, необхідних для прийняття рішення, також знаходиться в компетенції відповідача. Суд оцінює правомірність прийнятих державним органом рішень, однак не може підміняти суб'єкта владних повноважень у прийнятті такого рішення, яке належить до його компетенції.

При цьому, згідно з ч.4 ст.9 Закону №1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Отже, вказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Водночас, відповідно до ч.2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій.

Оцінюючи фактичні дані, матеріали справи, а також встановлені судом факти, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 11, 71, 158-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративному позові відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12 лютого 2015 року

Суддя/підпис/У.Т. Данилюк
"Згідно з оригіналом" Суддя У.Т. Данилюк