Справа № 379/45/15-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 379/45/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Бабоїд О.М. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 14 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

12 січня 2015 року позивач звернулась до Таращанського районного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті щомісячної доплати до пенсії відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії нижчої за 8 мінімальних пенсій за віком; зобов'язання відповідача призначити, перерахувати та виплатити позивачу з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року доплати до пенсії відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії у розмірі не нижче за 8 мінімальних пенсій за віком.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 14 січня 2015 року позовні вимоги позивача до Управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про перерахунок пенсії за період з 01 січня 2014 року по 12 липня 2014 року залишено без розгляду; відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про перерахунок пенсії за період з 12 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду, що винесено на користь позивача, стосувалося захисту її прав, порушених до проголошення рішення, тобто до 10 грудня 2007 року, натомість, даний позов направлений на відновлення прав за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, тому позивачу не може бути відмовлено у відкритті провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.109 КАС України. Крім того, про порушення своїх прав позивачу стало відомо з моменту отримання листа відповідача (24 грудня 2014 року) про відмову у перерахунку пенсії за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, тому висновок суду першої інстанції щодо пропуску строку звернення до суду є необґрунтованим.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Судом першої інстанції враховано, що позивачем позов подано 12 січня 2015 року, що підтверджується матеріалами справи, а саме відтиском штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції. При цьому, позивачем не заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу ст.100 КАС України адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій і підтверджені належними доказами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги за період з 01 січня 2014 року до 12 липня 2014 року необхідно залишити без розгляду у відповідності до вимог ч.2 ст.99, ч.1 ст.100 КАС України, так як пропуск строку звернення до суду є підставою для залишення позовних вимог без розгляду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем до суду першої інстанції не подавалась заява про поновлення пропущенного стоку звернення до суду, до адміністративного позову не надавались докази щодо поважних причин для поновлення строку подачі позову.

До суду апеляційної інстанції також не подано доказів щодо неможливості подачі позивачем позову в межах строку, передбаченого ст.99 КАС України. При цьому, доводи апелянта, що про порушення прав їй стало відомо з моменту отримання листа від відповідача про відмову у перерахунку пенсії, судом не приймаються, оскільки позивач щомісячно отримує пенсію, обізнана з її розміром та не була позбавлена можливості оскаржувати дії відповідача у встановлений чинним законодавством строк.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови Таращанського районного суду Київської області №2-а-624/2007 від 10 грудня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, визнано неправомірними дії відповідача щодо відмові позивачу, як потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду 2 групи, захворювання якої пов'язано з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, у перерахуванні пенсії по інвалідності за період з 01 січня 2005 року в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01 січня 2005 року, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та доплати до пенсії за період з 01 січня 2005 року, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати; зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії їй за період з 01 січня 2005 року відповідно до вимог ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01 січня 2005 року, відповідно до вимог ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком; доплати до пенсії за період з 01 січня 2005 року, відповідно до вимог ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати з послідуючим їх перерахунком у відповідності до змін діючого законодавства та встановлення нових розмірів прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян та нових розмірів мінімальної заробітної плати.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2009 року, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2012 року, постанову суду першої інстанції було скасовано та прийнято нову, якою відповідача зобов'язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 за період з 01 січня 2005 року відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2006 року та з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, відповідно до вимог ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01 січня 2005 року, відповідно до вимог ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком.

Вищезазначена постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2009 року набрала законної сили.

Крім того, відповідно до рішення Таращанського районного суду №2-3648/2010 від 20 вересня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахуванні доплати до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 18 березня 2010 року по даний час; зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 доплати до пенсії відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на момент виплати, з 18 березня 2010 року, з урахуванням фактично виплачених сум,

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження в частині позовних вимог за період з 12 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року, зазначив, що позивач в 2007 та 2010 роках зверталася до суду з адміністративними позовами до Управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області з позовними вимогами про той самий предмет і з тих самих підстав і є рішення суду, яке набрало чинності, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, правовідносини, з приводу яких позивачем заявлено даний адміністративний позов, вже були предметом судового розгляду з постановленням по суті судового рішення, яке набрало законної сили, при цьому спірним є те питання, що в судовому рішенні відсутні межі щодо часу його виконання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили: постанова суду; ухвала суду про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі; ухвала про закриття провадження в адміністративній справі; ухвала про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду (крім випадків, коли така ухвала винесена до відкриття провадження в адміністративній справі).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про перерахунок пенсії за період з 12 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року, оскільки у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2009 року, рішення Таращанського районного суду від 20 вересня 2010 року, які набрали законної сили та в яких період, за який зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити основну та додаткову пенсію, а також доплату до пенсії, визначений датою початку такого перерахунку та виплати, без зазначення кінцевої дати нарахування та виплати, тобто враховуючи періодичність пенсії, виплата якої не обмежена у часі, суди не обмежували орган, відповідальний за здійснення нарахування і виплати, певним часовим проміжком, а тому розглянувши поданий 12 січня 2015 року ОСОБА_2 позов, суд фактично повторно вирішить спір, який вже вирішений судом.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 14 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 16 лютого 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.