Справа № 806/247/14
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Романченко Є.Ю.
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"11" лютого 2015 р. Справа № 806/247/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Одемчука Є.В.

суддів: Капустинського М.М.

Майора Г.І.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_3, представника позивача - ОСОБА_4;

представника відповідача - Плужнік К.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "30" вересня 2014 р. у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року визнано неправомірним та скасувати податкове повідомлення - рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 11.12.2013 р. № 000265222 в частині 133840,05гр. застосованих штрафних санкцій.

В апеляційній скарзі Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області просить скасувати вказану постанову через порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши доводи апеляційної скарги в межах ст. 195 КАС України, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що Житомирською ОДПІ проведено перевірку підприємця ОСОБА_3, за результатами якої встановлені, зокрема, порушення п.12 ст. 3, ст. 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За результатами перевірки складено акт від 07.09.2013 р. № 0097/06/30/22/НОМЕР_1.

Не погодившись із висновками акту перевірки, позивач від 13.09. 2013 р. подав до контролюючого органу заперечення та належним чином завірені копії документів, зокрема, копії товарних накладних на 79 арк.

За результатами розгляду заперечень, відповідач надав відповідь від 20.09.2013 р. № 11774/10/22-2, згідно якої висновки фактичної перевірки залишені без змін та на підставі акта від 07.09.2013 р. № 0097/06/30/22/НОМЕР_1 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 25.09.2013 р. № 000191222.

Не погодившись із рішенням контролюючого органу, позивач розпочав процедуру адміністративного оскарження.

Згідно рішення про результати розгляду первинної скарги від 11.11.2013 р. № 12114/Т-С/10-205 ГУ Міндоходів у Житомирській області скасувало податкове повідомлення-рішення від 25.09.2013 р. № 000191222 в частині застосування штрафної (фінансової) санкції в сумі 47599,00 грн., а в іншій частині визначеної штрафної (фінансової) санкції в сумі 142395,10 грн. залишило без змін.

На підставі рішення про результати розгляду первинної скарги від 11.11.2013 р. № 12114/Т-С/10-205 відповідач прийняв нове податкове повідомлення-рішення від 11.12.2013 р. № 000265222.

Як видно із податкового повідомлення - рішення від 11.12.2013 р. № 000265222 та з'ясовано під час судового розгляду справи, штрафні санкції в сумі 142053,10 грн. до позивача застосовані на підставі ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення п. 12 ст. 3 цього Закону, а саме за неведення у порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на суму 71026,55 грн.

Також встановлено, що відомість фактичних залишків алкогольної продукції та тютюнових виробів (а.с. 64- 94 т.2), що надійшли в реалізацію та на які відсутні документи на отримання, до акту перевірки від 07.09.2013 р. № 0097/06/30/22/НОМЕР_1 була наведена в додатку до першого примірника акту перевірки і позивачеві разом з його екземпляром акту не надавалась.

Під час фактичної і позапланової виїзної документальної перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації у сумі 71026,55 грн. (відсутні накладні на придбання товару згідно відомості фактичних залишків запасів на суму 41244,60 грн., відсутні документи на реалізований товар за період з 25.03.2013 р. по 27.08.2013 р. включно згідно роздрукованого на РРО повного періодичного звіту з фіскального звітного чека № 1233 по № 1398 включно на суму 29781,95 грн.).

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що прийняте рішення про застосування штрафних санкцій підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР (в редакції на час виникнення правовідносин) із змінами і доповненнями, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Із аналізу наведених правових норм слідує, що фізичні особи - підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, зобов'язані вести облік товарних запасів в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до статті 20 названого Закону до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Судом першої інстанції встановлено, що облік товарів, які перебували у позивача на реалізації, здійснювався на підставі належним чином оформлених накладних, податкових накладних та інших первинних документів бухгалтерського обліку, що були надані позивачем у ході розгляду справи (а.с. 114 - 249 т.1). А відсутність цих документів на час фактичної перевірки в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», який розташований за адресою АДРЕСА_2, була обумовлена зберіганням первинних документів у бухгалтерії підприємця за адресою АДРЕСА_3.

Таким чином дії позивача відповідають змісту частини сьомої ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України, якими визначено обов'язок платника податків забезпечувати належне зберігання первинних документів протягом встановленого строку, а також пункту 6.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, згідно з яким первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси до передачі їх до архіву підприємства, установи повинні зберігатися в бухгалтерії у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальність осіб, уповноважених головним бухгалтером.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що у позивача відсутній прямий обов'язок зберігати первинні бухгалтерські документи за місцезнаходженням господарської одиниці та не є порушенням ведення бухгалтерського обліку. Та ревізорами не враховано, що суб'єкт господарювання не зобов'язаний зберігати первинні документи на товар безпосередньо в торговельному залі чи в складському приміщенні іншого призначення, чинне законодавство не забороняє йому зберігати первинні документи обліку в такому приміщенні, незалежно від його господарського призначення. Разом з цим під час перевірки ревізори податкового органу не використали своє право на витребовування у позивача документи обліку щоб пересвідчитися у їх наявності, а висновок про їх відсутність зроблено лише на підставі того, що вони були відсутні у приміщенні, в якому безпосередньо здійснювався продаж товару.

Оскільки, на момент виникнення спірних правовідносин питання ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації законодавством не урегульовано, надані позивачем товарні накладні, накладні на внутрішнє переміщення товару суд визнає достатніми доказами належного ведення обліку товарів.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення в постановах Вищого адміністративного суду по справах № 2а-4839/10/2070, № 2а-13173/10/2070.

Окрім того, згідно з п. 44.6 ст.44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно з п. 44.6 ст.44 Податкового кодексу України у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в порядку п. 44.6 ст.44 Податкового кодексу України подав заперечення від 13.09.2013 р. на акт фактичної перевірки та з ним завірені належним чином копії товарних накладних, які підтверджують факти придбання алкогольних напоїв і тютюнових виробів, проте які в порушення вищевказаних вимог Кодексу не були враховані відповідачем. Разом з цим в акті від 17.10.2013 р. № 40/22-2 відповідач зазначив факт надання під час перевірки вказаних накладних.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковий орган безпідставно кваліфікував відсутність первинних документів у місці фактичної реалізації товарів як порушення позивачем вимог п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Таким чином облік товарних запасів позивачем ведеться у відповідності до норм чинного законодавства.

Колегія суду зазначає, що стосується посилання відповідача на відсутність належного обліку реалізованого товару за період з 25.03.2013 р. по 27.08.2013 р. згідно роздрукованого на РРО повного періодичного звіту з фіскального звітного чека № 1233 по № 1398 включно на суму 29781,95 грн., то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що доказів незабезпечення належного обліку товарів під час їх реалізації у вказаний період в акті перевірки не наведено та не встановленотому вони є власним суб`єктивним припущенням перевіряючого органу.

Оскільки відповідальність встановлено саме за відсутність належного обліку товарів на момент їх реалізації, яку передбачено вищевказаною ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Установлений облік в свою чергу забезпечується суб`єктом господарювання під час реалізації товарів, з метою пред'явлення первинних документів на придбання товару не тільки посадовим особам ДПС, які здійснюють перевірку.

Разом з тим, доказів відсутності належного обліку товарів під час їх реалізації в період з 25.03.2013 р. по 27.08.2013 р. в акті перевірки не наведено, представником відповідача суду не надано і судом не встановлено. Отже, висновки відповідача в цій частині є його власним суб`єктивним припущенням. Відповідальність за незбереження первинних документів протягом встановленого строку їх зберігання встановлена, зокрема, статтею 121 Податкового кодексу України.

Окрім того матеріали справи містять накладні (а.с. 114 - 249 т.1), які в тому числі підтверджують і реалізовані товари за період з 25.03.2013 р. по 27.08.2013 р., що представником відповідача в ході судового розгляду справи не спростовано.

Твердження в апеляційній скарзі контролюючого органу про те, що в магазині не ведеться в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів за місцем їх реалізації, є безпідставним.

Оскільки в силу вимог ч.2 ст. 71 КАС України відповідачем не доведено свої твердження та правомірність прийнятого рішення.

Суд першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалив судове рішення про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від від 11.12.2013 р. № 000265222, з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "30" вересня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.В.Одемчук

судді: М.М. Капустинський

Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" лютого 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10001

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

- представник позивача ОСОБА_4 АДРЕСА_4

- ,