Справа № 331/8987/14-а
Суддя: Федченко(Павленко) І. М.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

20.11.2014 .Провадження № 2-а/331/200/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2014року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Федченко І.М.., розглянувши у скороченому провадженні в місті Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання незаконною відмови у призначенні та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій.

Позов мотивований тим, що 13.06.2014 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду в Жовтневому районі м. Запоріжжя із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак, позивачу було відмовлено. Позивач вважає, що дії відповідача щодо відмови йому в призначенні пенсії є протиправними.

Вище викладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про визнання дій відповідача протиправними щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за Списком № 2; зобов'язання відповідача призначити, нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 з 01.07.2013 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2014 року відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідно до ст.183-2 ч.4 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідачем у десятиденний строк з дня одержання ухвали суду від 11.11.2014 року та копій документів були надані заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, судом встановлено, що ОСОБА_1, 13 червня 2014 року звертався до Управління Пенсійного фонду в Жовтневому районі м. Запоріжжя із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки, як він вважав, мав відповідний вік та стаж роботи, які надавали йому право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням комісії з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства при призначенні та виплаті пенсії Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя, від 01 серпня 2014 р., у призначенні пільгової пенсії позивачу було відмовлено через відсутність в нього необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за Списком № 2. (а.с.5).

Вказане рішення було мотивоване тим, що право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті виконанням робіт, передбачених Списками № 1, 2, право яких підтверджено атестацією робочих місць та виконання робіт проводиться на протязі робочого дня, а право на пільгове пенсійне забезпечення посади мулярів, по результатам атестатації робочих місць у зв'язку з недостатністю кількісних факторів на Запорізькому будівельно-монтажному експлуатаційному управлінні Державного підприємства Придніпровська залізниця, - не підтверджено.

Відмовляючи у призначенні пенсій відповідач виходив з того, що при проведенні атестації 22.05.1998 року за наказом начальника СМП-645 «Дорстройтреста» Придніпровської залізної дороги «Про результати атестації робочих місць з умов праці для визначення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення», робочого місця муляра (каменщика), право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось із за недостатньої кількості факторів.

З наявних в матеріалах справи копій сторінок трудової книжки позивача вбачається:

з 26 вересня 1974 року він був прийнятий на роботу на посаду муляра 3го розряду і пропрацював на ній 3 роки 07 місяців 18 днів;

з 23 серпня 1980 року він був прийнятий на роботу на посаду муляра 3го розряду пропрацював на ній 05 місяців 1 день;

з 16 грудня 1980 року він був прийнятий на посаду муляра 3го розряду і працює на ній по сьогоднішній день.

Всього на вказаних посадах позивач пропрацював 37 років 05 місяців 29 днів.

Окрім цього, стаж роботи на посаді муляра 3го розряду з 16 грудня 1980 року і по 21 серпня 1992 року, тобто до набуття чинності Порядку проведення атестації робочих місць, позивач пропрацював 11 років 08 місяців 5 днів;

Таким чином загальний трудовий стаж позивача на вищевказаних посадах, яким він обґрунтовує свій позов, становив 15 років 06 місяців 24 дня (а.с.8-9).

В наданих суду письмових запереченнях проти позову за підписом керівника відповідача, було визнано той факт, що позивач має загальний страховий стаж роботи 40 років 2 місяці 2 дні, але при проведенні зустрічної перевірки достовірності даних про пільговий стаж роботи, наданих Запорізьким БМУ-3, було встановлено, що згідно довідки до наказу про результати атестації робочих місць, муляром право на пільгове пенсійне забезпечення не підтверджено за недостатністю кількісних факторів. Комплексні бригади мулярів з часу реорганізації з 01.01.2005 р. по теперішній час на підприємстві не створювалися. Наказ про створення комплексної бригади мулярів, або спеціалізованих ланок мулярів комплексних бригад мулярів в БМП №645, та в Запорізькому БМЕУ №3 - відсутній.

Виходячи із стажу роботи позивача за Списком № 2, який визнано відповідачем, суд доходить висновку, що останнім визнано стаж роботи позивача на пільгових умовах, до набуття чинності Порядку проведення атестації робочих місць, тривалістю у 15 років 06 місяці 24 дні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача за призначенням йому пенсії у віці 56 років 10 місяців за наявності стажу роботи за пільговими умовами, але не підтверджений по результатам атестації робочих місць.

Таким чином, встановивши на підставі наявних у матеріалах справи доказів обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, визначивши характер спірних правовідносин та правові норми, які належить застосувати до них, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові чи службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративний суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 7 КАС України одним з принципів адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів та у доведенні їх переконливості.

Так, п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах працівників - чоловікам, незалежно від місця останньої роботи які були, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і при наявності стажу роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Разом з цим цією нормою передбачено, що працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, який для чоловіків в її редакції, що діяла на час звернення позивача до відповідача за призначенням йому пенсії, становив 60 років.

Списки № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року N 36.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Професії та посади, на які посилається позивач в обґрунтування свого права на призначення йому пенсії на пільгових умовах у наданому до суду під час нового розгляду справи розрахунку періоду його роботи за пільговим стажем, віднесено до робіт із особливими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, та підтверджується відповідними записами в його трудовій книжці та додатково наданою до матеріалів справи довідкою № 2495 від 05.11.2014 р. (а.с. 7).

Разом з цим п.п. «а», «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що робота в особливих умовах за Списком № 1 та № 2 має підтверджуватися результатом атестації робочого місця.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, було затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442. Відповідно до пунктів 1, 2 цього Порядку атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно п. 4.5 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики 18.11.2005 N 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за N 1451/11731, Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Отже, зобов'язання підтверджувати роботу в особливих умовах за Списком № 2 атестацією робочих місць, суд не може взяти до уваги як такі, що покладали на позивача обов'язок підтверджувати своє право на пенсію на пільгових умовах результатами атестації робочого місця, оскільки пільговий стаж роботи в особливих умовах, на підставі якого він просив відповідача призначити йому пенсію, він обґрунтовує періодом роботи -з 26 вересня 1974 року до 21 серпня 1992 року, коли обов'язкова атестація робочого місця не була передбачена діючим на той час законодавством.

Із зазначеного слідує, що відповідач, зобов'язаний був врахувати стаж роботи позивача на посаді муляра, який надає право на пільгову пенсію за Списком № 2, з 26.09.1974 р. (з переривами) до 21.08.1992 р., тобто до набрання чинності Порядку проведення атестації робочих місць, що становить - 15 років 6 місяці 24 дні.

Однак, вказані обставини не були взяті відповідачем до уваги при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за наявності в нього такого права, а тому відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах є протиправною.

Таким чином, стаж ОСОБА_1, є достатнім для призначення пільгової пенсії , що передбачено ч. 2 п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Як вбачається з матеріалів справи, на дату прийняття відповідачем рішення про відмову позивачу у призначення пенсії на пільгових умовах йому виповнилося 57 років.

Відтак, враховуючи вік позивача, його загальний трудовий стаж та стаж роботи з особливими умовами праці, право на отримання пільгової пенсії за досягненням віку 55 років, позивач набув 31.08.2012 року.

Порядок призначення пенсій визначено ст.ст. 80 - 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яким передбачено, що заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у ст. 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника. Документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії, не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Відповідно до правила ч. 1 ст. 83 цього Закону пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, окрім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку. Аналогічне положення міститься також у ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вище наведене суд знаходить такою, ще підлягає задоволенню вимога позивача про призначення йому пенсії на пільгових умовах саме з 31 липня 2012 року, тобто з дати коли позивач набув права на пільгову пенсію за віком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4-7, 71, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію, - задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 31 липня 2012 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її повного тексту. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, а якщо її буде подано - після розгляду скарги апеляційним судом, якщо постанова не буде скасована.

Суддя: І.М. Федченко