Справа № 872/14974/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2015 рокусправа № 333/5756/13-а (6-а/333/10/13)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чепурнова Д.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2013 року у спpaві за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2010 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій, -,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2010 року, яка набрала чинності 02.03.2012 року, адміністративній позов ОСОБА_1 до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірною відмови та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії - задоволено частково (а.с. 20).

На підставі виконавчого листа № 2а-4041/10 від 14.05.2012 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя за вказаним рішенням суду, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області відкрито виконавче провадження.

З листа УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя № 4/5-9 від 12.06.2012 року вбачається, що згідно рішення суду № 2а-4041/10 було здійснено перерахунок та нарахована доплата до пенсії у розмірі 59 796, 76 грн., але не виплачена.

Виходячи з вказаних обставин, посилаючись, зокрема на приписи п.п. 20, 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України а також те, що Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України реалізує бюджетну програму КПКВКМ 2506020 "Дотація на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами" в межах виділених Пенсійному фонду бюджетних асигнувань для виплати пенсій у розмірах, визначених законодавством - Кабінетом Міністрів України, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Морар М.В. 01 червня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с. 8).

20 липня 2013 року ОСОБА_1 до суду першої інстанції подала заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду по даній справі (а.с. 1-2).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2013 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Змінено спосіб виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФУ у Комунарському районі м. Запоріжжя в частині зобов'язання УПФУ у Комунарському районі м. Запоріжжя провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію по третій групі інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її на рівні 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її на рівні 50% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, за період з 03.03.2010 року з урахуванням раніше виплачених сум..

Не погодившись з ухвалою суду, УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, просить скасувати ухвалу суду, та відмовити в задоволені заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

Отже під зміною способу і порядку виконання рішення суду розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

При цьому суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Враховуючи вимоги ст. 263 КАС України, заявник просить суд фактично змінити зміст резолютивної частини постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2010 року.

Крім того, заявник посилається на обставини, наведені боржником - управлінням Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя в зазначеному вище листі (відсутність виділених у встановленому порядку бюджетних асигнувань), проте, відповідні докази на підтвердження наявності цих обставин державним виконавцем не досліджувались, в матеріалах справи такі докази відсутні.

В той же час згідно із ч. 1 ст. 11 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (ч. 2 вказаної статті Закону)

Докази виконання заявником наведених вище вимог Закону України "Про державну виконавчу службу" матеріали справи не містять, обставини, які б свідчили про неможливість виконання рішення суду у визначений ним спосіб, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

За правилами Бюджетного кодексу України у випадку, якщо виплата донарахованої суми перевищує бюджетні призначення на поточний рік, така виплата буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, відсутність у боржника коштів на момент відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про зобов'язання здійснити відповідні виплати, не є підставою, що свідчить про неможливість виконання судового рішення.

Як зазначено з цього приводу Європейським судом з прав людини в пункті 74 рішення у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", орган державної влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про виплату боргу.

Виходячи з викладеного, апеляційним судом встановлено, що виконання зазначеної постанови суду фактично можливе, а отже підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції відсутні.

Суд першої інстанцій не в повному обсязі з'ясував обставини справи, невірно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст. 195, ст. 196, п. 6 ч. 1 ст. 199, ст. 202, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя - задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2013 року у спpaві за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2010 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій - скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: А.В. Шлай