Справа № 814/781/14
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/781/14

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді -Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Берекет Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області, за участю третьої особи - Центру Сертифікаційних випробувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Академія Клас" про визнання недійсною та скасування постанови від 03.03.2014 р. №12, скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому, після уточнення позовних вимог, просила визнати недійсною та скасувати постанову №12 від 03.03.2014 року Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області про накладення штрафних санкцій; скасувати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №7,8,9 від 04.03.2014 року Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вироблена продукція відповідає всім стандартам, а результати випробувань не відповідають дійсності, адже не були взяті до уваги ГОСТ 12694-90 та технічна документація.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області від 3 березня 2014 року № 12 про накладення штрафних санкцій на ФОП ОСОБА_2 у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі повідомлення про продукцію, що не відповідає встановленим вимогам та/ або становить серйозний ризик Держспоживінспекцією України віза листом від 19.02.2014 р. № 958-3-7/6 надано згоду на проведення позапланової перевірки характеристик продукції ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) (а.с. 46).

Для здійснення позапланового заходу Держспоживінспекція у Миколаївській області у відповідності до вимог ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» видала наказ № РН-04-2014 від 26.02.2014 року і вже на підставі цього наказу було оформлене направлення на проведення перевірки № 17 від 26.02.2014 року (арк. с. 44, 45).

28 лютого 2014 р. відповідачем проведена позапланова перевірка характеристик продукції.

З метою здійснення позапланового заходу спеціалістами інспекції розглянуті матеріали перевірки характеристик продукції у розповсюджувача ФОП ОСОБА_3 магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» (АДРЕСА_2), під час якого і було з'ясовано, що в реалізації знаходився комплект трикотажний для немовлят «Чоловічок «Ажур» артикул 27069857, розмір 56-38, ТМ «Бетіс», виробник: ФОП ОСОБА_1, Миколаївсь), який за результатами випробувань Товариства з обмеженою відповідальністю «Академія Клас» Центр сертифікованих випробувань в м. Одеса № 12/003з від 13.12.2013року, є таким, що вимогам не відповідає.

Позаплановою невиїзною перевіркою характеристик продукції у ФОП ОСОБА_1 було встановлено введення в обіг комплекту трикотажного для немовлят «Чоловічок Ажур», артикул 27069857, розмір 56-38, ТМ «Бетіс», сировинний склад якого згідно маркування становить 40% бавовни та 60% велсофт, що не відповідає фактичному складу: 40 % бавовни та 60% поліестеру. Даний факт підтверджується результатами випробувань (протокол випробувань № 12/003з від 13.12.2013року. арк. с. 14)

За результатом перевірки відповідачем складений Акт № 000015 від 28.02.2014 року, згідно якого, суб'єктом господарювання, ФОП ОСОБА_1 порушено ч. З ст. 5 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», п. 5 ДСТУ ГОСТ 30387:2009, п. 3.1 ДСаНПиН № 1138. Детальний опис виявленого порушення: дитячий одяг для немовлят не відповідає вимогам нормативних документів за вмістом сировинного складу, а саме: за результатом випробувань фактичний склад виробу містить 40% бавовни та 60% поліестеру, згідно протоколу виробувань №12/003з від 13.12.2013 р. (п.1 таблицці характеристик продукції) (а.с. 59).

На підставі акту перевірки, були прийняті рішення № 7,8,9 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (арк. с. 15-17).

03 березня 2014 року відповідач прийняв постанову № 12 про накладення штрафних санкцій у сумі 25500,00 грн. (а. с. 21).

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, приймаючи спірну постанову, діяв у межах, спосіб та на підставі своїх повноважень, довів її правомірність, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

У випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", заходи ринкового нагляду вживаються щодо продукції, яка: 1) надається на ринку, в тому числі щодо одиниць чи партій введеної в обіг продукції, що зберігаються на складах виробників (імпортерів); 2) представлена за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб; 3) перебуває під митним контролем у разі призупинення її митного оформлення за результатами контролю продукції.

Щодо продукції, яка перебуває у споживачів (користувачів), у випадках, визначених цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", застосовуються такі заходи ринкового нагляду: 1) обмеження надання продукції на ринку, передбачені пунктом 1 частини першої статті 30 цього Закону; 2) відкликання продукції.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її виробників: якщо за результатами перевірки характеристик продукції у її розповсюджувача є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності виробника такої продукції.

Віповідно до ст. 28 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» якщо орган ринкового нагляду встановив, що продукція становить серйозний ризик, він невідкладно вимагає відповідно до методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженої Кабінетом Міністрів України, від відповідного суб'єкта господарювання вилучити таку продукцію з обігу та/або відкликати її чи забороняє надання такої продукції на ринку.

Продукція не може вважатися такою, що становить серйозний ризик, за тих лише підстав, що існують можливості для досягнення більш високого рівня безпечності продукції або на ринку пропонується інша продукція, що становить менший ступінь ризику.

Орган ринкового нагляду повідомляє про продукцію, що становить серйозний ризик, та обмежувальні (корегувальні) заходи, вжиті щодо неї, органам з оцінки відповідності, що виконували процедури оцінки відповідності цієї продукції.

Технічним регламентом на певний вид продукції може бути встановлено особливості застосування обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цією статтею.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» заборона надання продукції на ринку (введення в обіг або розповсюдження продукції) застосовується органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Заборона надання продукції на ринку не поширюється на дії, пов'язані з поверненням такої продукції її розповсюджувачу або виробнику в межах вжиття заходів щодо вилучення відповідної продукції з обігу, її відкликання чи передачі цієї продукції з метою знищення або приведення в інший спосіб до стану, що виключає її використання.

Згідно до ст. 32 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» Вилучення продукції з обігу чи її відкликання застосовується у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", щодо продукції, яка відповідно надається на ринку або вже надана споживачам (користувачам).

Вилучення продукції з обігу передбачає повернення розповсюджувачами всіх одиниць відповідної продукції, що перебуває у їх розпорядженні, виробнику цієї продукції та припинення ними будь-якого демонстрування, пропонування такої продукції споживачам (користувачам).

Відкликання продукції передбачає повернення її виробнику одиниць відповідної продукції, що вже надана споживачам (користувачам).

Вилучення продукції з обігу, відкликання продукції здійснюються за ініціативою виробника цієї продукції або на виконання відповідного рішення органу ринкового нагляду у разі, якщо: 1) вжиті заходи не призвели до запобігання чи уникнення ризиків, що становить продукція, або не забезпечили відповідності продукції встановленим вимогам; 2) вжиття будь-яких інших заходів не може забезпечити запобігання чи уникнення ризиків, що становить продукція, або відповідність продукції встановленим вимогам.

Відкликання продукції застосовується як винятковий захід.

Вилучена з обігу чи відкликана за ініціативою виробника продукція за його рішенням приводиться у відповідність із встановленими вимогами або до стану, за якого вона не становитиме ризику, з наступним поверненням її власнику, або знищується чи приводиться в інший спосіб до стану, що виключає використання такої продукції.

У разі якщо вилучення з обігу чи відкликання продукції здійснюється за рішенням органу ринкового нагляду, такий орган пропонує виробнику здійснити один із заходів, передбачених абзацом першим цієї частини, а в разі якщо виробник не вжив відповідних заходів протягом строку, визначеного органом ринкового нагляду за погодженням з виробником, - орган ринкового нагляду приймає рішення про знищення такої продукції чи приведення її в інший спосіб до стану, що виключає її використання.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.

Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути прийняті: 1) за результатами проведених органами ринкового нагляду перевірок характеристик продукції (крім перевірок, що проводяться відповідно до статті 26 цього Закону), у тому числі перевірок, що проводяться на підставі повідомлень органів доходів і зборів про призупинення митного оформлення продукції відповідно до частини шостої статті 38 цього Закону; 2) за результатами моніторингу результативності запровадженої заборони надання продукції на ринку, здійсненого відповідно до частини десятої статті 34 цього Закону; 3) на підставі повідомлень про продукцію, що становить ризик, наданих суб'єктами господарювання відповідно до частин третьої і четвертої статті 8 цього Закону; 4) на підставі повідомлень про продукцію, що не відповідає загальній вимозі щодо безпечності продукції, наданих суб'єктами господарювання відповідно до Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Згідно до ст. 34 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» з метою контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів органи ринкового нагляду: 1) аналізують повідомлення про виконання цих рішень, надані (надіслані) суб'єктами господарювання, яких стосувалися такі рішення; 2) проводять перевірки стану виконання суб'єктами господарювання цих рішень; 3) здійснюють моніторинг результативності вжитих обмежувальних (корегувальних) заходів.

Суб'єкт господарювання, якого стосується рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних), заходів, має у визначений у такому рішенні строк надати (надіслати) органу ринкового нагляду, що прийняв відповідне рішення, повідомлення про його виконання. До цього повідомлення суб'єкт господарювання може додавати документи або їх копії, що підтверджують виконання рішення.

Після скасування рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, за винятком рішень про заборону надання продукції на ринку, органи ринкового нагляду здійснюють моніторинг результативності вжитих обмежувальних (корегувальних) заходів. Такий моніторинг здійснюється шляхом проведення згідно з секторальними планами ринкового нагляду перевірок характеристик конкретної продукції, щодо якої було вжито обмежувальні (корегувальні) заходи, у її розповсюджувачів.

Моніторинг результативності застосованої заборони надання продукції на ринку полягає у відстеженні органами ринкового нагляду додержання такої заборони в торговельній мережі. У разі якщо за результатами зазначеного моніторингу буде встановлено, що на ринку надається продукція, надання якої на ринку заборонено, орган ринкового нагляду вимагає від виробника цієї продукції вилучити її з обігу та/або відкликати її. У разі встановлення факту регулярного надання на ринку продукції, забороненої для надання на ринку, орган ринкового нагляду розглядає питання про проведення перевірки характеристик такої продукції у її виробника.

Контроль стану виконання рішення про тимчасову заборону надання-продукції на ринку, прийнятого на строк, необхідний для проведення експертизи (випробування) зразків такої продукції, здійснюється шляхом перевірки дій суб'єкта господарювання щодо додержання цієї тимчасової заборони.

Порядок здійснення контролю стану виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі: введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 12 «Про загальну безпечність нехарчової продукції» якщо орган державного ринкового нагляду встановив, що продукція може становити ризики за певних умов, він невідкладно приймає рішення про попередження виробником та/або розповсюджувачем споживачів (користувачів) про такі ризики або рішення про вжиття заходів щодо приведення продукції у відповідність із вимогами щодо забезпечення безпечності продукції перед введенням її в обіг на ринку України.

Якщо орган державного ринкового нагляду встановив, що продукція може становити ризики для певних категорій споживачів (користувачів), він невідкладно приймає рішення про попередження виробником та/або розповсюджувачем відповідних споживачів (користувачів) про такі ризики.

Якщо орган державного ринкового нагляду встановив, що продукція за обґрунтованих припущень може бути небезпечною, він невідкладно приймає рішення про тимчасову заборону введення в обіг такої продукції на ринку, в тому числі постачання цієї продукції, пропонування її для постачання або її демонстрації, на строк, необхідний для проведення відповідної експертизи (випробування).

Якщо орган державного ринкового нагляду встановив, що продукція є небезпечною, він невідкладно: 1) забороняє введення в обіг такої продукції на ринку та вживає заходів щодо забезпечення такої заборони; 2) вживає заходів щодо негайного вилучення її з обігу і попередження споживачів (користувачів) про ризики, які становить ця продукція; 3) спільно з виробниками та розповсюджувачами такої продукції, яка вже була надана на ринку України споживачам (користувачам), вживає заходів щодо відкликання її з обігу та знищення. Відкликання продукції застосовується як винятковий захід, якщо вжиті виробником або розповсюджувачем заходи є недостатніми для запобігання чи уникнення відповідних ризиків, які становить продукція.

Обмежувальні (коригувальні) заходи із забезпечення безпечності продукції, визначені частинами першою - четвертою цієї статті, вживаються органами державного ринкового нагляду пропорційно до рівня загрози відповідної продукції суспільним інтересам. Органи державного ринкового нагляду вживають заходів щодо налагодження співпраці з виробниками та розповсюджувачами з метою запобігання чи зменшення ризиків, які становить продукція, що пропонується ними на ринку.

Порядок вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів із забезпечення безпечності продукції визначається Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» до виробника застосовуються штрафні санкції у разі: введення ним в обіг небезпечної нехарчової продукції - у розмірі від тисячі п'ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на нього вже було накладено штраф, - у розмірі від двох тисяч п'ятисот до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» постановою про накладення штрафних санкцій від 03 березня 2014 року № 12 на ФОП ОСОБА_1 було накладено штраф у сумі 25,5 тис. грн.

Також судом встановлено, що до продукції (комплекту трикотажного для немовлят «Чоловічок «Ажур», артикул 27069857, ТМ Бетіс) застосовано обмежувальні корегувальні заходи: заборону введення в обіг продукції на ринок та вилучення продукції з обігу і попередження споживачів про ризики, які становить ця продукція та відкликання небезпечної продукції з обігу.

Як вбачається з матеріалів справи ФОП ОСОБА_1 до Інспекції було надано повідомлення за вих. № 6 від 17.03.2014 року, в якому повідомлено, що комплект трикотажний для немовлят «Чоловічок «Ажур» ТМ «Бетіс» знято з виробництва, відкликано дану продукцію та вилучено з обігу згідно з вимогами (а.с. 53).

На підставі даного повідомлення та у відповідності до ст. ст. 33 і 34 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» винесено рішенні № 15,16,17 від 18.03.2014 про внесення змін до рішення чи скасування рішення (а.с. 47, 48, 49).

Згідно вищезазначених рішень Інспекції, рішення про вжиття обмежувальних заходів №7,8,9 від 04.04.2012 року були скасовані у зв'язку із повним виконанням вимог зазначених у рішеннях про вжиття обмежувальних заходів, а відтак суд першої інстанції дійшов висновку і з ним погоджується колегія суддів, що позивач звернулась до суду з вимогою про скасування рішень відповідача, які вже є скасованими. А постанова про накладення штрафних санкцій є наслідком виявлених порушень та винесена у відповідності до норм чинного законодавства.

Посилання на належну якість виробів не приймаються судом, оскільки не спростовують висновків відповідача.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині скасуваня рішеннь про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №7,8,9 від 04.03.2014 року Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області є безпідставними, оскільки вони вже скасовані рішеннями відповідача № 15, 16, 17 від 18 березня 2014 р., а позовні вимоги про визнання недійсною та скасування постанови №12 від 03.03.2014 року Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області про накладення штрафних санкцій є необґрунтованими, недоведеними, у зв`язку з чим такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, мають право подати касаційну скаргу протягом 20 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик