Справа № 809/520/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2015 р.

11год.45хв. Справа № 809/520/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.,

За участю секретаря Дубінської І.В.,

представника заявника Ляховича Д.П.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду

подання: Державної податкової інспекції у м. Яремчому Головного Управління ДФС в Івано-Франківській області

до приватного підприємця ОСОБА_2

про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна та зупинення видаткових операцій платника податків на всіх рахунках

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2015 року о 11 год. 45 хв. Державна податкова інспекція у м м. Яремчому Головного Управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася до суду із поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна приватного підприємця ОСОБА_2 та зупинення видаткових операцій платника податків на всіх рахунках відповідача.

Внесене подання мотивоване тим, що на підставі наказу про проведення перевірки від 04.02.2015 за №53 та направлень на перевірку від 04.02.2015 за №059, №060 працівниками ГУ ДФС в Івано-Франківській області було здійснено вихід для проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця (далі-ФОП) ОСОБА_2 Однак, до проведення перевірки перевіряючих допущено не було, внаслідок чого в.о. начальника ДПІ у м.Яремчому було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Заявник просить підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_2 та зупинити видаткові операції платника податків на всіх рахунках.

Представник заявника в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні щодо задоволення вимог подання заперечили. Зазначили, що всупереч ст. 81 Податкового кодексу України, перевіряючими не було пред'явлено службові посвідчення. Крім того відмітили, що немає правових підстав для проведення фактичної перевірки. Вважають, що за даних обставин, рішення про застосування адміністративного арешту майна є необґрунтованим та безпідставним. В задоволенні подання просили відмовити.

Розглянувши матеріали подання, дослідивши та оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представника заявника, відповідача та його представника, судом встановлено наступне.

З метою здійснення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками та відповідно до п.п. 80.2.5, п.п.80.2.7, п.80.2, ст. 80 Податкового кодексу України начальником Головного управління ДФС в Івано-Франківській області 04.02.2015 року видано наказ за №53 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2.( і.н. НОМЕР_1) з 04 лютого 2015 року (а.с. 14) та направлення на вказану перевірку від 04.02.2015 за №059, 060. ( а.с.15,16).

На підставі вказаного наказу та направлень на перевірку працівниками ГУ ДФС в Івано-Франківській області 04 лютого 2015 року з метою проведення фактичної перевірки здійснено виїзд за адресою здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2, а саме в с. Яблуниця Івано-Франківської області.

Однак, відповідач відмовився від підпису направлення та отримання копії наказу на право проведення фактичної перевірки, допуску службових осіб заявника до проведення вказаної перевірки, про що складено акти № 29/09-19-22-07-В/НОМЕР_1 та № 28/09-19-22-07-13/НОМЕР_1 від 04.02.2015 року. (а.с.17,18).

За результатами розгляду звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків № 810/7/09-19-22-07-25 від 04.02.2015 року ( а.с.7-8) в.о. начальника ДПІ у м.Яремчому 05.02.2015 року було прийнято рішення №146/10/09-18-22-0/18 про застосування адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_2 ( а.с.19-20).

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 94.10 статті 94 ПК України визначено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Згідно з пунктом 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Пунктом 94.2 статті 94 ПК України визначені підстави для застосування адміністративного арешту майна, до яких, зокрема, віднесено таку підставу, як відмова платника податків від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Отже, виходячи з аналізу цієї правової норми, перелік підстав, визначений статтею 94 ПК України для застосування адміністративного арешту майна є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

В даному випадку в якості підстави для застосування адміністративного арешту майна відповідача заявник зазначає відмову ФОП ОСОБА_2 від проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Однак, суд не погоджується з таким твердження заявника з врахуванням наступного.

Пунктом 75.1. статті 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Підпунктом 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

Згідно з підпунктом 75.1.3. пункту 75.1. статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Отже, Податковим кодексом України чітко розмежовані зазначені види перевірок, так як вони мають різну правову природу, та визначено чіткий перелік підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податків, до якого не віднесено таку підставу, як відмова платника податків від проведення фактичної перевірки або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби до її проведення.

Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що відмова платника податків від допуску посадових осіб органу державної податкової служби для проведення фактичної перевірки не може бути підставою для застосування адміністративного арешту майна такого платника податків, оскільки чинним законодавством не передбачено можливість застосування адміністративного арешту майна в разі відмови платника податків від проведення фактичної перевірки.

Крім того суд зазначає, що згідно з п.81.3 ст. 81 Податкового кодексу України під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно положень п.п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. При цьому непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків ( його посадовим ( службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових ( службових) осіб контролюючого органу для провення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Як вбачається із змісту оскаржуваного наказу № 53 від 04.02.2015 року підставами для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 вказано п.п. 80.2.5, п.п. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Згідно п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться у випадку отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків.

Відповідно до до п.п.80.2.7 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Однак, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом не встановлено підстав для призначення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 у відповідності до вищенаведених приписів п.п. 80.2.5, п.п.80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України та відповідно винесення ГУ ДФС в Івано-Франківській області наказу № 53 від 04.02.2015.

Крім того, як встановлено в ході судового розгляду перевіряючими не здійснено записів у журналі перевірок, наявному у ФОП ОСОБА_2, не зазначені в направленнях на проведення перевірку та непред'явлені службові посвідчення, не з'ясовано, чи належить майно, на яке накладено адміністративний арешт відповідачу на праві власності, чи наявні договори оренди на вказані приміщення у інших суб'єктів господарювання, що також є підставами для недопуску посадових осіб податкового органу для проведення перевірки.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подання ДПІ у м. Яремчому про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_2 та зупинення видаткових операцій платника податків на всіх рахунках відповідача є необґрунтованим та не підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167, 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Державної податкової інспекції у м. Яремчому Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до приватного підприємця ОСОБА_2 про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна та зупинення видаткових операцій на всіх рахунках відповідача відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 13.02.2015 року.