Справа № 826/13881/14
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Державне територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у м. Києві та просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08 квітня 2014 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим, протиправним, таким, що суперечить законодавству з питань оподаткування, та порушує права та інтереси ДТГО «Південно-Західна залізниця».

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», відокремленого підрозділу Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління № 1, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 по 31.12.2012, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 по 31.12.2012, за результатами якої складено Акт № 92/1-22-01/01106775 від 17 березня 2014 року.

В ході перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем, зокрема, пп. 140.1.8 п. 140.1 ст. 140 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено нарахування та сплату податку на прибуток в розмірі 1 407 282 грн.

08 Квітня 2014 року ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, на підставі Акта перевірки № 92/1-22-01/01106775, винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, яким згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України ВП ДТГО «Південно-Західна залізниця» КБМЕУ № 1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток на загальну суму 1 605 336,25 грн., з якої сума грошового зобов'язання за основним платежем складає 1 407 282,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 198 054,25 грн.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірні об'єкти житлового фонду використовуються позивачем з метою отримання доходу, що виключає право позивача на віднесення у спірних правовідносинах відповідних сум до валових витрат при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого:

Згідно з пп. 140.1.8 п. 140.1 ст. 140 ПК України при визначенні об'єкта оподаткування враховуються такі витрати подвійного призначення, а саме, витрати платника податку (крім капітальних, які підлягають амортизації) на утримання та експлуатацію таких об'єктів, що перебували на балансі та утримувалися за рахунок платника податку станом на 1 липня 1997 року, але не використовуються з метою отримання доходу: дитячих ясел або садків; закладів середньої і середньої професійно-технічної освіти та закладів підвищення кваліфікації працівників такого платника податку; дитячих, музичних і художніх шкіл, шкіл мистецтв; спортивних комплексів, залів і майданчиків, що використовуються для фізичного оздоровлення та психологічної реабілітації працівників платника податку, клубів і будинків культури; приміщень, що використовуються платником податку для організації харчування працівників такого платника податку; багатоквартирного житлового фонду, в тому числі гуртожитків, одноквартирного житлового фонду в сільській місцевості та об'єктів житлово-комунального господарства; дитячих таборів відпочинку і оздоровлення; установ соціального захисту громадян (будинки-інтернати, будинки для престарілих).

Отже, основними умовами для застосування приписів пп. 140.1.8 п. 140.1 ст. 140 ПК України має бути те, що такі об'єкти повинні перебувати на балансі платника податку станом на 01.07.1997 та не повинні використовуватись з метою отримання доходу.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході перевірки встановлено, що згідно оборотно-сальдових відомостей 949 рахунку до витрат підприємства позивачем віднесено суми витрат в розмірі 6 446 666,00 грн. на утримання та експлуатацію соціальних закладів, а саме: житлових будинків, гуртожитків та ін., перелік яких зазначений у додатку до акта перевірки.

Вказані об'єкти перебували на балансі підприємства станом на 01.07.1997.

Разом з тим сторонами визнається, що вказані об'єкти житлового фонду у періоді, що перевірявся, використовувались позивачем з метою отримання доходу, що виключає можливість застосування в даному випадку пп. 140.1.8 п. 140.1 ст. 140 ПК України. Зазначена обставина унеможливлює застосування до спірних правовідносин приписів ст. 140 ПК України.

Відповідно до п. 138.4 ст.138 ПК України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відтак, ДТГО «Південно-Західна залізниця» правомірно керувалось п.138.4 ст.138 ПК України при формуванні понесених витрат, а донарахування йому податковим органом у зв'язку із цим податку на прибуток є протиправним, а відтак податкове повідомлення-рішення від 08 квітня 2014 року № підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги повністю спростовують висновки суду першої інстанції.

Натомість, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, судом допущено порушення норм матеріального права, а тому, у відповідності до ст.202 КАС України, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року скасувати.

Адміністративний позов Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення від 08 квітня 2014 року № визнати протиправним та скасувати.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України

Головуюча:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 10 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.