Справа № 2а-27/2516
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-27/2516 Головуючий у 1-й інстанції: Кучерявець О.М. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Безименної Н.В.,

суддів: Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області про визнання рішення нечинним та зобов'язання поновити виплату пенсії за вислугу років, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2012 року позов задоволено: визнано нечинним рішення № 1 Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області від 27.12.2011 про припинення виплати пенсії за вислугу років; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області поновити ОСОБА_2 виплату пенсії за вислугу років.

На вказану постанову відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Судом першої інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 в період з 01.09.1979 по 04.09.2004 працював на посаді викладача у Носівській школі мистецтв, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 4-5).

У 2004 році позивачу була призначена пенсія за вислугу років, але відповідно до рішення Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області № 1 виплата пенсії за вислугу років була припинена у зв'язку з тим, що на думку відповідача ОСОБА_2 працював у позашкільному навчальному закладі, а згідно Постанови КМ України від 04.11.1993 та затвердженого нею Переліку закладів та установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту, посада викладача позашкільного навчального закладу, яким є школа мистецтв не передбачена.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти.

Відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

До спеціального стажу зараховується час роботи на посадах у відповідних закладах і установах, віднесених до Переліку за умови, що ця робота є основною.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посада викладача передбачена переліком, період роботи за цією посадою зараховується до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років.

Суд першої інстанції обгрунтовано не взяв до уваги посилання відповідача, що постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993 року, посада на якій працював позивач не входила до відповідного переліку посад, період роботи на якій зараховується до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, оскільки за клопотанням Міністерства соціального захисту населення України від 01 лютого 1995 року №01-3/133-02-2 Кабінет Міністрів України погодився поширити на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений вищезазначеною постановою без внесення змін до неї (доручення Кабінету Міністрів України №397/21 від 06 січня 1995 року).

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача, які полягають у відмові поновити виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_2 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993 року, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» позивач має право на виплату пенсії за вислугу років з врахуванням до трудового стажу на посаді викладача за період роботи з 01.09.1979 по 04.09.2004 в Носівській школі мистецтв.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197 ч.1, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області - залишити без задоволення, а постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.