Справа № 607/18576/14-а
Суддя: Процько Я. В.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2014 Справа №607/18576/14-а
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

при секретарі Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дію,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі (далі - УПФ України в Тернопільському районі) про визнання незаконним дій відповідача якими їй призначено пенсію по втраті годувальника в розмірі 80% на двох утриманців в сумі 9'490 грн., застосувавши обмеження її граничного розміру відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Вказане обмеження позивачка вважає незаконним і просить призначити їй цю пенсію у розмірі 80% суми грошового забезпечення станом на 30 вересня 2010 року - 25'078,47 грн. без обмеження граничного розміру з 01 серпня 2014 року. В обґрунтування зазначених вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_2. Після його смерті, за її заявою їй було призначено пенсію про втраті годувальника у розмірі 9'490 грн. Розраховуючи пенсію відповідачем було застосовано обмеження її граничного розміру, що складає 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Однак, відповідно до вимог пункту 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VІ, обмеження максимального розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом з 01 жовтня 2011 року. Тобто обмеження зазначеної норми Закону не поширювалися на її померлого чоловіка, оскільки йому пенсія призначена 02 листопада 2011 року довічно в розмірі 22'570, 62 грн. Обчислення були здійснені з його місячного заробітку, котрий складав 25'078,47 грн. Окрім цього, скорочення пенсійних виплат буде суттєвим обмеження встановлених Конституцією України гарантій незалежності прокурора та матеріального забезпечення непрацездатних членів його сім'ї.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказані вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення вказаного позову заперечив, зазначивши, що вважає дії до управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі законними та обґрунтованими.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з огляду на таке.

05 жовтня 1996 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб. Після цього дружина взяла прізвище чоловіка ОСОБА_2. Вказані факти стверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 05 жовтня 1996 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилась дочка ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_4 син ОСОБА_5. Вказане стверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 16 липня 2002 року; актовий запис № 330 та серії НОМЕР_3 від 14 грудня 1999 року; актовий запис № 706, відповідно.

Як вбачається з довідки № 759 від 09 лютого 2011 року, виданої управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільському районі, ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про прокуратуру» призначено пенсію довічно з місячного заробітку 25'078,47 грн., в розмірі 22'570, 62 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, про що 30 липня 2014 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4, актовий запис № 5, здійснений у Шляхтинській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області.

Як вбачається з повідомлення відповідача № 288 від 08 серпня 2014 року, 01 серпня 2014 року позивачка звернулась до управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі із заявою про призначення пенсії (на двох утриманців), у зв'язку із смертю годувальника - ОСОБА_2 Страховий стаж ОСОБА_2 становить 25 років 2 місяці і 26 днів з яких 20 років 4 місяця 2 дні на посаді прокурора/слідчого.; 4 роки 10 місяців 24 дні - військова служба.

Відповідно до протоколу № 1162 від 08 серпня 2014 року позивачці було призначено пенсію на випадок втрати годувальника в сумі 9'490 грн. на двох утриманців, у відповідності до частини 17 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням положень частини 2 та 15 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Вказані обставини визнані сторонами, сумнівів щодо її достовірності та добровільності такого визнання не виникає, тому, в силу ч. 3 ст. 72 КАС України, зважаючи, що жодна із сторін проти цього не заперечує, їх доказування суд вважає недоцільним.

Частиною другою статті 8 Конституції України встановлено вимогу щодо законів України - усі вони приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно вимог ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються. - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім'ї.

Така пенсія призначена по втраті годувальника є похідною від щомісячного довічного грошового утримання померлого годувальника прокурора у відставці ОСОБА_2, на якого не поширювалось обмеження максимального розміру довічного грошового утримання. Законодавча заборона обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання прокурорів, котра передбачена у ч. 15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» і на яку посилається представник відповідача у своїх запереченнях, стосується заборони обмеження призначеної позивачу пенсії у зв'язку з втратою годувальника прокурора у відставці, і унеможливлює звуження змісту та об'єму конституційних гарантій матеріального та соціального забезпечення його непрацездатних дітей, як утриманців. Оскільки у прикінцевих та перехідних положеннях Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зазначено, що обмеження граничного розміру пенсії стосується пенсіонерів, людей що виходять на пенсію, а не утриманців, тобто відношення до вимог ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» таке обмеження не має.

Саме у нормі закону встановлено, що обмеження максимального розміру пенсії застосовується до осіб, яким призначається пенсія в період роботи на посадах (ч. 15 ст. 50 -1 Закону України «Про прокуратуру»).

Саме тому такі заперечення представника управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі судом відкинуті.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода па обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - не кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність величину, інтенсивність, ступінь прояву та виражені у певних одиницях.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободам, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод .... іде зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно виміркованих показників використання прав і свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а відповідач фактично обмежив право позивача на отримання пенсії в розмірі 80 відсотків суми грошового забезпечення - 25'078,47 грн. померлого годувальника на двох неповнолітніх дітей без обмеження граничного розміру пенсії.

Отож судом встановлено, що будь які обмежень максимального розміру пенсії, призначеної на двох неповнолітніх дітей по втраті годувальника - прокурора у відставці ОСОБА_2 законом не передбачені.

Таким чином має місце порушення відповідачем прав позивача котрі підлягають захисту шляхом визнання дій першого незаконними та зобов'язання усунути порушення вимог закону.

Керуючись ст. 49, 50-1 Закону України «Про прокуратуру», ст. 22, 64 Конституції України, ст. 157, 158, 159, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі щодо нарахування і призначення пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника у розмірі 9'490 грн. на двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі призначити та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника згідно Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 80 % суми грошового забезпечення станом на 30 вересня 2010 року - 25'078,47 грн. померлого годувальника на двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 без обмеження граничного розміру пенсії з 01 серпня 2014 року.

Стягнути з управління Пенсійного Фонду України в Тернопільському районі в користь ОСОБА_1 73,08 грн. судового збору.

На винесенену постанову може бути подана скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом 10 діб.

Головуючий суддяЯ. В. Процько