Справа № 591/2705/13-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 р. Справа № 591/2705/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 01.12.2014р. по справі № 591/2705/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах, Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми знаходилася зазначена адміністративна справа та згідно постанови Зарічного районного суду м. Суми від 18.06.2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, визнано незаконним та скасувано рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 6 від 30 жовтня 2012 року, про відмову ОСОБА_1 в підтвердженні відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 1 роботи лаборантом-дефектоскопістом по рентгеногаммаграфуванню металів на переносних рентгено- і гамма-апаратах 5 розряду у державному комунальному ремонтно- будівельному підприємстві "Ремспецсантехмонтаж", скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Суми - протокол № 20119 від 28 листопада 2012 року, про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'яно Управління Пенсійного фонду України в м. Суми призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, як працівнику, що займав посаду лаборанта- дефектоскопіста по рентгеногаммаграфуванню металів на переносних рентгено- і гамма-апаратах 5 розряду за період з 23 червня 1987 року по 21 серпня 1992 року та з 28 грудня 1992 року по 12 вересня 1996 року на державному комунальному ремонтно-будівельному підприємстві "Ремспецсантехмонтаж", що ліквідовано без визначення правонаступників.

В липні 2014 року до суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вказаної вище постанови, просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. Заяву мотивовано тим, що підставою для винесення вказаної постанови послугувало інше рішення суду, а саме постанова Зарічного районного суду м. Суми від 31.10.2011 року про визнання незаконним рішення комісії при Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Сумській області від 28.09.2010 року в частині не визнання пільгового трудового стажу на підприємстві „Рем спецсантехмонтаж" за періоди з 22.08.1992 року по 05.11.1992 року та з 28.12.1992 року по 11.09.1996 року, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно списку № 1 відповідно до ПКМУ за № 36 від 16.01.2003 року „Про затвердження списків №1№2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затвердженого ПКМУ за № 667 від 12.08.1993 року „Про затвердження Порядку підтвердження стажу окремих категорій працівників", однак вказана постанова була скасована постановою Вищого Адміністративного Суду України від 12 червня 2014 року.

Зарічний районний суд м. Суми постановою від 01.12.2014 року заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області задовольнив частково.

Скасував постанову Зарічного районного суду м. Суми від 18 червня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Суми та Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії.

В іншій частині в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовив за необґрунтованістю.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав незаконним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 6 від 30 жовтня 2012 року, про відмову ОСОБА_1 в підтвердженні відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 1 роботи лаборантом-дефектоскопістом по рентгеногаммаграфуванню металів на переносних рентгено- і гамма-апаратах 5 розряду у державному комунальному ремонтно-будівельному підприємстві "Ремспецсантехмонтаж".

Скасував рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Суми - протокол № 20119 від 28 листопада 2012 року, про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в м. Суми призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 24 вересня 2012 року відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, як працівнику, що займав посаду лаборанта-дефектоскопіста по рентгеногаммаграфуванню металів на переносних рентгено- і гамма-апаратах 5 розряду за період з 23 червня 1987 року по 21 серпня 1992 року та з 28 грудня 1992 року по 12 вересня 1996 року на державному комунальному ремонтно-будівельному підприємстві "Ремспецсантехмонтаж", що ліквідовано без визначення правонаступників.

В задоволенні інших позовних вимог відмовив за необґрунтованістю.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт зазначає, що незважаючи на рішення касаційного суду, в якому вже встановлені обставини щодо відсутності підстав визнання права позивача на пенсію через відсутність документів про атестацію його робочого місця, суд першої інстанції, дослідивши ці ж документи, дійшов протилежного висновку.

У відповідності до положень ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що судове рішення, яке переглядається у даній справі за нововиявленими обставинами, грунтувалося на обставинах, встановлених постановою Зарічного районного суду м. Суми від 31.10.2011 року, яка в подальшому була скасована постановою Вищого адміністративного суду України від 12.06.2014 року з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Згідно з п.4 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

Отже, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про наявність підстав для перегляду постанови від 18.06.2013 року за нововиявленими обставинами справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 18 серпня 2010 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про підтвердження стажу роботи до Управління Пенсійного фонду в Зарічному районі м. Суми (а.с. 9).

Рішенням Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області від 28 вересня 2010 року № 8 ОСОБА_1 було підтверджено пільговий стаж за період з 23.06.1987 по 05.11.1992 року і відмовлено в підтвердженні стажу за період з 22.08.1992 по 05.11.1992 року та з 28.12.1992 по 11.09.1996 року (т.1 а.с. 10-11) в зв'язку з відсутністю даних про проведення атестації на підприємстві.

На підставі заяв позивача (т.1 а.с.92-93) Рішенням Комісії № 6 від 30 жовтня 2012 року позивачу повторно було відмовлено в підтвердженні трудового стажу за періоди з 22.08.1992 по 05.11.1992 року та 28.12.1992 по 11.09.1996 року також в зв'язку з відсутністю даних про проведення атестації на підприємстві (т.1 а.с. 17-18).

Також рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Суми позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах (т.1 а.с.19-20, 205) у зв'язку з вказаним вище рішенням комісії.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах з 24 вересня 2012 року як працівнику, що займав посаду лаборанта-дефектоскопіста по рентгеногаммаграфуванню металів на переносних рентгено- і гамма-апаратах 5 розряду за період з 23 червня 1987 року по 21 серпня 1992 року та з 28 грудня 1992 року по 12 вересня 1996 року на державному комунальному ремонтно-будівельному підприємстві "Ремспецсантехмонтаж", що ліквідовано без визначення правонаступників.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з пунктом «а» статті 13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Професія лаборанта-дефектоскопіста по рентгентогамографуванню металів на переносних рентгеногамаграфічних апаратах, за якою працював позивач з 23 червня 1987 року по 05 листопада 1992 року та з 28 грудня 1992 року по 12 вересня 1996 року відносилась до переліку професій, передбачених підрозділом «Загальні професії» розділу ХХІ Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» та розділом ХХІІ Списку №1, затвердженого постановою КМУ №162 (код 54а).

У відповідності до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок застосування Списків № 1 і № 2), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи особи.

При цьому, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку № 442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Постанова Кабінету Міністрів України № 442 набула чинності з 21 серпня 1992 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку застосування Списків № 1 і № 2).

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць (пункт 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2).

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), яка відповідно до положень статті 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Як встановлено судовим розглядом, з 22 серпня 1992 року по 05 листопада 1992 року та з 28 грудня 1992 року по 11 вересня 1996 року позивач повний робочий день працював лаборантом- дефектоскопістом по рентгентогамографуванню металів на переносних рентгеногамаграфічних апаратах 5 розряду, що підтверджується копією трудової книжки та іншими документами.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 442 та підпункту 1.4 Методичних рекомендацій санітарно-гігієнічні дослідження виробничого середовища, важкості і напруженості трудового процесу є обов'язковою складовою атестації, проте наявність лише Акту санітарно-епідеміологічної станції та санітарного паспорту не може заміняти саму атестацію, яка за своєю суттю є комплексним дослідженням умов праці.

При цьому, повноваження щодо проведення таких досліджень покладені виключно на атестаційні комісії, порядок створення, склад і повноваження яких окремо визначені пунктом 4 Порядку №442.

Як вбачається зі змісту санітарного паспорту № 32-91, він виданий на основі акту санітарного обстеження від 25 березня 1991 року, відомості щодо проведення атестації в цьому документі не зазначені.

Інші документи, що свідчать про проведення атестації робочого місця позивача після 22 серпня 1992 року відсутні.

За таких обставин, ГУ ПФУ в Сумській області обґрунтовано не зарахувало до пільгового стажу роботу позивача з 22 серпня 1992 року та відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції щодо документального підтвердження пільгового трудового стажу ОСОБА_1 за період з 23 червня 1987 року по 21 серпня 1992 року.

Однак зазначений пільговий трудовий стаж позивача, який у сукупності становить 5 років, є недостатнім для виходу ОСОБА_1 на пенсію у 52 роки, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Таким чином, переглянувши постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що постанова Зарічного районного суду м. Суми від 01.12.2014 року прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області задовольнити.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 01.12.2014р. по справі № 591/2705/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах, Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.