Справа № 813/3167/14
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 р. Справа № 876/6801/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю представника позивача: Бойко І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Жидачівського районного центру зайнятості на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2014 року у справі за позовом Жидачівського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 25.04.2014 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про стягнення коштів, отриманих як допомога по безробіттю у сумі 1516,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що підлягають поверненню суми допомоги виплачені відповідачу як безробітному у зв'язку із прихованням факту зайнятості та отримання доходів.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов.

В апеляційній скарзі покликається на те, що через неправдиву інформацію про останнє місце роботи, з вини відповідача, через не виконання ним свого обов'язку, працівником територіального органу було внесено невірні дані до персональної картки відповідача в Єдиній інформаційно - аналітичній системі Державної служби зайнятості, що в свою чергу вплинуло на термін виплати допомоги по безробіттю відповідно до п.4 ст.22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

У ході апеляційного розгляду представник апелянта Бойко І.Є. надала пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що обов'язок відповідача про надання відомостей, які стосуються попереднього місця праці, чітко не передбачений і ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що відповідач 29.07.2013 року звернувся до позивача із заявою про надання статусу безробітного, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявою. (а.с.12)

Згідно акта №81 від 04.03.2014 року про розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 з 17.06.2013 року по 02.07.2013 року виконував роботи на ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» згідно з договору про виконання робіт від 17.06.2013 року. (а.с.8,9)

Дані твердження підтверджуються наявним в матеріалах справи договором про виконання робіт на ТзОВ «ЛЕОНІ Ваерінг Системс УА ГмбХ» від 17.06.2013 року. (а.с.10)

На основі акту №81 від 04.03.2014 року про розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» позивачем видано наказ №34 від 05.03.2014 року про повернення відповідачем коштів за період з 05.08.2013 року по 01.11.2013 року у зв'язку з встановленням факту подання недостовірних даних, на підставі, яких було неправомірно надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю.

Однак у добровільному порядку кошти не були повернуті, а тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», іншими актами законодавства.

Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що видами забезпечення є допомога по безробіттю.

Відповідно до ч.2, 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що на час подання заяви про надання статусу безробітного, відповідач не займався жодним із видів діяльності за який передбачено винагороду у вигляді заробітку чи інших передбачених законодавством доходів.

Покликання ж апелянта/позивача на те, що ОСОБА_2 приховав факт виконання ним робіт згідно договору про виконання робіт на ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» колегія суддів вважає, таким, що не заслуговує на увагу, оскільки даний договір укладений на період з 10.06.2013 року по 21.06.2013 року, тобто до моменту звернення із заявою про надання статусу безробітного (29.07.2013 року).

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Жидачівського районного центру зайнятості залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2014 року у справі 813/3167/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний