Справа № 2а-95/10/1225
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Гашинська О.А.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року справа №2а-95/10/1225

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого Яковенко М.М., суддів Ханової Р.Ф., Гайдара А.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 19 січня 2010 року у адміністративній справі № 2а-95/10/1225 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Сватівського районного суду Луганської області від 19 січня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено. Визнано дії посадових осіб управління - незаконними. Зобов'язано управління зробити перерахунок та виплачувати державну пенсію ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі по 50% - 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячну компенсацію по втраті годувальника в розмірі по 50% мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008 року кожному з урахуванням положень ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок здійснювати виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період. (а. с. 26-28).

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального права та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (а. с. 32).

Постановою апеляційного суду Луганської області від 29.03.2011 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області - задоволено частково. Постанову Сватівського районного суду Луганської області - змінено. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання дій управління щодо не донарахування та невиплати пенсії по втраті годувальника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 50% - 8 мінімальних пенсій за віком кожному незаконними та зобов'язання управління здійснити перерахунок та виплачувати державну пенсію ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 50% - 8 мінімальних пенсій за віком - відмовлено. В іншій частині постанову суду - залишено без змін. (а.с. 41-43)

Позивач - ОСОБА_2 не погодилась з рішенням апеляційної інстанції від 29.03.2011 року, подала касаційну скаргу в якій просила скасувати постанову апеляційного суду Луганської області від 29.03.2011 року, а постанову Сватівського районного суду від 19.01.2010 року - залишити без змін. (а.с. 48-74)

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.12.2014 року касаційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково. Суд касаційної інстанції погодився з висновками суду першої та апеляційної інстанції щодо наявності права ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на щомісячну компенсацію по втраті годувальника в розмірі по 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З огляду на зазначені обставини та надання правових висновків судом касаційної інстанції, які є обов'язковими при вирішенні спірних правовідносин, розгляд апеляційної скарги та надання правової оцінки постанови суду першої інстанції здійснюється в межах, які не були розглянути судом касаційної інстанції з підстав визначених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.12.2014 року.

Так, скасовуючи Постанову апеляційного суду Луганської області від 29.03.2011 року та спрямовуючи справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд (а.с. 76-78), суд касаційної інстанції зазначив за необхідне визначитись із строком звернення до суду, та необхідністю встановлення виду пенсії, яку отримував померлий годувальник.

Відповідно до ст.197 ч.1 п.2 КАС України судом апеляційної інстанції справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, був інвалідом 2 групи від захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 13-16).

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дітьми померлого ОСОБА_5 та позивачки (а.с.10-11).

ОСОБА_2 є пенсіонером по втраті годувальника (а.с. 7), а діти мають статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (а.с. 5-6).

16.12.2009 року позивач, діючи в інтересах неповнолітніх дітей, звернулася до УПФ України в Сватівському районі Луганської області із заявою про перерахунок пенсії на кожну дитину у встановленому законом розмірі (а.с. 17), на що отримала відмову (а.с. 8).

Відповідно до статті 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Право на щомісячну компенсацію в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи мають непрацездатні члени сім'ї годувальника, які були на його утриманні. При цьому дітям щомісячна компенсація призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Члени сім'ї, які вважаються непрацездатними і утриманцями, визначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року N 107-УІ, були внесені зміни до ст.52 вказаного Закону, відповідно до яких щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, в розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 вказані зміни у ст.52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнанні неконституційними.

Отже, з 22.05.2008 року діти позивачки мають право на отримання щомісячної компенсації в разі втрати годувальника в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України. При розрахунку щомісячної компенсації, передбаченої ст.52 Закону N 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Таким чином, постанова суду в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячної компенсації по втраті годувальника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком є законною та обґрунтованою.

При чому, як зазначалось вище, судом касаційної інстанції вже надавалась правова оцінка щодо цього питання, а тому суд першої інстанції в цій частині спір вирішив правильно.

Виконуючи вимоги суду касаційної інстанції щодо строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовом 30 грудня 2009 року, при чому свої вимоги позивач уточнила (а.с.22) та просила здійснити захист порушеного права починаючи з 22.05.2008 року, тобто з часу прийняття Рішення Конституційним Судом України №10-рп/2008.

Відповідно до ст.99 КАС України (в редакції на час звернення з позовом до суду), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 стаття 100 КАС України (в редакції на час звернення з позовом до суду), пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних заперечень з боку відповідача або наполягань на відмові у задоволенні адміністративного позову з підстав пропуску строку звернення до суду не було, а тому для застосування наслідків встановлених ч.1 ст.100 КАС України підстав не має, а тому позов розглядається з урахуванням його уточнення, з 22.05.2008 року.

Разом з тим, не можна погодитися з висновками суду в частині зобов'язання здійснити перерахунок та виплату дітям позивача пенсії у розмірі 50% від 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи з наступного.

Стаття 54 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до цієї статті пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Щодо з'ясування виду отримуваної пенсії померлим годувальником, то як встановлено судом першої інстанції, в тому числі судом апеляційної інстанції на його вимогу, надано відповідь відповідачем, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 був отримувачем пенсії з 22.12.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 по інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тобто, отримувачем пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", померлий не був та у .

З огляду на зазначені обставини, правових підстав для застосування положень стаття 54 Закону №796 та більш того, здійснення перерахунку та виплати дітям померлого годувальника у розмірі по 50% від 8 мінімальних пенсій за віком, не має. Померлий не був отримувачем 8 мінімальних пенсій за віком.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції частково невірно вирішені позовні вимоги в частині зобов'язання здійснити перерахунок та виплачувати державну пенсію ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 11, 24, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області - задовольнити частково.

Постанову Сватівського районного суду Луганської області від 19 січня 2010 року у адміністративній справі № 2а-95/10/1225 - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати дії посадових осіб управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області - незаконними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області зробити перерахунок та виплачувати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щомісячну компенсацію по втраті годувальника в розмірі по 50% мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008 року кожному з урахуванням положень ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок здійснювати виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий М.М. Яковенко

Судді Р.Ф. Ханова

А.В.Гайдар