Справа № 439/1172/14а
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року Справа № 876/9759/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Запотічного І.І.,

суддів Довгої О.І., Костіва М.В.,

за участю секретаря судового засідання Нефедової А.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Секретар О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 10.10.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області про визнання дій протиправними, та зобов'язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2014 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області про визнання дій протиправними, та зобов'язання призначити пільгову пенсію.

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 10.10.2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі щодо відмови призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу - протиправними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 17 жовтня 2011 року.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, зазначену постанову оскаржило управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі, яке просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Бродівського районного суду Львівської області від 10.10.2014 року, та в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та суттєвим порушенням норм процесуального права з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги, просив оскаржувану постанову залишити без змін.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла до висновку, що дана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення", законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Як видно з матеріалів справи, позивач працював електрозварювальником у період з 1 травня 1980 року по 31 жовтня 1995 року в колгоспі ім. Шевченка. Стаж роботи на даній посаді 16 років 5 місяців, що підтверджується записами в його трудовій книжці.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, які працювали з позивачем також підтвердили, що ОСОБА_1 працював в колгоспі ім.Шевченка електрогазозварювальником в період з 1980року, по 1995рік.

Ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-12 визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Згідно ст.13 п.б Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 11.05.1991 р. на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно ст.100 зазначеного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону (01.01.1992 р.) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Список № 2 виробництв та посад був затверджений Постановою №1173 від 22.08.1956 р., Ради Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах».

Право електрогазозварників на пільгову пенсію передбачено розділом XXXIІ «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 та Розділом XXXIII Списку №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, ОСОБА_1 має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

У відповідності до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, а судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Бродівського районного суду Львівської області від 10.10.2014 року в справі № 439/1172/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І. Довга

М.В. Костів