Справа № 826/14990/14
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Кучкарової Я.Д., розглянувши у відкритому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УкоінвестБуд" до В.о. начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві Ліхунова Кирила Євгенійовича, Прокуратури м. Києва, про визнання неправомірним та зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року до суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "УкоінвестБуд" до В.о. начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві Ліхунова Кирила Євгенійовича, Прокуратури м. Києва, про визнання неправомірним та зобов"язання вчинити певні дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2014 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії виконуючого обов'язки начальника Інспекції Ліхунова К.Є. щодо надання неповної та недостовірної інформації стосовно об'єкту: житлово-офісно-торгового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями офісів, торгівлі, вбудованими приміщеннями спортивно-оздоровчого призначення та прибудованими паркінгом на земельній ділянці, обмеженій Харківським шосе, вул. Лохвицькою та гаражно-будівельним кооперативом «Скіф»; зобов'язано Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві (в.о. начальника Інспекції Ліхунова К.Є.) надати достовірну, точну та повну інформацію щодо об'єкту: житлово-офісно-торгового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями офісів, торгівлі, вбудованими приміщеннями спортивно-оздоровчого призначення та прибудованими паркінгом на земельній ділянці, обмеженій Харківським шосе, вул. Лохвицькою та гаражно-будівельним кооперативом «Скіф».

В решті позову відмовлено.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову, оскільки вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 грудня 2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві було прийнято в експлуатацію закінчений будівництвом об'єкт - житлово-офісно-торговий комплекс з вбудовано-прибудованими приміщеннями офісів, торгівлі, вбудованими приміщеннями спортивно-оздоровчого призначення та прибудованими паркінгом на земельній ділянці, обмеженій Харківським шосе, вул. Лохвицькою та гаражно-будівельним кооперативом «Скіф» (далі - житлово-офісно-торговий комплекс) на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифіката № КВ 5 від 21.12.2012 р. (далі - сертифікат), замовником будівництва якого було ТОВ «УкоінвестБуд».

01 вересня 2014 року громадянин ОСОБА_3 (один з інвесторів збудованого об'єкту) повідомив ТОВ «УкоінвестБуд» про те, що Інспекцією листом від 20.08.2014 р. № 7/26-3/2008/10 (за підписом виконуючого обов'язки начальника Інспекції Ліхунова К.Є.) було повідомлено, що наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 15.04.2013 р. № 13-Д скасовано сертифікат № КВ 5 від 21.12.2012 р, виданий замовнику ТОВ «УкоінвестБуд» на об'єкт: житлово-офісно-торговий комплекс з вбудовано-прибудованими приміщеннями офісів, торгівлі, вбудованими приміщеннями спортивно-оздоровчого призначення та прибудованими паркінгом на земельній ділянці, обмеженій Харківським шосе, вул. Лохвицькою та гаражно-будівельним кооперативом «Скіф».

Проте, як зазначив позивач у своїй позовній заяві, інформація, яка була надана посадовою особою Інспекції у листі від 20.08.2014 р. № 7/26-3/2008/10, - є недостовірною, оскільки постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/8680/14 від 22.07.2014 р. за позовом ТОВ «УкоінвестБуд» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві за участю прокуратури Дніпровського району міста Києва про визнання недійсним та скасування наказу від 15.04.2013 р. № 13-Д «Про скасування сертифікатів», адміністративний позов було задоволено та визнано протиправним і скасовано наказ Інспекції від 15.04.2013 р. № 13-Д «Про скасування сертифікатів» з мотивів того, що наказ не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Зважаючи на те, що посадовою особою Інспекції було надано недостовірну інформацію інвестору збудованого об'єкту щодо житлово-офісно-торгового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями офісів, торгівлі, вбудованими приміщеннями спортивно-оздоровчого призначення та прибудованими паркінгом на земельній ділянці, обмеженій Харківським шосе, вул. Лохвицькою та гаражно-будівельним кооперативом «Скіф», позивач звернувся за захистом своїх порушених прав та інтересів до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) встановлює порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 14 Закону розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 23 Закону запитувач має право оскаржити надання недостовірної або неповної інформації.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 24 Закону, відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень, як надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації.

Тобто, дійсно, надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації - це дії осіб, які виражаються у наданні завідомо недостовірної інформації, яка вводить адресата в оману, або повідомлення тільки частини запитуваної інформації, або інформації, що повинна бути оприлюднена.

Статтею 94 цього Кодексу передбачено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе.

Як зазначено судуом першої інстанції в судовому рішенні, виконуючим обов'язки начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві Ліхуновим К.Є. листом від 20.08.2014 р. № 7/26-3/2008/10 було надано недостовірну інформацію (яка має бути актуальною на час надання відповіді на звернення щодо отримання публічної інформації) стосовно того, що наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 15.04.2013 р. № 13-Д скасовано сертифікат № КВ 5 від 21.12.2012, виданий замовнику ТОВ «УкоінвестБуд» на об'єкт: житлово-офісно-торговий комплекс з вбудовано-прибудованими приміщеннями офісів, торгівлі, вбудованими приміщеннями спортивно-оздоровчого призначення та прибудованими паркінгом на земельній ділянці, обмеженій Харківським шосе, вул. Лохвицькою та гаражно-будівельним кооперативом «Скіф», оскільки постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/8680/14 від 22.07.2014 за позовом ТОВ «УкоінвестБуд» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві за участю прокуратури Дніпровського району міста Києва про визнання недійсним та скасування наказу від 15.04.2013 р. № 13-Д «Про скасування сертифікатів» адміністративний позов було задоволено та визнано протиправним та скасовано наказ Інспекції від 15.04.2013 р. № 13-Д «Про скасування сертифікатів» з мотивів того, що наказ не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Суд першої інстанції, на підставі наведеного, дійшов висновку, що на час надання виконуючим обов'язки начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві Ліхуновим К.Є. інформації на запит про отримання публічної інформації (20.08.2014 р. листом № 7/26-3/2008/10), надана останнім інформація - була неповною, не відповідала дійсності та не була достовірною.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки станом на 20.08.2014 року - дата, якою датується відповідь Ліхунова К.Є., постанова Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/8680/14 від 22.07.2014 року не набрала законної сили.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачу слід відмовити в частині:

визнання дій виконуючого обов'язки начальника Інспекції Ліхунова К.Є. незаконними щодо надання неповної та недостовірної інформації щодо об'єкту: житлово-офісно-торгового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями офісів, торгівлі, вбудованими приміщеннями спортивно-оздоровчого призначення та прибудованими паркінгом на земельній ділянці, обмеженій Харківським шосе, вул. Лохвицькою та гаражно-будівельним кооперативом «Скіф»;

зобов'язання Інспекціюї державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві (в.о. начальника Інспекції Ліхунова К.Є.) надати достовірну, точну та повну інформацію щодо об'єкту: житлово-офісно-торгового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями офісів, торгівлі, вбудованими приміщеннями спортивно-оздоровчого призначення та прибудованими паркінгом на земельній ділянці, обмеженій Харківським шосе, вул. Лохвицькою та гаражно-будівельним кооперативом «Скіф»,

з огляду на те, що надана відповідь була достовірною.

Водночас щодо позовних вимог про зобов'язання Прокуратури міста Києва скласти протокол про правопорушення, вчинене виконуючим обов'язки начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контрою у місті Києві Ліхунова К.Є. згідно з ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, колегія суддів зазначає наступне.

Зокрема, зі змісту позову та доданих до нього документів вбачається, що Прокуратура міста Києва не порушувала інтереси ТОВ «УкоінвестБуд» у сфері публічно-правових відносин, за захистом яких міг звернутися позивач. Будь-яких рішень, дій чи бездіяльності з питань, що зазначені у позові та які могли бути оскаржені до адміністративного суду, Прокуратура міста Києва відносно позивача також не приймала та не здійснювала. Отже, публічно-правовий спір між ТОВ «УкоінвестБуд» та прокуратурою міста Києва взагалі відсутній.

Разом із тим, згідно зі ст.ст. 19, 20 Закону України «Про прокуратуру», нагляд за додержанням і застосуванням законів здійснюється прокуратурою шляхом перевірок, порядок проведення яких встановлено у статті 21 цього Закону.

Відповідно до частини першої ст. 21 Закону України «Про прокуратуру» вбачається, що перевірки проводяться за письмовими зверненнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, фізичних та юридичних осіб. При цьому, перевірки за заявами фізичних чи юридичних осіб, зверненнями та запитами депутатів усіх рівнів, крім заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, проводяться лише у разі їх попереднього розгляду компетентними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. їх посадовими чи службовими особами або неприйняття ними у встановлені строки рішень з цих питань.

Також, перевірку може бути проведено за власною ініціативою прокурора з підстав, що визначені у п. 2.4 Положення про порядок проведення органами прокуратури перевірок при здійсненні нагляду за додержанням і застосуванням законів, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 12 листопада 2012 року № 111.

Для здійснення перевірки прокурор приймає постанову, в якій зазначає підстави, що свідчать про можливі порушення законності, та обґрунтовує необхідність вчинення дій, передбачених п.п. 3, 4 та 5 частини першої статті 20 вказаного Закону.

Лише при виявленні порушень закону у ході перевірки прокурор у межах своєї компетенції має право, зокрема, у встановленому законом порядку ініціювати притягнення особи до адміністративної відповідальності, складати протокол про адміністративне правопорушення (ч. 3 ст. 20 Закону України «Про прокуратуру»).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», у разі виявлення в діянні посадової особи або громадянина ознак адміністративного правопорушення прокурор, його перший заступник, заступник виносить мотивовану постанову про ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, у якій обов'язково зазначається, ким і яке положення закону порушене та в чому полягає порушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки, позивач не звертався до Прокуратури міста Києва з письмовим зверненням про проведення перевірки виконання законів виконуючим обов'язки начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контрою у місті Києві Ліхунова К.Є. щодо надання неповної та неточної інформації по об'єкту житлово-офісно-торгового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями офісів, торгівлі, вбудованими приміщеннями спортивно-оздоровчого призначення та прибудованими паркінгом на земельній ділянці, обмеженій Харківським шосе, вул. Лохвицькою та гаражно-будівельним кооперативом «Скіф», та відповідно така перевірка не проводилась та ознаки адміністративного правопорушення в діянні вказаної посадової особи не виявлялись.

Таким чином, з огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Державної архітектурно-будівельної інспекції України підлягає частковому задоволенню, а постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2014 року скасування в частині задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2014 року скасувати в частині задоволених позовних вимог.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлений 16.02.2015 року.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.