Справа № 805/9146/13-а
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Київ К/800/46063/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Селидове Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Селидове Донецької області про визнання дій протиправними та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Селидове Донецької області, у якому просила: визнати незаконними дії відповідача щодо нарахування єдиного соціального внеску; скасувати вимогу № Ф-303 від 03.05.2013 року; зобов'язати повернути зайво сплачену суму штрафних санкцій у розмірі 264 грн. 92 коп.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 вересня 2013 року позов задоволено частково.

Вважаючи, що рішення судів прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, у задоволені позову відмовити.

Позивач письмових заперечень до Вищого адміністративного суду України не надав.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач з 15.04.1994 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, є платником єдиного податку, знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Селидове Донецької області як платник внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, є пенсіонером, якій призначена пенсія за віком - довічно, а з грудня 2010 року перейшла на пенсію по втраті годувальника.

За несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску за 2011 рік УПФУ в місті Селидове рішенням № 871 від 14 червня 2012 року до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 169 грн. 82 коп. та нарахована пеня у розмірі 95 грн. 10 коп.

Відповідно до картки особового рахунку ОСОБА_4, станом на 22.04.2013 року за позивачем рахується заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 1056 грн. 59 коп., яка утворилась за період з січня по квітень 2013 року, про що 03 травня 2013 року відповідачем складена вимога № Ф-303 про сплату нею недоїмки з єдиного соціального внеску у вказаному розмірі.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, з чим погоджується колегія суддів, що частиною 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», визначений вичерпний перелік осіб які звільняються від сплати за себе єдиного внеску, до таких осіб відноситься позивач, так як є пенсіонером за віком та є фізичною особою - підприємцем перебуває на спрощеній системі оподаткування, договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування не укладала. Будучи пенсіонером «за віком», по досягненню нею загального пенсійного віку в 60 років, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», скористалась наданим їй правом обирати вид пенсійного забезпечення та перейшла на пенсію по втраті годувальника, при цьому, статус «пенсіонера за віком» позивачка не втратила.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Селидове Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 вересня 2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець