Справа № 136/106/15-а
Суддя: Пороховий Г. І.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/106/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"29" січня 2015 р. Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Пороховий Г. І.

секретарі Квашук О.М.

позивача ОСОБА_1 представника відповідача Кравчук Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Липовець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Липовецькому районі Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Липовецького районного суду Вінницької області, як до адміністративного суду із позовом про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, обґрунтовуючи підставність своїх позовних вимог наступним чином. В вересні-жовтні місяці 2014 року позивачка звернулась до відповідача за призначенням їй пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.13 Закону України " Про пенсійне забезпечення " від 05 листопада 1991 року. 25 грудня 2014 року позивачка отримала рішення, викладене у формі листа № 1443/06-37/02, Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах. Вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, були не повно з'ясовані всі обставини пенсійної справи та дослідженні надані нею документи, в силу чого винесено протиправне та незаконне рішення, яке позивач просить суд скасувати та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити в межах заявлених вимог. Доповідає суду проте, що вона доїла по 25 і більше корів, та обслуговувала планове поголів»я свиней на дорощування до 1000 свиней на одну свинарку. Посилаючись на норми Закона України "Про пенсійне забезпечення", що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Липовецькому районі Кравчук Роман Миколайович, відповідно до доручення від 29 січня 2015 року, позовні вимоги не визнає, заперечує проти позову, просить в задоволенні відмовити. Суду пояснила, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" жінки, які працюють доярками, свинарками в колгоспах, на інших підприємствах сільського господарства, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування. Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Періоди роботи з 16 листопада 2001 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2014 року в ТОВ «Липовецьке» не можуть бути зараховані до трудового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах позивачці, через відсутність первинних документів, що підтверджують факт встановлення та виконання норм обслуговування тварин.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні, свідчить суду про те, що 2001 року в листопаді, позивач ОСОБА_1 прийшла працювати свинаркою на ТОВ «Липовецьке».

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснює суду, що прийшла працювати свинаркою 2 січня, а ОСОБА_1 прийшла в листопаді 2001 року в роботі до 1000 свиней на одну свинарку.

Вислухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 13 ч.1 п. „д" Закону України, „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991, № 1788-XII, передбачено, що право на пенсію на пільгових умовах мають особи за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема:жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

В вересні-жовтні місяці 2014 року позивачка звернулась до відповідача за призначенням їй пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.13 Закону України " Про пенсійне забезпечення " від 05 листопада 1991 року. 25 грудня 2014 року позивачка отримала рішення, викладене у формі листа № 1443/06-37/02, Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Згідно записів трудової книжки, ОСОБА_1 , в період з 04 січня 1978 року по 14 грудня 1986 року була зарахована в члени колгоспу ім.. Леніна на роботу по спеціальності дояркою, з 16 листопада 2001 року по даний працює на роботі в ТОВ «Липовецьке» свинаркою.

Факт роботи ОСОБА_1 дояркою підтверджується трудовою книжкою від 04 січня 1978 року як член колгоспу ім. Леніна, а також робота свинаркою підтверджується довідкою виданою за № 89 від 23 вересня 2014 року ТОВ «Липовецьке» (а.с. 8-13 ).

Згідно до ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуваннюта за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Робота доярки з 1987 по 2012 роки підлягає нарахуванню до страхового стажу і є достатньою для призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст.62 Закону України, „Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.18 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержанні: їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час. стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 вказаного Порядку, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У зазначених довідках має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача заповнена відповідно до положень внесення записів до трудових книжок, у ній містяться усі необхідні записи для підтвердження трудового стажу позивача, не встановлено неправильності чи неточності записів про періоди роботи.

Строк зберігання первинних документів підприємств, організацій, установ визначено Наказом Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України „Про затвердження переліку типових документів" №41 від 20.07.98 року. Згідно даного Наказу строк зберігання первинних документів, наряди, табелі обліку робочого часу, графіки та тлі. становить 3 роки, а книги наказів із прийому та звільнення із роботи та розрахунково-платіжні відомості із заробітної плати - 75 років.

Судом із письмових доказів та показань свідків достовірно встановлено, що позивач має загальний трудовий стаж дояркою понад 8 (вісім) років з 04 січня 1978 року по 1986 рік та стаж свинаркою з 16 листопада 2001 року по даний час, понад 14 (чотирнадцять) років, стаж зазначеної роботи більший ніж 20 років, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до положень п."д" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також з показань свідків встановлено, що позивачка не тільки виконувала норму обслуговування тварин, але й перевищувала її.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади їх посадові та службові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач у справі, відмовляючи позивачеві у призначенні пенсії на пільгових умовах та у зарахуванні до пільгового стажу, який дає право пільгового пенсійного забезпечення діяв протиправно, порушуючи права та законні інтереси позивача у справі на пенсію на пільгових умовах. На виконання правил ч. 2 ст. 71 КАС України відповідач як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним рішення, про оскарження якого заявлено позов.

Відповідно до ч.2 ст.162 Кодексу у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин, суд вважає, що права позивача підлягають захисту шляхом визнання протиправним рішень управління Пенсійного фонду України в Липовецькому районі Вінницької області, викладеного у формі листа № 1443/06-37/02 від 25 грудня 2014 року про відмову позивачеві у призначенні пільгової пенсії, і тому вважає за необхідне зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах.

Ураховуючи те, що позивачка досягла пенсійного віку 50 років, після чого звернулась до відповідача, однак за наслідками розгляду її заяви їй було відмовлено, на що вказують листи - відмови, які, як було встановлено судом, є неправомірними, відтак пенсія їй має бути призначена з дня виникнення в неї права на пільгову пенсію, тобто з того часу коли були порушені її права.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати із Державного бюджету України.

Відповідно до квитанції від 27 жовтня 2014 року про сплату судового збору, позивач при пред'явлені позову сплатив 73,08 гривень, тому вказана сума підлягає до стягнення на користь позивача із Державного бюджету.

На підставі ст.19 Конституції України, п. ст.13, ст. 62, Закону України, „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991, № 1788-XII, "Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого Постановою КМ України від 12.08.1993 р. № 637, ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", керуючись ст.ст. 2, 3, 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду у Липовецькому районі, щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду у Липовецькому районі призначити ОСОБА_1, пенсію на пільгових умовах, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", як особі, що працювала дояркою на підприємствах сільського господарства з виконанням норм обслуговування тварин, при наявності стажу більше 20 років, після досягнення 50 років, нарахувати та виплачувати з дня звернення до Управління пенсійного фонду з 6 жовтня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, 73,08 гривень понесених нею судових витрат.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя: Г. І. Пороховий