Справа № 344/12786/14-а
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/59/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 рокум. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - суддіБабій О.М.,

секретарівІванова О.В., Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Прогрес-Буд ІФ» до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання неправомірними дій, скасування постанови від 07.08.2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Прогрес-Буд ІФ» звернулось в суд з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання дій неправомірними, скасування постанови від 07.08.2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 липня 2014 року заступником начальника відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Французом Іваном Григоровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була надіслана сторонам. 07 серпня 2014 року заступником начальника відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Французом Іваном Григоровичем винесено постанову в якій призначено примусове виконання рішення суду за адресою: вул. Г.Мазепи, 35а м. Івано-Франківськ на 08 серпня 2014 року на 10:00 год. Цією ж постановою залучено до проведення виконавчих дій спеціалістів ПАТ «Прикарпаттяобленерго» та КП «Івано-Франківськводоекотехпром». Також постановлено забезпечити проведення від'єднання живлення ліній електропередач об'єкту на вул. Гетьмана Мазепи, 35А від мереж ПАТ «Прикарпаттяобленерго». Позивач вважає такі дії посадової особи відділу ДВС неправомірними, а винесену ним постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки державний виконавець не тільки не вчиняв дій по доведенню до відома ПП «ПрогресБуд-ІФ» резолютивної частини рішення (ухвали про забезпечення адміністративного позову) та фіксування цього факту відповідним актом, але ним вчинялись дії та винесено постанову, яка свідчить, що він вчиняв дії по припинення водо- та електропостачання на об'єкті будівництва, всупереч виконавчому документу та законодавству України. Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що державним виконавцем встановлено при виході на місце виконання за адресою - вул. Гетьмана Мазепи, 35А в м. Івано-Франківську встановлено проведення будівельних робіт, а тому для повного, об'єктивного і своєчасного виконання рішення суду необхідним є залучення для проведення виконавчих дій спеціалістів ПАТ «Прикарпаттяобленерго» та КП «Івано-Франківськводоекотехпром». Всупереч закону та виконавчому документу виконавцем не було встановлено чи доведено до відома боржника зміст ухвали про забезпечення адміністративного позову, не встановлено якою організацією проводяться будівельні роботи та чи проводить такі роботи саме боржник, проте вчинялись дії по від'єднанню об'єкта будівництва від електро- та водо постачання. Вищевказане підтверджує протиправність дій заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Француза І.Г. при виконання ухвали Івано-Франківського міського суду від 28.07.2014року у справі №344/9352/14-а, а винесена ним постанова від 07.08.2014 року є незаконною і підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів наведених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 03 грудня 2014 року позовні вимоги не визнав, матеріали виконавчого провадження, які суд витребовував не надав. Суду пояснив, що постанови які виносились державним виконавцем під час виконання ухвали суду надсилались боржнику, однак доказів такого суду не може надати. Строк для добровільного виконання ухвали суду божнику не надавався, до суду із заявою про роз'яснення ухвали суду державний виконавець не звертався. Виконавче провадження на даний час закінчено бо виконавчий документ скасовано вищестоящим судом.

В судове засідання 11 лютого 2015 року представник відповідача не з'явився, причини неявки суд не повідомив.

10 грудня 2014 року до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 44223391, які є нечитабельними. Із копій не можливо зрозуміти змісту постанов, дати їх винесення, змісту актів та дати їх складання.

Статтею 71 КАС України чітко визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Суд може збирати докази з власної ініціативи.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відтак, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача на підставі частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на наявні у матеріалах справи докази.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Сторонами не надано, а в матеріалах виконавчого провадження, яке надано відповідачем, відсутня ухвала суду, на підставі якої відкрито виконавче провадження № 44223391, але представники обидвох сторін визнають, що виконавче провадження було відкрито на виконання ухвали суду від 28 липня 2014 року у справі № 344/9352/14-а про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони ПП «Прогрес-буд ІФ» (код ЗКПО 13643053, вул. Набережна ім. В.Стефаника, 23/2, м. Івано-Франківськ,76000) проводити будівельні роботи по будівництву 8-ми поверхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Г. Мазепи,35А до 01.10.2014 року а також вводити в експлуатацію об'єкт будівництва - 8-ми поверховий житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Г.Мазепи, 35а до вирішення адміністративного позову по суті (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/39917159).

31 липня 2014 року заступником начальника відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Французом І.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.49).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Однак, в порушення вказаної норми Закону державним виконавцем не зазначено строк для добровільного виконання ухвали суду.

За змістом ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Однак, доказів направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику державним виконавцем суду не надано.

06 серпня 2014 року державний виконавець складає акт (а.с.50) в якому вказує, що житловий будинок на вул. мазепи 35 А повністю збудований та встановлений дах. Робітниками ведеться робота з благоустрою прибудинкової території. Акт складено за відсутності представників стягувача та боржника, понятих.

07 серпня 2014 року державний виконавець знову складає акт (а.с.51), в якому вказує про те, що на вул. Мазепи 35 А ведуться інші будівельні роботи. В акті не зазначено представника боржника, понятих.

07 серпня 2014 року заступником начальника відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Французом І.Г. винесено оскаржувану позивачем постанову про примусове виконання рішення суду. рішення суду за адресою: вул. Г.Мазепи, 35 А м. Івано-Франківськ на 08 серпня 2014 року на 10:00 год. Цією ж постановою залучено до проведення виконавчих дій спеціалістів ПАТ «Прикарпаттяобленерго» та КП «Івано-Франківськводоекотехпром». Також постановлено забезпечити проведення від'єднання живлення ліній електропередач об'єкту на вул. Гетьмана Мазепи, 35 А від мереж ПАТ «Прикарпаттяобленерго» (а.с.52).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Така послідовність дій державного виконавця при виконанні ухвали суду є неправомірною виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1 та 2 статті 2 Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі також - Закон) державний виконавець, серед іншого, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (надалі також - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Однак, державний виконавець не здійснював заходів для виконання ухвали суду у спосіб та в порядку встановленому виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження».

Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначенні ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Стаття 75 чітко визначає порядок дій державного виконавця, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Копії акту про доведення до відома боржника ПП «Прогрес-Буд ІФ» резолютивної частини ухвали суду державним виконавцем не надано суду. А із наданий копій матеріалів виконавчого провадження не можливо встановити дати складання актів та їх зміст.

Керівництво управління юстиції в Івано-Франківській області не реагує на повідомлення суду про невиконання державними виконавцями законних ухвал суду про витребування доказів (а.с.9).

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Француза І.Г. при виконанні ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 липня 2014 року № 344/9352/14-а у виконавчому провадженні № 44223391 є неправомірними, а постанова від 07 серпня 2014 року у виконавчому провадженні № 44223391 такою що підлягає скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 41, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 181 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 1, 6, 11, 25, 27, 75 Закону України «Про виконавче провадження", Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства «Прогрес-Буд ІФ» до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання неправомірними дій, скасування постанови від 07.08.2014 року задовольнити.

Визнати неправомірними дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Француза І.Г. при виконанні ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 липня 2014 року № 344/9352/14-а у виконавчому провадженні № 44223391.

Скасувати постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Француза І.Г. від 07 серпня 2014 року у виконавчому провадженні № 44223391.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, але якщо апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 16 лютого 2015 року.

СуддяБабій О.М.