Справа № 810/500/15
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 лютого 2015 року 810/500/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Ставищенського районного управління юстиції, Реєстраційної служби Ставищенського районного управління юстиції про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації юридичної особи

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Ставищенського районного управління юстиції, Реєстраційної служби Ставищенського районного управління юстиції про визнання дій Відділу державної виконавчої служби Ставищенського районного управління юстиції, які полягали у прийнятті постанови від 22.01.2015 про відкриття виконавчого провадження №46178220 протиправними та скасування державної реєстрації Відділу державної виконавчої служби Ставищенського районного управління юстиції.

Згідно з частиною другою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Щодо позовних вимог про визнання дій Відділу державної виконавчої служби Ставищенського районного управління юстиції, які полягали у прийнятті постанови від 22.01.2015 про відкриття виконавчого провадження №46178220 протиправними суд зазначає таке.

Особливості провадження у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, передбачені статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З наведеної норми закону вбачається, що справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби розглядаються адміністративним судом, якщо розгляд таких справ законом не віднесено до юрисдикції іншого суду.

Суд звертає увагу на ту обставину, що станом на час подання позову умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV, який згідно Закону України від 04.11.2010 № 2677-VI викладений у новій редакції.

Частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Вказана норма Закону України «Про виконавче провадження» корелюється з приписами статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач просить визнати протиправними дії відповідача, що мали місце у ході виконавчого провадження №46178220 при примусовому виконанні виконавчого листа від 15.09.2014 №2-2315/14, який видано Солом'янським районним судом м. Києва.

Водночас, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05.03.2014 у справі №2-2315/14 (№760/3686/14-ц) за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, текст якого наявний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (адреса в мережі Інтернет http://reyestr.court.gov.ua/), прийняте у порядку цивільного судочинства за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Тобто, у даних правовідносинах, позивач є боржником та стороною виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа від 15.09.2014 №2-2315/14, який видано Солом'янським районним судом м. Києва.

А відтак, з огляду на приписи частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" у взаємозв'язку з положеннями статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача, як сторони виконавчого провадження, в частині оскарження рішення, дії чи бездіяльності державної виконавчої служби по виконанню судового рішення на підставі виконавчого листа від 15.09.2014 №2-2315/14, виданого Солом'янським районним судом м. Києва підлягають розгляду судом, який видав виконавчий документ. У даному випадку Солом'янським районним судом м. Києва.

Таким чином, даний спір не відноситься до юрисдикції адміністративних судів і не може бути розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у цій частині позовних вимог.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у частині позовних вимог про скасування державної реєстрації Відділу державної виконавчої служби Ставищенського районного управління юстиції суд зазначає таке.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В силу положень частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Загальний строк подання адміністративного позову для захисту прав, свобод та інтересів особи відповідно до положень частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, звернення позивача до суду у цій частині обумовлено відсутністю, на його думку, правових підстав для здійснення державної реєстрації Відділу державної виконавчої служби Ставищенського районного управління юстиції, яка, відповідно до інформації наявної на сайті Державного підприємства Інформаційно-ресурсний центр (адреса в мережі Інтернет http://irc.gov.ua), була проведена 15.03.2007.

Таким чином, позивач оскаржує дії та рішення, що вчинені 15.03.2007, в той час як з даною позовною заявою позивач звернувся до суду лише 06.02.2015, тобто із порушенням строку на звернення до суду, визначеного частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Жодних обставин, які б дозволили відраховувати цей строк від іншої дати, позивачем суду не наведено.

При вирішенні питання щодо визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду у цій частині поважними, суд враховує наступне.

Поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Разом з цим, будь-яких істотних та вагомих причин, які непереборно перешкоджали позивачеві його зверненню до суду починаючи з 15.03.2007 матеріали справи не містять, що у свою чергу унеможливлює на даному етапі вважати причини пропуску строку на звернення до суду поважними.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначено правові наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Так, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (частина перша статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України).

В силу положень частини другої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява може бути залишена без розгляду на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

З огляду на зазначене та беручи до уваги те, що адміністративний позов у цій частині подано позивачем з порушенням шестимісячного строку на звернення до суду, оскільки жодних належних та допустимих доказів, які б надавали суду підстави обчислювати цей строк від іншої дати ніж з 15.03.2007 матеріали справи не містять; враховуючи, що позивачем не наведено поважних причин такого пропуску, суд дійшов висновку про залишення без розгляду позовної заяви в частині скасування державної реєстрації юридичної особи.

Суд вважає за необхідне повідомити позивача, що залишення адміністративного позову без розгляду на даній стадії не позбавляє його права на повторне звернення до адміністративного суду після усунення підстав, з яких позовна заява була залишена без розгляду, зокрема, шляхом повідомлення суд щодо наявності поважних причин пропуску строку на звернення до адміністративного суд та надання відповідних доказів на їх підтвердження.

Крім цього, в силу положень частини першої статті 7 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема в разі залишення заяви або скарги без розгляду та відмови у відкритті провадження у справі. Однак, позивачем не приєднано до позовної заяви жодних доказів сплати судового збору.

Керуючись статтями 100, 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Ставищенського районного управління юстиції у частині визнання дій протиправними - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Ставищенського районного управління юстиції, Реєстраційної служби Ставищенського районного управління юстиції у частині скасування державної реєстрації юридичної особи,- залишити без розгляду.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, - надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.