Справа № 826/7311/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7311/14 Головуючий у 1-й інстанції:Бояринцева М.А. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 жовтня 2014 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 31.03.2014 року позивач звернувся до Генерального прокурора України із скаргою на лист Прокуратури міста Києва від 30.12.2013 року № 04/2/2/-2390-13 про відповідь не по суті вимог

03.04.2014 року Генеральною прокуратурою України надіслано за належністю звернення ОСОБА_3 до Прокуратури міста Києва для організації перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства, про що останнього повідомлено.

Однак. позивач вважає протиправними дії Генеральної прокуратури, зокрема щодо перенаправлення його звернення до прокуратури м. Києва, та не вирішення питань, порушених ним у листі, зокрема перевірку факту підроблення документів справи ОСОБА_3, яку прийняв Фонд від підприємства та здійснити перевірку постанов, актів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та актів, постанов Управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві, які стосуються його прав та інтересів на відповідність їх вимогам чинного законодавства та Конституції України та про зобов'язання Генеральну прокуратуру України вчинити дії, спрямовані на визнання нечинними постанов, актів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та постанов, актів Управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що порушені позивачем питання, адресовані Генеральній прокуратурі, вже були розглянуті в судовому порядку, а отже відсутня необхідність для їх повторного розгляду.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на адресу Генеральної прокуратури України 31.03.2014 надійшло звернення ОСОБА_2 щодо проведення перевірки підроблення документів його справи, що перебуває у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Статтею 6 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що органи прокуратури становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим.

До централізованої системи входять: Генеральна прокуратура України, прокуратури Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя (на правах обласних), міські, районні, міжрайонні, районні в містах, які очолюють відповідні прокурори (ст. ст. 13, 16 Закону).

Згідно із ст. 12 Закону України «Про прокуратуру» прийняте прокурором рішення може бути оскаржено вищестоящому прокурору або до суду.

Таким чином, прокурор області, міста чи району як керівник органу прокуратури має право скасувати будь-яке рішення свого заступника чи іншого підпорядкованого працівника прокуратури.

Відповідно до ст.. 16 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі.

Згідно із вимогами ст. ст. 5, 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненні питань. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади зверненні, не входять до їх повноважень, воно у встановлений законом термін пересилається за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

За вказаними нормами чинного законодавства Генеральна прокуратура України зобов'язана приймати до свого провадження лише ті скарги та звернення, за якими прийнято рішення підпорядкованим прокурором, який є керівником прокуратури, у цьому випадку - прокурором м. Києва.

Зазначені положення закріплено в Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 21.06.2011№9гн.

Пунктом 3.3 Інструкції встановлено, що звернення громадян, службових та інших осіб у 5-денний строк направляються за належністю з одночасним повідомленням про це заявників.

На момент надходження вищезазначеного звернення ОСОБА_2 рішення прокурором м. Києва за його попередніми зверненнями з цих питань не приймалось.

Крім цього, за фактом підроблення службовими особами ВАТ «Трест «Київміськбуд-6» трудової книжки та копії паспорта заявника Печерським РВ ГУ МВС України в м. Києві проводиться досудове розслідування.

За таких обставин супровідним листом Генеральної прокуратури України від 03.04.2014 за № 19-р звернення позивача від 31.03.2014 обґрунтовано направлено до прокуратури м. Києва для організації перевірки. За результатами розгляду звернення прокуратурою м. Києва 18.04.2014 йому надано відповідь.

Із наданої відповіді вбачається, що Прокуратурою міста Києва встановлено, що 09.06.2004 року особова справа позивача передана від страхувальника ВАТ «Трест «Київміськбуд-6» до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань за актом прийому-передачі особових справ потерпілих № 10/184. Постановою Управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві № 10/476 від 10.06.2004 року позивачу продовжено виплату щомісячних страхових виплат та надання медико-соціальної допомоги. Проте, у зв'язку з відмовою останнього від отримання страхових виплат за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та закриття особового рахунку вказані виплати припинені.

Також в листі вказано про те, що правомірність постанови Фонду № 7 від 24.02.2004 року, якою внесено зміни та доповнення до Інструкції про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату, затвердженою постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 року № 10, та постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Києві № 10/476 від 10.06.2004 року були предметом судового розгляду.

Так, рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19.08.2005 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва від 15.02.2006 року, ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позову до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Києві, третя особа - Відкрите акціонерне товариство «Трест «Київміськбуд - 6», про скасування постанови Фонду № 7 від 24.02.2004 року та постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Києві № 10/476 від 10.06.2004 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 14.06.2006 року у відкритті касаційного провадження у справі відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2010 року, яка залишена без змін ухвалами Кївського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2011 року та Вищого адміністративного суду України від 17.05.2011 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду, третя особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Києві про скасування постанови управління Фонду № 10/476 від 10.06.2004 року закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України у зв'язку з набранням законної сили рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19.08.2005 року з того самого спору і між тими самими сторонами.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що Генеральною прокуратурою України прийнято рішення на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, порушень прав заявника не допущено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.