Справа № 825/260/15-а
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року Чернігів Справа № 825/260/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді - Клопот С.Л.
при секретарі - Єгуновій О.М.
за участю позивача ОСОБА_1
представника відповідача Лотоцького А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить: визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні та грошової допомоги для оздоровлення без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМ України від 22 вересня 2010 року № 889 - неправомірними; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМ України від 22 вересня 2010 року № 889, у розмірі 60% місячного грошового забезпечення; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМ України від 22 вересня 2010 року № 889, у розмірі 60% місячного грошового забезпечення; стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 73,08 грн.
Свої вимоги обґрунтовує обставинами, викладеними в позовній заяві.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які приєднанні до матеріалів справи.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.
ОСОБА_1 проходив військову службу у Прилуцько-Варвинському об`єднаному міському військовому комісаріаті на посаді військового комісара у військовому званні підполковника.
Відповідно до наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 17 грудня 2014 року № 717 був звільнений з військової служби в запас за станом здоров`я.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19 січня 2015 року № 16 з 19 січня 2015 року позивач був виключений зі списків особового складу Чернігівського обласного військового комісаріату.
При звільненні та виключенні мене зі списків особового складу Чернігівського обласного військового комісаріату, відповідно до п. 38.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 позивачу була виплачена грошова допомога при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Грошова допомога при звільненні була виплачена ОСОБА_1 з урахуванням таких видів грошового забезпечення: оклад за військовим званням (ОВЗ) - 130,00 грн.; посадовий оклад - 1120,00 грн. ; надбавка за вислугу' років - 500,00 гри.; надбавка за виконання особливо важливих завдань - 875,50 грн.; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці - 168,00 грн.; премія - 1008,00 грн.
При цьому до розміру грошової допомоги при звільненні позивачу Чернігівським обласним військовим комісаріатом не була включена щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів року № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій", зі змінами, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №161.
Суд приходить до висновку, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 є неправомірними з наступних підстав.
Кабінет Міністрів України Постановою від 22 вересня 2010 року № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій", зі змінами, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №161 встановив для військовослужбовців Збройних Сил України щомісячний додатковий вид грошового забезпечення - щомісячну додаткову грошову нагороду. Постійний характер якої визначено постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №161, якою було внесено зміни до постанови від 22 вересня 2010 року № 889.
Відповідно до зазначених нормативних актів, військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) встановлена щомісячна додаткова грошова винагорода: з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Наведені ознаки цієї виплати відповідають ознакам додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, які мають щомісячний та постійний характер.
Крім того, Міністерство оборони України, в особі Департаменту фінансів, своїм інформаційним листом від 07.08.2013 №248/3/6/1284 щодо оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги визначає, що військовослужбовцям, які були звільнені після 01 квітня 2013 року, після запровадження виплат щомісячної додаткової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ від 13.03.13 №161, вказана винагорода повинна включатися в довідку про розмір місячного грошового забезпечення, передбаченого для виплати одноразової грошової допомоги.
Також, Департамент фінансів Міністерства оборони України роз`ясненням від 23.10.2013 року №248/3/9/771 про визначення розміру підйомної допомоги також роз`яснюється наступне: відповідно до статті 91 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей підйомна допомога виплачується в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.
Пунктом 2 Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженої наказом Міністра оборони України від 22.10.2001 № 370 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 8 листопада 2001 р. за № 940/6131 (зі змінами), розмір підйомної допомоги визначається з окладу за основною посадою, на яку призначений військовослужбовець або яку він займав до дня прибуття військової частини (підрозділу) до нового пункту постійної дислокації, окладу за військове звання та додаткових видів грошового забезпечення на день виникнення права на отримання підйомної допомоги.
Відповідно до статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей щомісячна додаткова грошова винагорода, відноситься до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
Таким чином, щомісячна додаткова грошова винагорода (як додатковий вид грошового забезпечення) повинна включатися до складових підйомної допомоги.
Згідно довідки Чернігівського обласного військового комісаріату від 26.01.2015 № 358, ОСОБА_1 , отримував вказану надбавку з квітня 2013 року по січень 2015 року у розмірі 60 % місячного грошового забезпечення.
Пунктом 1 статті 9 Закону Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до пункту 2 статті 9 Закону до складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 2 ст.15 Закону визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України.
Відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 №260 п.38.1. особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Пунктом 8 наказу Міністра оборони України від 15.11.2010р. № 595 Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Суд приходить до висновку, що частиною 2 статті 9 Закону Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей передбачено ширший перелік видів виплат, які входять до складу грошового забезпечення військовослужбовців, а ніж це передбачено пунктом 8 наказу Міністра оборони України від 15.11.2010р. № 595 Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.
В ієрархії нормативно-правових актів Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" має вищу юридичну силу, ніж наказ Міністра оборони України від 15.11.2010р. № 595 Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.
За таких підстав, неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 до грошової допомоги при звільненні позивачу Чернігівським обласним військовим комісаріатом є протиправним, а позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.
Визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні та грошової допомоги для оздоровлення без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМ України від 22 вересня 2010 року № 889 - неправомірними.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМ України від 22 вересня 2010 року № 889, у розмірі 60% місячного грошового забезпечення.
Зобов`язати Чернігівський обласний військовий комісаріат здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМ України від 22 вересня 2010 року № 889, у розмірі 60% місячного грошового забезпечення.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 73,08 грн.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.Л. Клопот