Справа № 821/4052/14
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4052/14
15 год. 30 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гомельчука С.В.,

при секретарі: Корнієнко Я.В.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представників відповідачів: Бабича О.М., Сальникової Н.О., Деревянних О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Херсонський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради, Лікувально-консультаційної комісії комунального закладу "Херсонська міська клінічна лікарня ім. О. і А. Тропіних" про визнання протиправним рішення,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Комунального закладу "Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи (далі- відповідач-1, Обласний центр МСЕК), Лікувально-консультаційної комісії комунального закладу "Херсонська міська клінічна лікарня ім. О. і А. Тропіних" (далі- відповідач-2, ЛКК), в якому з урахуванням доповнень та змін позовних вимог просила:

1) визнати рішення МСЕК № 3 від 16 квітня 2014 року про невстановлення її інвалідом незаконним;

2) стягнути з відповідача -1 за винесення незаконного рішення МСЕК № 3 від 16 квітня 2014 року про невстановлення її інвалідом моральну шкоду в сумі 10 000 грн.;

3) зобов'язати МСЕК №3 встановити дату визнання її інвалідом 24 вересня 2014 року, згідно акту № 820/18, замість 22 жовтня 2014 року;

4) встановити ступень вини відповідачів в незаконному затягуванні винесення рішення МСЕК №3 про встановлення її інвалідом від 22 жовтня 2014 року;

5) стягнути з відповідачів солідарно за зволікання винесення рішення про встановлення її інвалідом від 22 жовтня 2014 року моральну шкоду в сумі 6000 грн.

В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, обґрунтувавши їх тим, що за постановою суду МСЕК №3 16 квітня 2014 року прийняла рішення про невстановлення її інвалідом. Вважає рішення МСЕК №3 протиправним, оскільки воно було прийняте без "Направлення на МСЕК" форми № 088/о і врахування її повного медичного обстеження. За протиправність вказаного рішення просить стягнути з відповідача-1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., які необхідно потратити на лікування. Крім того, вважає дату визнання її інвалідом 24 вересня 2014 року, згідно акту № 820/18, а не 22 жовтня 2014 року, оскільки огляд її МСЕК було проведено саме 24 вересня 2014 року. Працівники МСЕК №3 разом з ЛКК умисно затягували дату призначення її інвалідом, тому вважає, що цими діями їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 6000 грн.

Представники відповідача-1 заперечували проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що за постановою Херсонського окружного адміністративного суду 03 березня 2014 року МСЕК №3 зобов'язано провести медико-соціальну експертизу ОСОБА_1 з метою вирішення питання про продовження їй групи інвалідності. Позивача було запрошено на засідання МСЕК №3 та запропоновано оформити нове "Направлення на МСЕК" (ф.088/о) для проходження огляду. Проте, позивач відмовилася від отримання нового направлення і забажала проводити експертизу на підставі наявних в медико-експертній справі документів. Рішенням МСЕК №3 від 16 квітня 2014 року група інвалідності позивачу не встановлена. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятого рішення внесені до акту № 304/11, підписані головою та членами МСЕК та засвідчені печаткою. Відповідачем-2 за направленням форми № 088/о 24 вересня 2014 року на МСЕК №3 було представлено для огляду ОСОБА_1 Однак, комісією виявлено неповні дані медичного обстеження хворої, тому на підставі п.18 Положення про медико-соціальну експертизу "Направлення на МСЕК" (ф. № 088/о) повернуто голові ЛКК для повного медичного обстеження позивача. Повторне "Направлення на МСЕК" (ф. № 088/о) позивачу оформлене ЛКК 20 жовтня 2014 року та надійшло у МСЕК №3 22 жовтня 2014 року. Після вивчення медичної документації, з врахуванням проведених досліджень, комісією 22 жовтня 2014 року прийнято рішення про встановлення ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності. Згідно п.8 Положення № 1317 датою встановлення інвалідності вважається день надходження до МСЕК документів, визначених в п.3 Положення. В позовній заяві та при судовому розгляді справи ОСОБА_1 обґрунтовує заподіяну моральну шкоду виключно словами, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння моральної шкоди в розмірі 16 000 грн. За таких умов представники відповідача-1 просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача-2 позовні вимоги стосовна ЛКК не визнала і надала пояснення аналогічні поясненням представників відповідача-1.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши письмові докази по справі суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 23 травня 2012 року Херсонською міською медико-соціальною експертною комісією №3 (далі- МСЕК №3) прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у продовженні групи інвалідності, яке було оскаржено до суду. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03 березня 2014 року по справі № 821/4653/13-а адміністративний позов позивача задоволено частково та зобов'язано МСЕК №3 провести медико-соціальну експертизу ОСОБА_1 з метою вирішення питання про продовження їй групи інвалідності. На виконання рішення суду МСЕК №3 проведено медико-соціальну експертизу ОСОБА_1, про що складено акт № 304/11 від 16 квітня 2014 року (далі- акт № 304/11), згідно якого позивача інвалідом не визнано.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач оскаржує законність акту № 304/11 в пункті 1 позовних вимог.

При вирішенні даного позову суд зауважує, що відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому главою 6 розділу ІV Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи зазначені положення постанови Пленуму Верховного Суду України суд розглядає позовні вимоги з наданням правової оцінки процедурі прийняття рішень суб'єктом владних повноважень, тобто діям МСЕК № 3 та ЛКК.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" медико-соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров'я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров'я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Статтею 3 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Постановою КМ України від 03 грудня 2009 року № 1317 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Відповідно до пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (п.17 Положення).

Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою. Особі, яку визнано інвалідом або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, комісія видає довідку (п.п.19, 24 Положення).

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом МОЗ України від 05 вересня 2011 року № 561, при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об'єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Отже, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров'я, на підставі медичної документації, яка обов'язково включає "Направлення на МСЕК"(форма № 088/о), та за результатами об'єктивного обстеження особи (огляд, обмацування, вистукування, вислуховування).

Досліджений в судовому засіданні акт №304/11 огляду МСЕК №3 та довідка про невизнання інвалідом підтверджує факт проведення обстеження ОСОБА_1 16 квітня 2014 року. Підставою для проведення експертизи і винесення експертного рішення в акті зазначена постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 03 березня 2014 року. Однак, в порушення вимог пунктів 3, 17 Положення про медико-соціальну експертизу експертиза проведена без оформлення форми 088/о та проведення медичних досліджень хворої.

Як пояснили представники відповідача-1 в судовому засіданні при проведенні експертизи були використані медичні показники, які містяться в медико-експертній справі ОСОБА_1, зокрема, "Направлення на МСЕК" форми № 088/о від 12 березня 2012 року. Тобто до уваги комісією взяті медичні показники позивача двохрічної давнини. При цьому представниками відповідача-1 не наведено норму закону, яка б дозволяла проведення медико-соціальної експертизи без "Направлення на МСЕК" форми № 088/о.

Суд не бере до уваги доводи відповідачів-1 про погодження ОСОБА_1 на проведення експертизи по медичних документах за 2012 рік, так, як таке погодження не є підставою для проведення медико-соціальної експертизи без "Направлення на МСЕК" .

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Медико-соціальна експертиза позивача проведена без додержання вимог Положення про медико-соціальну експертизу та Інструкції про встановлення груп інвалідності, тому рішення МСЕК №3 від 16 квітня 2014 року про невстановлення позивача інвалідом є протиправним.

В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача-1 за винесення незаконного рішення МСЕК №3 від 16 квітня 2014 року про невстановлення її інвалідом моральну шкоду в сумі 10000 грн., яку буде вимушена витратити на лікування.

Згідно ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В судовому засіданні позивач обґрунтував, що винесення протиправного рішення МСЕК №3 від 16 квітня 2014 року привело її до сильної нервової напруги на межі нервового і психологічного зриву, зробило її стійким гіпертоніком, викликало сердцево-легенєву недостатність, принесло моральні і фізичні страждання. Для оскарження прийнятого рішення вона вимушена була звертатися в судові інстанції місцевого та вищого рівнів, намагаючись довести неправомірність дій відповідача-1. Зокрема, позивач зверталася до Херсонського окружного адміністративного суду для визнання дій Департаменту охорони здоров'я протиправними та скасуванню акту службового розслідування, який було використано в акті №304/11 МСЕК №3 при прийнятті рішення від 16 квітня 2014 року (постанова ХОАС від 05 вересня 2014 року по справі № 821/3036/14). Крім того, ОСОБА_1 оскаржувала до Херсонського окружного адміністративного суду, Одеського апеляційного адміністративного суду дії МСЕК №3 по невиконанню рішення суду від 03 березня 2014 року (ухвали ХОАС від 20 травня 2014 року, ОААС від 17 вересня 2014 року).

Для звернень в судові органи позивач використовувала допомогу юристів, відвідувала судові засідання, що вимушувало її багато рухатися при наявності захворювання опорно-рухомого апарату.

В зв'язку з нервовими і фізичними навантаженнями внаслідок протиправного рішення МСЕК №3 суттєво погіршився стан здоров'я позивача, що відображено в акті огляду МСЕК № 820/18 від 22 жовтня 2014 року, на підставі якого ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

З урахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин, характеру спричиненої моральної шкоди позивачу, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача з Обласного центру МСЕК 5000 грн.

Суд вважає неналежним доказом відповідачів-1 рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 12 червня 2014 року про відмову відповідачу в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 були направлені на відшкодування моральної шкоди за дії МСЕК №3, які вчинені до прийняття оскаржуваного рішення від 16 квітня 2014 року.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання МСЕК №3 встановити дату визнання її інвалідом 24 вересня 2014 року, згідно акту № 820/18, замість 22 жовтня 2014 року, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, 24 вересня 2014 року головою Лікувально-консультаційної комісії комунального закладу "Херсонська міська клінічна лікарня ім. О. і А. Тропіних" у МСЕК №3 було представлено на огляд ОСОБА_1 з "Направленням на МСЕК" (ф.088/о) від 10 вересня 2014 року, затвердженим протоколом ЛКК № 157 від 18 вересня 2014 року. За результатами огляду та вивчення представленої медичної документації комісією виявлено неповне медичне обстеження ОСОБА_1 Зокрема, анатомо-функціональні порушення з боку опорно-рухового апарату хворої не відповідали фактичним об'єктивним даним, виявленим під час огляду. Крім того, у висновку лікаря-терапевта був відсутній діагноз хронічний бронхіт, наявний у позивача, та не в повній мірі описані функціональні порушення серцево-судинної системи, відсутні результати лабораторних досліджень та діагноз з боку ендокринної системи, патологія якої наявна у ОСОБА_1

Як вже зазначалося медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження (п.17 Положення) та проведення необхідних досліджень. Відповідно до п.18 Положення про медико-соціальну експертизу відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність та обґрунтованість направлення громадян на медико-соціальну експертизу покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я.

Враховуючи виявлені недоліки, відповідно до п.18 Положення, направлення на МСЕК (ф.088/о) було повернуто голові ЛКК, як таке, що не містить даних щодо повного медичного обстеження позивача. Вказаний факт відображено в журналі дефектури МСЕК №3 від 24 вересня 2014 року та обговорений на сумісному засіданні МСЕК №3 та ЛКК.

Згідно п.8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності датою встановлення інвалідності вважається день надходження до МСЕК документів, зазначених у п.3 цього Положення, а саме: направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Після проведення додаткових медичних обстежень, на які зауважувала МСЕК №3, 20 жовтня 2014 року протоколом № 175 відповідачем-2 позивачу оформлено нове "Направлення на МСЕК" (ф.088/о). Вивчивши наявну медичну документацію, з урахуванням консультативного огляду від 24 вересня 2014 року та проведених досліджень, МСЕК №3 22 жовтня 2014 року склала акт № 820/18 огляду медико-соціальною експертною комісією та прийняла рішення про встановлення ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності від загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату без терміну переогляду.

Отже, фактично в повному обсязі медична документація ОСОБА_1 надійшла до МСЕК №3 22 жовтня 2014 року, що і зазначено в акті огляду № 820/18 та довідці про встановлення інвалідності серії 12 ААА № 012948.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не надано належних доказів вини відповідачів в умисному затягуванні проведення медико-соціальної експертизи 22 жовтня 2014 року, тому позовні вимоги позивача щодо встановлення вини відповідачів за незаконне затягування прийняття рішення МСЕК №3 про встановлення її інвалідом від 22 жовтня 2014 року та стягнення з них за це солідарно моральну шкоду в сумі 6000 грн. задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 160-163,167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії №3 від 16 квітня 2014 року про відмову ОСОБА_1 у встановленні інвалідом.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Комунального закладу "Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради моральну шкоду в розмірі 5000 (п'ять тисяч) грн.

Що стосується зобов'язання МСЕК №3 встановити дату визнання ОСОБА_1 інвалідом 24 вересня 2014 року замість 22 жовтня 2014 року та стягнення з відповідачів моральної шкоди в розмірі 6000 (шести тисяч) грн. - в позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 17 лютого 2015 р.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 10.3.4