Справа № 814/3396/14
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

25 грудня 2014 року Справа № 814/3396/14

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Малих О.В., розглянув у порядку письмового провадження справу

адміністративним позовом: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до відповідача: Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області (вул. Декабристів, 5-а, м. Миколаїв, 54001)

треті особи: 1. Управління інформаційно-аналітичного забезпечення УМВС України в Миколаївській області (вул. Спаська, 41А, м. Миколаїв, 54001);

2. СВ Суворовського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області (вул. Маяковського, 10, м. Херсон, 73000)

про скасування рішення від 20.10.2014р. , зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення начальника Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області (далі - відповідач) в видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та зобов'язати начальника УДМС України в Миколаївський області прийняти рішення про видачу позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон та видати його відповідно до законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим , що начальник УДМС України в Миколаївський області В.В. Іванов прийняв оскаржене рішення на підставі довідки № 77-06092014/48200 яка не відповідає дійсності, а тому рішення про відмову в видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон є неправомірним.

Відповідач, Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області, проти позову заперечує (а.с. 50 - 51), зазначає, що оскаржене рішення про відмову в видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон від 20.10.2014року було прийнято на підставі п. 3 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в країну громадян України».

Від позивача та відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 51, 63). Треті особи, Управління інформаційно-аналітичного забезпечення УМВС України в Миколаївській області та СВ Суворовського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність повноважних представників сторін, відповідно до ст. 128 КАС України, не перешкоджає вирішенню спору.

Судом встановлено, що на звернення позивача до Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області про видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон 20.10.2014 року прийнято рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон за підписом начальника Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області, на підставі підпункту 3 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в країну громадян України» (далі - Закон № 3857-ХІІ), а саме: порушення кримінальної справи проти особи.

Вважаючи відмову відповідача неправомірною, позивач звернувся з даним позовом в суд.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 6 Закону № 3857-ХІІ громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, якщо стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень.

Аналогічна норма закріплена в п.п. 3 п. 22 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (далі - Правила).

Пунктом 10 Порядку провадження за заявами про оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 грудня 2004 року № 1603 (далі - Порядок № 1603), передбачено, що територіальні органи та територіальні підрозділи, що прийняли заяву-анкету про оформлення паспорта/проїзного документа, вживають заходів до з'ясування наявності чи відсутності в осіб, старших 14 років, підстав для тимчасової відмови у видачі паспорта / проїзного документа, перелічених у пункті 22 Правил.

Згідно пункту 12 Порядку № 1603 перевірка наявності чи відсутності обставин, що обмежують право громадянина на виїзд за кордон відповідно до підпунктів 3, 4 і 9 пункту 22 Правил (порушеної проти заявника кримінальної справи; судимості за вчинення злочину; перебування заявника під адміністративним наглядом органів внутрішніх справ), здійснюється вказаними територіальними органами та територіальними підрозділами через відповідні управління (відділи) інформаційних технологій ГУМВС, УМВС. Відповідна інформація підрозділу інформаційних технологій береться до уваги протягом місяця з моменту її надання та долучається до заяви-анкети.

Після закінчення перевірки прийняті матеріали надсилаються за підпорядкованістю територіальним органам та територіальним підрозділам вищого рівня, які уповноважені приймати рішення щодо оформлення чи відмови у видачі паспорта / проїзного документа (п. 11 Порядку № 1603).

Територіальні органи та територіальні підрозділи вищого рівня, які приймають відповідні рішення, після надходження матеріалів від територіальних підрозділів нижчого рівня на підставі їх вивчення протягом 10 робочих днів перевіряють правильність оформлення документів та відсутність підстав, що тимчасово обмежують право громадянина на виїзд за кордон відповідно до пункту 22 Правил (п.12 Порядку № 1603).

Відповідно до п. 23 Правил рішення про відмову у видачі паспорта/проїзного документа приймається за наявності в територіальному органі або підрозділі інформації про існування підстав, зазначених у пункті 22 цих Правил.

Мотиви відмови у видачі громадянинові України паспорта/проїзного документа доводяться до відома заявника в письмовій формі.

В запереченнях на адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області зазначено, що відповідно до п. 3 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ підставою для тимчасової відмови у видачі паспорта є запобіжний захід, таким заходом є підписка про невиїзд.

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон стала довідка управління інформаційно-аналітичного забезпечення УМВС України в Миколаївський області, видана станом на 06.09.2014 року № 77-06092014/48200 (а.с. 11).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не згоден з відомостями, які викладені в довідці Управління інформаційно-аналітичного забезпечення УМВС України в Миколаївській області від 06.09.2014 року № 77-06092014/48200, тому вважає, що рішення Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області від 20.10.2014 року про відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон є протиправним.

Суд зазначає наступне.

Статтею 32 Конституції України передбачено, що кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею.

Кожному гарантується захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про інформацію», основними принципами інформаційних відносин є достовірність і повнота інформації.

Також, ч. 1 ст. 5 даного Закону передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

У відповідності до ч. 2 ст.7 Закону встановлено, що суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Статтею 9 Закону передбачено, що основними видами інформаційної діяльності є створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорона та захист інформації.

Реалізація вищезазначених положень щодо об'єкту оперативно-довідкового обліку регулюється Інструкцією про порядок Реалізація вищезазначених положень щодо об'єкту оперативно-довідкового обліку регулюється Інструкцією про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженої наказом № 823/188 від 23.08.02 року.

Останнім передбачено об'єкт оперативно-довідкового обліку та порядок постановки, зняття з обліку та надання щодо цього даних.

Відповідно до пп. «в» п 6.1 передбачено, що з метою контролю за надходженням рішень органів слідства, дізнання і судів у кримінальних справах із других примірників алфавітних карток форми 1 і дактилоскопічних карт на заарештованих утворюються контрольні картотеки (окремо по кожному із слідчих ізоляторів). Щодо осіб, притягнутих як обвинувачені без обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, контроль здійснюються за єдиними журналами обліку кримінальних справ і осіб, що вчинили злочини.

Пунктом 7.1. передбачено, що з метою забезпечення повноти подання і якості оформлення обліково-реєстраційних документів здійснюється постійний контроль за належною фіксацією в них інформації про об'єкти обліку.

Управління (відділи) оперативної інформації використовують такі форми контролю за повнотою і достовірністю облікових документів: - ведення контрольних картотек на осіб, щодо яких запобіжним заходом обрано взяття під варту (по кожному СІЗО, тюрмі, УВП окремо); приймання від слідчих та органів дізнання, перелічених у пункті 4.1, статистичних карток на осіб, які скоїли злочини (форма 2), та на злочини, за вчинення яких особам пред'явлено обвинувачення (форма 4), - здійснюється за наявності алфавітних карток ф.1 (додаток 1) на цих осіб; проведення звірень з обліками зацікавлених служб не рідше одного разу на рік.

З обґрунтувань викладених у позовній заяві вбачається, що позивач не звертався до різних держаних органів та структурних підрозділів третіх осіб для поновлення свого права та вирішення питання щодо виправлення відомостей, які на думку позивача є недостовірними. Доказів щодо недостовірності даних, викладених в довідці Управління інформаційно-аналітичного забезпечення УМВС України в Миколаївській області від 06.09.2014 року № 77-06092014/48200, до суду позивачем не надано.

З огляду на викладене суд вважає, що в позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 2, 128, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.В. Малих