Справа № 2а/0508/13819/2012
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ К/800/22056/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Степашко О.І.,

Усенко Є.А.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Донецької міської ради Донецької області (далі - Міська рада) на постанову Ворошиловського районного суду м. Донецька від 14 лютого 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міська рада,

про визнання бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльність Міської ради щодо не розгляду заяви (клопотання) про вибір місця розташування земельної ділянки, площею 0,10 га, на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку та не прийняття у встановлений законом строк рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Зазначила, що вона 3.10.2012 року звернулася до Міської ради із зазначеною заявою. Заява була розглянута у порушенням передбачених чинним законодавством України строків звернення.

14 лютого 2013 року постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2013 року, позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Міської ради щодо не розгляду заяви (клопотання) ОСОБА_2 від 3.10.2012 року про вибір місця розташування земельної ділянки, площею 0,10 га, на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку та не прийняття у встановлений законом строк рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Міська рада звернулася з касаційною скаргою про скасування постанови Ворошиловського районного суду м. Донецька та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 3.10.2012 року ОСОБА_2 звернулася до Міської ради із заявою (клопотанням) про вибір місця розташування земельної ділянки, площею 0,10 га, на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку.

1 лютого 2013 року Міська рада прийняла рішення № 27/107 щодо відмови ОСОБА_2 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з відводу зазначеної земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку.

Відповідно до ч.,ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питання регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України визначає право громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах міста - у розмірі не більше 0,10 гектара.

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначили, Міська рада у встановлений ст. 118 Земельного кодексу України строк не розглянула заяву ОСОБА_2, що є підставою для визнання її бездіяльності протиправною.

Висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Донецької міської ради Донецької області відхилити.

Постанову Ворошиловського районного суду м. Донецька від 14 лютого 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Степашко О.І.

Усенко Є.А.