Справа № 810/5133/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5133/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Волков А.С.
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці Міндоходів на постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Украінская Восточна Рибная Компанія" до Київської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Украінская Восточна Рибная Компанія" звернувся до Київського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Київської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 11.06.2013 № 125110007/2013/910038/2 про коригування митної вартості товарів; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 11.06.2013 № 125110007/2013/00047 та стягнути з Державного бюджету України на користь позивача надлишково сплачені кошти у сумі 85 670,00 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними рішення Київської митниці Міндоходів від 11.06.2013 № 125110007/2013/910038/2 щодо коригування митної вартості товарів, а також про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови від 11.06.2013 № 125110007/2013/00047.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство "Украінская Восточная Рибная Компанія" надлишково сплачені кошти за митне оформлення у сумі 85670 (вісімдесят п'ять тисяч шістсот сімдесят) гривень 40 копійок.

В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні заявлених позивачем вимог.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у червні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство «Украінская Восточная Рибная Компанія» надало для митного оформлення на Київську митницю Міндоходів товар (форель охолоджена, ціла, з головою, із зябрами, хвостом, патрана, без харчових добавок та приправ), придбаний у компанії HallvardLeroy (Норвегия) на підставі контракту від 05.07.2007 № 0506/07 та рахунки фактури (комерційного інвойсу) від 06.06.2013 № 4248681.

З метою митного оформлення імпортованого товару позивач подав до Київської митниці Міндоходів митну декларацію (МД) від 11.06.2013 № 125110007/2013/375044, в якій задекларував вказаний товар, заявив його вартість у загальній сумі 489012,29 грн., що за офіційним курсом НБУ на дату митного оформлення (курс USD: 7,99) становило 61203,04 доларів США, та визначив код товару згідно з УКТЗЕД.

До вказаної митної декларації позивач також додав пакет документів (перелічені у графі 44 МД), що необхідний для розмитнення товару, а саме: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 09.11.2012 № 807/2012/0000745 (код 1602); міжнародну автомобільну накладну (CMR) від 07.06.2013 № б/н (код 2730); книжку МДП від 08.06.2013 № RX.68614290; лист про тр. витр. № 1/ТР-1 від 11.06.2013 (код 3000); рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 11.06.2013 № 6017 (код 3004); прайс-лист від 06.06.2013 № б/н (код 301).

Згідно з наданими до митної декларації документами контрактна вартість товарів становила 61203,04 доларів США на умовах поставки FCA (згідно з умовами Інкотермс це означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця). З урахуванням додаткових складових (транспортних витрат) задекларована митна вартість товару становила 62206,56 доларів США за 8928,10 кг (6,97 доларів США за 1 кг).

Під час митного контролю відповідачем було виявлено, що розбіжності у підписах, вчинених продавцем товару на товаросупровідних документах, зокрема відмінність підписів у зовнішньоекономічному контракті та інвойсі.

Крім того, під час митного оформлення спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості, яка видала відомості про те, що у попередні періоди подібний товар розмитнювався за більшою митною вартістю, ніж задекларував позивач.

Також під час дослідження товаросупровідних документів митним органом було виявлено, що дата видачі сертифікатів походження товарів 07.06.2013 значно пізніша за дату відправлення товарів. Це підтверджується даними експортної митної декларації від 06.06.2013 №.

З указаних підстав, 11.06.2013 інспектор органу доходів і зборів, який здійснював митні процедури, з метою перевірки відомостей про заявлену митну вартість задекларованого товару витребував від декларанта додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Ці обставини відображено в рішенні про коригування митної вартості товарів від 11.06.2013 №125110007/2013/910038/2. Дана обставина сторонами не заперечується.

11.06.2013 Київська митниця Міндоходів прийняла рішення від 11.06.2013 №125110007/2013/910038/2 щодо коригування митної вартості товарів, згідно з яким вартість задекларованого товару була визначена за резервним методом (форель охолоджена, ціла, з головою, з зябрами, з хвостом, патрана, без харчових добавок та приправ) у сумі 115797,45 доларів США за 8928,10 кг (12,97 доларів США за 1 кг).

Як убачається зі змісту оспорюваного рішення, орган доходів і зборів зазначив, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, оскільки декларантом не подано додаткові документи для підтвердження митної вартості; методи визначення митної вартості за ціною контракту не застосовуються у зв'язку з невиконанням позивачем вимог Митного кодексу України. У рішенні послідовно обґрунтовано неможливість застосування інших чотирьох методів визначення митної вартості у зв'язку з відсутністю відповідної інформації. Таким чином, відповідачем використаний резервний метод на основі наявної у митному органі інформації, а саме: ВМД від 28.05.2013 № 125110010/2013/936754.

Оскільки позивач відмовився надати додаткові документи, посадовою особою органу доходів і зборів прийнято рішення про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою від 11.06.2013 № 125110007/2013/00047.

11.06.2013 позивач подав до Київської митниці Міндоходів нову митну декларацію № 125110007/2013/375054, в якій відкоригував митну вартість товару з урахуванням рішення митного органу щодо коригування митної вартості, сплатив до державного бюджету всі митні платежі, у тому числі й різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом - 85670,40 грн. (дані обставини не заперечувались сторонами та підтверджуються відповідними відмітками на митній декларації).

Цього ж дня, уповноваженою особою Київської митниці Міндоходів було прийнято рішення про завершення митного оформлення товару позивача, пропуск його на митну територію України та випуск у вільний обіг шляхом проставляння відповідного штампу на митній декларації від 11.06.2013 № 125110007/2013/375054.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що у наданих декларантом документах не було виявлено розбіжностей, ознак підробки або відсутності певних відомостей, що не дозволяли б встановити та перевірити числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, суд першої інстанції в своєму рішенні зазначив, що орган доходів і зборів при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень.

Надаючи правову оцінку обставинам цієї справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом статті 248 Митного кодексу України (далі - МК України) митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (ст. 257 МК України).

Відповідно до частин 5, 6, 11 ст. 264 МК України з метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених ст. 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами частини першої статті 337 МК України перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється, зокрема, із застосуванням інформаційних технологій, які включають в себе контроль співставлення та контроль із застосуванням системи управління ризиками.

Як установлено в ході розгляду справи, оспорюване рішення про коригування митної вартості відповідачем прийняте, зокрема, у зв'язку із спрацюванням системи аналізу ризиків за напрямком митної вартості. При цьому, митним органом було встановлено, що подані підприємством документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Правовий аналіз приписів ч. 3 ст. 53, ч.ч. 1,2 та 5 ст. 54, ст. 58 МК України свідчить про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Частина шоста статті 54 МК України встановлює перелік підстав, у разі виникнення хоч однієї з яких, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, на підставі п.п. 2 та 3 вказаної правової норми, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що застосувавши передбачені законодавством інформаційні технології, митний орган отримав інформацію, яка свідчила про значно вищу загальноринкову вартість аналогічних товарів, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача були наявні обґрунтовані підстави вважати, що позивачем заявлено неповні або недостовірні відомості про митну вартість ввезених ним товарів.

Таким чином, оскільки позивачем не були подані документи згідно з переліком, який зазначений митним органом, не виконані обов'язки щодо доведення заявленої митної вартості товару, колегія суддів приходить до висновку, що митний орган позбавлений можливості перевірити відповідність обраного позивачем методу визначення митної вартості товару на відповідність умовам, наведеним у гл. 9 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Стаття 57 МК України встановлює методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідачем обґрунтовано неможливість застосування попередніх п'яти методів та визначення митної вартості товару за резервним методом.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Митним органом доведено обґрунтованість і законність прийнятого спірного рішення та картки відмови.

Ураховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у митного органу були обґрунтовані сумніви щодо достовірності заявленої позивачем митної вартості товарів, а тому суб'єкт владних повноважень обґрунтовано витребував додаткові документи.

При цьому, у зв'язку з не виконанням декларантом вимог митного законодавства та неможливістю застосування попередніх і п'яти методів відповідач правомірно визначив митну вартість товару за шостим (резервним) методом.

Таким чином, висновки суду першої інстанції є помилковими та спростовуються викладеними нормами права та установленими обставинами цієї справи.

З підстав вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги повністю спростовують висновки суду першої інстанції, а тому вбачаються підстави для скасування постанови Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Украінская Восточна Рибная Компанія" до Київської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, слід відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Міндоходів - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Украінская Восточна Рибная Компанія" до Київської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

Повний текст постанови виготовлено - 09.02.15 р.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.