Справа № 591/5038/14-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 р. Справа № 591/5038/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської міської ради на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 13.11.2014р. по справі № 591/5038/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Сумської міської ради третя особа ОСОБА_2

про визнання незаконним та скасування рішення Сумської міської ради,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із позовом до Сумської міської ради, третя особа - ОСОБА_2, в якому просила суд визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради від 04 грудня 2013 року за № 2890-МР "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність площею у межах 0,0500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд громадянину ОСОБА_2 за адресою м. Суми, АДРЕСА_3" - в повному обсязі, як таке, що не відповідає вимогам Закону та порушує інтереси позивача.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 13.11.2014 року позовні вимоги задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Сумської міської ради від 04 грудня 2013 року за № 2890-МР "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянину ОСОБА_2 у власність площею у межах 0,0500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою м. Суми, АДРЕСА_3".

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином.

Відповідно до статті 197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Згідно зі статтею 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 15 січня 1998 року за № 239 квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3. Загальна площа станом на 16 березня 1999 року складає 54,9 кв. м. ( а. с. 15).

У приватній власності ОСОБА_2 знаходиться житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору довічного утримання, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно ( а. с. 14, 67).

Фактично в користуванні сторін знаходиться земельна ділянка загальною площею 775 кв.м, розташована біля будинку. Між ними встановлений порядок користування вказаною земельною ділянкою. Вказана земельна ділянка відноситься до території садибної житлової забудови ( а. с. 72).

14.02.2011 року ОСОБА_2 звернувся до Сумської міської ради із заявою про надання у власність земельної ділянки площею 0,0475 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (для садівництва, гаражного будівництва) за адресою: м. Суми, АДРЕСА_3 ( а. с. 63).

Постійною комісією з питань архітектури, будівництва, регулювання земельних відносин 24.11.2011 року прийнято рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 0,0500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за умови наявності письмової згоди співвласника житлового будинку ( а. с. 56).

Співвласник будинку, ОСОБА_1, такої згоди не надавала.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 30 липня 2013 року було зобов'язано постійну комісію з питань архітектури, будівництва, регулювання земельних відносин Сумської міської ради розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд без згоди письмової співвласника житлового будинку (а. с. 44 -45).

Рішенням Сумської міської ради від 04 грудня 2013 року № 2890-МР гр. ОСОБА_2 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею у межах 0,0500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_3, в м. Суми. Строк дії рішення - 1 рік з моменту набуття ним чинності ( а. с. 13).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що рішення Сумської міської ради від 04.12.2013 року є протиправним та таким, що порушує права позивача, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на такі обставини.

Відповідно до статті 40 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Згідно з ч.6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Колегія суддів зазначає, що перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Судом встановлено, що дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки був наданий відповідачем за результатами розгляду документів (заяви, копії паспорту, графічного матеріалу), поданих ОСОБА_2 відповідно до ч.6 статті 118 ЗК України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не тягне за собою автоматичного переходу права власності на зазначену земельну ділянку без вчинення відповідних дій, передбачених законодавством для приватизації земельної ділянки, а також у зазначеному рішенні вказані орієнтовні розміри земельної ділянки.

На підставі наведеного колегія суддів зазначає, що права позивача оскаржуваним рішенням Сумської міської ради не порушувались.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що Сумська міська рада діяла у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, а тому оскаржуване рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов помилкових висновків та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому вбачає достатньо підстав для скасування постанови Зарічного районного суду м. Суми від 13.11.2014 року та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197,198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської міської ради задовольнити.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 13.11.2014р. по справі № 591/5038/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Сумської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Сумської міської ради - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.