Справа № 2а-1219/12/2670
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

30 січня 2015 року м. Київ В/800/485/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Головчук С.В.,

Загороднього А.Ф.,

Рецебуринського Ю.Й.,

Черпака Ю.К.,

перевіривши виконання вимог законодавства при подачі заяви Служби безпеки України про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_6 до Служби безпеки України про поновлення на військовій службі на посаді та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

20 січня 2015 року відповідач звернувся із зазначеною заявою, посилаючись на те, що внаслідок неправильного застосування норм матеріального права касаційний суд помилково залишив в силі рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначені підстави для подання заяви про перегляд судових рішень, зокрема встановлено, що заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Залишаючи в силі рішення суду першої інстанції, колегія суддів Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 21 жовтня 2014 року, про перегляд якої просить відповідач, виходила з того, що наявні у позивача не зняті дисциплінарні стягнення не дають під-стави для його звільнення зі служби за систематичне невиконання позивачем умов контракту.

На підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права заявник надав ухвали Вищого адміністративного суду України від 19 лютого 2013 року, від 09 квітня 2013 року та від 05 вересня 2013 року, в яких касаційний суд дійшов висновку про те, що за наявності не знятих дисциплінарних стягнень позивачів правомірно звільнено з військової служби за систематичне невиконання позивачем умов контракту.

Таким чином вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме пункту «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» та підпункту «и» пункту 62 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, що відповідно до пункту 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для допуску справи до провадження.

Посилання відповідача на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2013 року є неприйнятними, з огляду на те, що у даній справі вирішувалося питання правомірності звільнення позивача з військової служби через службову невідповідність, а не у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту, тобто судом розглядалися справи з різних правовідносин.

Таким чином правовідносини у справі, про допуск якої просить відповідач, не є подібними до тих, що надані ним для порівняння.

На підставі наведеного та керуючись статтями 236- 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного Суду України адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Служби безпеки України про поновлення на військовій службі на посаді та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за заявою Служби безпеки України про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 жовтня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ С.В. Головчук /підпис/ А.Ф. Загородній /підпис/ Ю.Й. Рецебуринський /підпис/ Ю.К. Черпак /підпис/