Справа № 806/5/15
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Житомир справа № 806/5/15

час прийняття: 14 год. 52 хв. категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

за участі секретаря Слісарчука Б.Я.,

за участі прокурора Кравчук О.А.,

за участі представника відповідача Якухно В.І.,

за участі представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Прокурора Лугинського району до Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування розпорядження від 29.12.2012 №417,

встановив:

Прокурор Лугинського району звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду" від 29.12.2012 року №417. В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що спірне розпорядження Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області прийнято з порушенням вимог земельного законодавства та всупереч законодавчо встановленій процедурі набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства, а тому є неправомірним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні прокурор заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечив щодо задоволення позовних вимог, про що зазначено і в письмовій заяві представника відповідача.

Представник третьої особи просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підставі викладених в письмових запереченнях щодо позову.

Заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 грудня 2012 року ОСОБА_3 звернулась із клопотанням до Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області про передачу їй в оренду терміном на 49 (сорок дев"ять) років земельну ділянку сільськогосподарського призначення орієнтованою площею 390 га. із земель запасу, розміщених на території Бовсунівської сільської ради для створення фермерського господарства (а.с.6).

До клопотання ОСОБА_3 додано: викопіювання, копію паспорту, копію ідентифікаційного номеру, копію диплому та копію трудової книжки (а.с.7-9).

Розпорядженням голови Лугинської районної державної адміністрації №417 від 29.12.2012 року надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 390 га розташованих на території Бовсунівської сільської ради Луганського району (за межами населених пунктів) з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (а.с.5).

25.11.2014 року Лугинською районною державною адміністрацією направлено Прокурору Лугинського району інформацію за вих. №5-03 813 за підписом т. в. о. голови Луганської РДА, в якій містяться відомості про те, що при прийнятті вказаного вище розпорядження райдержадміністрацією порушено ст. ст. 123. 124 Земельного кодексу України та ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», що є підставою для визнання розпорядження недійсним в судовому порядку (а.с.13-14).

Перевіряючи спірне розпорядження на відповідність того чи прийнято воно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, судом встановлено наступне.

Так, відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств регулюється Земельним кодексом України та Законом України «Про фермерське господарство».

Згідно із ч. 1 ст. 1 16 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

В ч. 1 ст. 118 Конституції України зазначається, що виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", до повноважень місцевих державних адміністрацій в галузі використання та охорони земель, природних ресурсів і охорони довкілля відносяться зокрема, розпорядження землями державної власності відповідно до закону.

Згідно ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї відповідно до закону.

Окрім цього, частиною 1 статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» встановлено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації.

У заяві зазначається: бажаний розмір і місце розташування земельної ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне отримання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, до заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Частиною 7 статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Судом встановлено, що 17.12.2012 ОСОБА_3 звернулася із заявою до відповідача про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, на території Бовсунівської сільської ради (за межами населених пунктів) Лугинського району для ведення фермерського господарства.

У заяві ОСОБА_3 не обґрунтувала бажаний розмір і місце розташування земельної ділянки, не зазначила кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне отримання земельних ділянок у власність, відсутнє обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства

Судом встановлено, що ОСОБА_3 до заяви додано копію лише кількох сторінок трудової книжки. Зі змісту оглянутого оригіналу трудової книжки встановлено, що ОСОБА_3 не працювала у сільському господарстві, а посилання представника третьої особи на запис в трудовій книжці про прийняття ОСОБА_3 в члени КСП не може свідчити про наявність у неї досвіду роботи у сільському господарстві. До заяви не додано жодного документу, який би посвідчував наявність у заявника необхідних знань для ведення сільського господарства.

Також не надано документів про освіти, здобуту в аграрному навчальному закладі.

Щодо посилань представника третьої особи на договір від 15 січня 2013 року про спільну діяльність у сфері сільського господарства між ТОВ "Обрій" та ОСОБА_3 як на доказ про намір ОСОБА_3 використовувати отримані землі з метою ведення фермерського господарства, то зазначений договір не був реалізований, а тому не може свідчити про використання отриманої в користування земельної ділянки в фермерському господарстві. Крім того, зазначений договір третьої особою не додавався до клопотання від 17 грудня 2012 року про передачу в оренду спірної земельної ділянки та був укладений після винесення спірного розпорядження.

ОСОБА_3 не реалізувала оскаржуване розпорядження та не розробила проект землеустрою щодо відведених земельних ділянок.

Земельні ділянки виділені не єдиним масивом, та на значній відстані одна від одної.

Частиною 2 ст. 123 ЗК України встановлено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень визначені ст. 122 цього Кодексу, передають у власність або користуванні такі земельні ділянки.

Частиною 3 цієї статті передбачає, зокрема, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмов) у його наданні згідно ч. 4 згаданої статті проект землеустрою щодо відведення земель ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 цього Кодексу.

Системний аналіз вказаних положень земельного законодавства дає підстави для висновку, що надання земельної ділянки в оренду для створення фермерського господарства має здійснюватися на підстав проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 22.01.2014 по справі №К/800/40388/13.

Згідно ч. 3 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам юридичним особам, визначеним ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленим статтею 123 цього Кодексу.

Однак, як вбачається з матеріалів розпорядження, проекти відведення на вказані земельні ділянки в установленому законом порядку не розроблялися та не погоджувалися.

Вказані вимоги законодавства при наданні Лугинською районною державною адміністрацією в оренду спірної земельної ділянки не виконані.

Таким чином, дане розпорядження голови Лугинської РДА прийнято з порушенням вимог земельного законодавства та всупереч законодавчо встановленій процедурі набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства.

З наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що розпорядження голови Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду" від 29.12.2012 року №417 є неправомірним та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду" від 29.12.2012 року №417.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 12 лютого 2015 р.