Справа № 345/2388/13-а
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року м. Київ К/800/61621/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку попереднього розгляду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок

за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом. Просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області в частині відмови йому у перерахунку пенсії за віком відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зобов'язати відповідача провести даний перерахунок пенсії з 19 серпням 2012 року і виплатити донараховані кошти.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року, позов задоволено: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області в частині відмови йому у перерахунку пенсії за віком відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області провести перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 19 серпня 2012 року.

Відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій і постановити нове - про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах, визначених ч. 2 ст. 220 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення без задоволення касаційної скарги, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 13 травня 2000 року призначено пенсію за віком за Списком №1. Загальний стаж роботи позивача становить 33 роки 9 місяців 6 днів, з них 23 роки 1 місяць 15 днів це робота по Списку №1, стаж на підземних роботах становить 4 роки 5 місяців 11 днів та 26 днів - військова служба.

Задовольняючі позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що періоди роботи з 29 вересня 1975 року по 11 лютого 1979 року, з 18 лютого 1979 року по 21 червня 1979 року, з 27 червня 1979 року по 09 липня 1979 року - робота за спеціальністю електрослюсара по ремонту обладнання з повним робочим днем під землею на другому Березниковському калійному рудоуправлінні; з 11 липня 1979 року по 27 серпня 1985 року, з 28 жовтня 1987 року по 23 вересня 1991 року - робота за спеціальностями електрослюсара по ремонту обладнання та машиніста з повним робочим днем під землею в Підземній геологорозвідувальній партії «Уралкалій» - робота по Списку №1; з 10 жовтня 1991 року по 21 березня 1997 року - робота за спеціальністю проходчика з повним робочим днем під землею в ДП «Шахтобуд»; з 01 квітня 1997 року по 20 лютого 2001 року - робота за спеціальністю машиніста підземних самохідних машин на руднику «Ново-Голинь» ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана» з повним робочим днем під землею - віднесені до робіт по Списку №1 із зайнятістю повний робочий день, а тому на позивача поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої та апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345-VI) його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно зі статтею 8 цього Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до пункту «а» підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, геологорозвідці, на дренажних шахтах на будівництві шахт, рудників, копалень» (далі - підрозділ 1) розділу 1 «Гірничі роботи» (далі - розділ 1) Списку № 1 передбачена зайнятість повний робочий день на підземних роботах.

До кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені цим Законом пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій прийшли правильного висновку про необґрунтованість відмови відповідача в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст.8 Закону № 345-VI, оскільки стаж роботи позивача за Списком №1 становить 23 роки 1 місяць 15 днів.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230 КАС України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ : Кобилянський М.Г.

СУДДІ : Амєлін С.Є.

Олендер І.Я.