Справа № 380/56/15-а
Суддя: Лісовенко П. І.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

17.02.2015 Провадження по справі № 2-а/380/2/15
Справа № 380/56/15-а
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2015 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Лісовенка П.І.

при секретарі : Романовській Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Тетієві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання бездіяльності відповідача неправомірною, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, стягнення заборгованості пенсії,

В С Т А Н О В И В :

13.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо призначення та перерахунку йому основної та додаткової пенсії за ядерну шкоду, заподіяну здоров'ю, втрату працездатності ; зобов'язати відповідача виплачувати йому, як інваліду 2 групи ЧАЕС, пенсію в розмірі не меншому 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком; зобов'язати відповідача відшкодувати інфляційні втрати, починаючи з 02.10.2006 року, та три проценти річних від простроченої суми.

В судове засідання позивач не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. 10.02.2015 року надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. 26.01.2015 року до суду надано письмове заперечення на адміністративний позов, вказуючи, що нарахування та виплата позивачу пенсії проводиться відповідно до діючого законодавства, відповідач діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством. Також, просять застосувати строки звернення до суду на підставі ст.ст.99,100 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, суд вирішив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 17.02.2015 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання бездіяльності відповідача неправомірною, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, стягнення заборгованості пенсії, в частині за період з 02.10.2006 року по 13.07.2014 року, залишено без розгляду.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, захворювання яке пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що підтверджується копіями посвідчень та витягом із акту огляду МСЕК. (а.с.6, 7-8).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі Київської області від 12.10.2012 року №2328/р-01, позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки, особи, які мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. Тому, для призначення пенсії за нормами ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідно звернутися до управління ПФУ за місцем проживання. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю інвалідам 2 групи, ліквідаторам наслідків на ЧАЕС, нараховується позивачу відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка є чинною та обов'язковою для виконання. (а.с.20-21).

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач має право на різні державні пенсії, а саме, передбачену Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Із матеріалів справи встановлено, що позивач отримує державну пенсію, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».(а.с.9).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і цим Законом.

Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 ЗУ«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок із ЧАЕС, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності, ніж 8 мінімальних пенсій за віком.

Враховуючи, що позивач отримує державну пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», доказів переходу на державну пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачем не надано, тому правові підстави для задоволення позовних вимог щодо перерахування та виплати державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, виплата якої передбачена ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відсутні.

Висновок щодо перерахунку державної пенсії особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, викладено і в постанові Верховного Суду України від 23.04.2012 року, яка у відповідності до положень ст.244-2 КАС України, є обов'язковою для застосування.

Щодо позовних вимог про виплату та перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 2 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

На виконання вимог пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік», Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року №1210, якою затверджено порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Відповідно до абзацу 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Однак, починаючи з 01.01.2014 року, Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в редакції Закону України від 06.07.2014 р. № 1534-18 не містив норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема статей 50, 54 вказаного Закону.

З огляду на вищезазначене, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, з 01.01.2014 року застосуванню підлягають норми ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року №1210.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за нормами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07. 2014 року №1622-VII, який набрав чинності 16.08.2014 року(згідно інформації Міністерства юстиції України повний текст Закону опубліковано в «Офіційному віснику України» 15.08.2014 року №63), Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 6-7, яким встановлено, що норми ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Вказані положення Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» неконституційними визнано не було.

Отже, до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07. 2014 року №1622-VII, застосуванню підлягають положення ст.ст.50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а з 16.08.2014 року розміри пенсій передбачених ст. ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обмежується вимогами Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік».

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, зобов'язавши відповідача провести позивачу перерахунок та виплатити, відповідно до ст.50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», додаткову пенсію у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, за період з 14.07.2014 року по 15.08.2014 року, з урахуванням вже проведених виплат.

Щодо позовних вимог про відшкодування інфляційних втрат, суд вважає, що в задоволенні необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.

Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Однак, враховуючи, що спірні суми пенсій позивачеві взагалі не нараховувалися та не були ним одержані, тому правові підстави для відшкодування інфляційних втрат, відсутні.

Щодо позовних вимог про сплату трьох процентів річних від простроченої суми, суд вважає, що в задоволенні необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, положення даної статті передбачає насамперед наявність договірних правовідносин та поширюється на порушення грошового зобов'язання.

Враховуючи, що вказані спірні правовідносини не відносяться до цивільних, зокрема, договірних, а є публічно-правовими, тому правові підстави для застосування ст.625 ЦК України, відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 122, 159 - 163 КАС України, Конституцією України, Законом України«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ст. ст. 49, 50, 54, 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік», постановою КМУ«Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року №1210, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання бездіяльності відповідача неправомірною, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, стягнення заборгованості пенсії, задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплата якої передбачена ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 14.07.2014 року по 15.08.2014 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, яка визначена ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 14.07.2014 року по 15.08.2014 року, з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її отримання до Київського апеляційного адміністративного суду через Тетіївський районний суд Київської області.

Суддя: П.І.Лісовенко