Справа № 495/9549/14-а
Суддя: Чебан Н. В.
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/9549/14-а
ПОСТАНоВА
ІМЕНЕМ УКрАЇНи
13 лютого 2015 року м. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Чебан Н.В., розглянувши у порядку скороченого провадження цивільну справу за адміністративним позовом заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень та стягнення заборгованості за речове майно,-
ВСТАНОВИВ:
22 грудня 2014 року заступник військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому зазначив, що ОСОБА_1 25.01.2012 року був звільнений з військової служби у запас з правом носіння військової форми, одягу за п. «б» ч. 6 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоровя). Однак, позивач зазначає, що з 11.03.2000 року не в повному обсязі забезпечувався речовим майном від військової частини НОМЕР_1 . З 06.04.2012 року,на підставі наказу, ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу обласного військового комісаріату, з усіх видів забезпечення, як такого, що здав справи і посаду та направлено для зарахування на військовий облік до Білгород-Дністровського об`єднаного міського військового комісаріату Одеської області, проте до теперішнього часу військова частина НОМЕР_1 по виплаті компенсації за неотримане речове майно не розрахувалась, у зв`язку із чим позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належне йому речове майно, стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суми нарахованої, але не виплаченої йому грошової компенсації замість речового майна у розмірі 9981 грн.
Розгляд справи здійснюється суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, що відповідає положенням ч. 4 ст. 183 -2 КАС України.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, оцінивши повідомлені позивачами обставини, наявність достатніх підстав, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що у відповідності до витягу з наказу № 58 від 25.01.2012 року, полковника ОСОБА_1 , військового комісара Овідіопольського районного військового комісаріату Одеської області Південного оперативного командування звільнено з військової служби у запас за п. «б» ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно витягу з наказу № 28 від 20.02.2012 року, полковник ОСОБА_1 , військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнений наказом Міністра оборони України від 25.01.2012 року № 58 з військової служби у запас за п. «б» (за станом здоров`я) вважається таким, що вибув у чергову відпустку за 2012 рік на 45 діб і додатково на 1 святковий день (8 березня) з 21.02. до 06.04.2012 року. Даним наказом також передбачено, що з 06.04.2012 року полковника ОСОБА_1 буде виключено із списків особового складу обласного військового комісаріату, з усіх видів забезпечення, як такого, що здав справи і посаду, та направлено для зарахування на військовий облік до Білгород-Дністровського об`єднаного міського військового комісаріату Одеської області .
У відповідності до довідки № 9 про вартість речового майна, що підлягає видачі після 11.03.2000 року при звільненні в запас полковника ОСОБА_1 , звільненому згідно наказу з правом носіння військової форми одягу, сума до виплат складає 9981,17 грн.
Листом № 1445 від 09.12.2014 року, ОСОБА_1 відмовлено у виплаті грошової компенсації замість речового права.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, яка діяла до 11 березня 2000 року, військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» дію частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зупинено у частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації за неодержане речове майно.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» статтю 9 Закону викладено в новій редакції, а також доповнено статтею 9-1 (у редакції, чинній до 01 січня 2008 року), якою було передбачено, зокрема, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів.
При цьому положення частини другої статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» регулюють порядок виплати компенсації замість речового майна військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, і не поширюються на військовослужбовців, звільнених з військової служби.
Тобто, на час звернення позивача до командування військової частини для отримання грошової компенсації замість речового майна та до суду з адміністративним позовом Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачав такого права для військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, а пункт 27 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року №1444 не підлягає застосуванню, оскільки суперечить положенням зазначеного вище Закону.
Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема в постановах від 22 жовтня 2013 року по справі № 21-286а13 та від 10 грудня 2013 року по справі № 21-415а13.
Таким чином, позивач не має право на грошову компенсацію замість речового майна після звільнення з військової служби.
Керуючись ст.ст. 6, 9-10, 183-2 КАС України,-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень та стягнення заборгованості за речове майно відмовити.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Cуддя: Чебан Н.В.