Справа № 653/3141/14-а
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 653/3141/14-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Хоменко В.Г.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді -Яковлева Ю.В.
судді -Вербицької Н.В.
судді -Коваля М.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2014 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області про зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

Позивач ОСОБА_4 24.10.2014 року звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що в березні 2014 року він подав до УПФУ в Генічеському районі Херсонської області необхідні документи для призначення йому пенсії за вислугою років, як особа що має вищу фармацевтичну освіту і необхідний стаж роботи в закладах охорони здоров'я, який дає право на отримання такої пенсії. Комісія з питань призначення пенсій управління ПФУ в Генічеському районі Херсонської області на своєму засіданні 11.07.2014 року розглянула питання і своїм рішенням відмовила у призначенні такої пенсії у зв'язку з недостатністю пільгового стажу працівника закладу охорони здоров'я, яким така пенсія може бути призначена. При цьому комісія погодилась з наявністю у нього стажу роботи в закладах охорони здоров'я на посадах, що дають право на отримання пенсії за вислугою років, який складає одинадцять років три місяці і одинадцять днів. Відмовляючи йому у зарахуванні до спеціального стажу період роботи в приватній аптеці на посадах віднесених до посад провізорів - спеціалістів, а саме, завідуючого - провізора та завідуючого аптекою в період з 11.08.1992 року по квітень 2014 року, відповідач посилався на п. 3 ч. 1 ст.11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058, згідно якого фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, в тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування, підлягають загальнообов'язковому державному страхуванню.

Крім того, відповідач мотивував свою відмову тим, що фізична особа, зареєстрована як підприємець, без створення юридичної особи, виконує роботи та надає послуги своїм замовникам у рамках свого статусу підприємця виключно на основі цивільно-правових договорів. Але статус громадянина, як підприємця, не перешкоджає тому, аби цей громадянин, як працівник, уклав трудовий договір з іншим роботодавцем. В цьому випадку громадянин має право укласти трудовий договір з умовою ведення трудової книжки (це буде його основне місце роботи), а без такої умови його робота в цьому разі буде вважатися сумісництвом.

Виходячи з викладеного позивач вважав, що підстави відмови йому у зарахуванні до спеціального стажу період роботи в приватній аптеці на посаді завідуючого - провізора та завідуючого аптекою в період з 11.08.1992 року по 09.04.2014 року не базуються на вимогах Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки законодавством визначено лише перелік посад у закладах охорони здоров'я, робота на яких надає право на пенсію за вислугою років не залежно від форми власності аптечного закладу.

В судовому засіданні позивач та його представник підтвердили зазначені у позові обставини, уточнивши позовні вимоги і з урахуванням того, що відповідач погодився зарахувати до вказаного стажу, одинадцять років три місяці і одинадцять днів. Просили суд 1-ї інстанції зобов'язати відповідача зарахувати до спеціального стажу, який дає право позивачу на отримання пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період його роботи з 17.02.2000 року по 09.04.2014 року на посаді завідуючого - провізора та завідуючого приватною аптекою, також просили зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугою років.

Представник відповідача позов не визнав, у його задоволенні просив відмовити, надавши заперечення на адміністративний позов (а.с. 20-21).

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 було задоволено.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області зарахувати до спеціального стажу, який надає право ОСОБА_4 на отримання пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період його роботи з 17.02.2000 року по 09.04.2014 рік на посаді завідуючого приватною аптекою та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області призначити йому пенсію за вислугою років.

В апеляційній скарзі УПФУ в Генічеському районі Херсонської області, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції було встановлено, що позивач має вищу фармацевтичну освіту і згідно записів в трудовій книжці з 17.07.1987 року по 16.02.2000 року займав посади, робота на яких зараховується до пільгового стажу, який дає право на пенсію за вислугою років, що визнається відповідачем (а.с. 5-6).

Згідно записів у трудовій книжці позивача, він з 11.08.1992 року працював у приватній аптеці «Віола» на посаді завідуючого - провізора, а з 17.02.2000 року завідуючим належної йому аптеки. Наказом від 09.04.2014 року був переведений на посаду касира торговельної зали. Свою діяльність позивач здійснював на підставі свідоцтв про реєстрацію, спочатку, як індивідуального підприємця, а у подальшому, як суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, що підтверджується доданими до позову свідоцтвами від 16.07.1993 року, 14.12.1993 року та 10.02.1998 року. Згідно цих свідоцтв його діяльність була пов'язана виключно з реалізацією лікарський засобів, а займана ним посада відносилась до посад провізорів-спеціалістів (а.с 10-12).

З матеріалів справи вбачається, що аптека «Віола» здійснювала свою діяльність в м.Генічеську, як заклад охорони здоров'я, підтверджується довідкою начальника державної податкової інспекції по Генічеському району від 11.11.1994 року, а також листом Виконкому Генічеської міської ради від 11.05. 1995 року (а.с. 14-15).

Згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники охорони здоров'я при наявності спеціального стажу роботи 25 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Переліком закладів і установ освіти і охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1995 року № 909, визначено, що до спеціального стажу за вислугу років, зараховуються, зокрема, періоди роботи на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів в аптеках, аптечних кіосків, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях. При цьому, згідно з приміткою 2 Переліку, робота за спеціальністю в 58 закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої підпорядкованості цих закладів і установ.

Визначення аптечного закладу наведено в ст.16 Закону України від 19 листопада 1992 року №2801-ХІІ «Основи законодавства України про охорону здоров'я», згідно з якою безпосередню охорону здоров'я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров'я. Відповідно до частини другої цієї статті заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців. Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної практики, виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами визначаються актами законодавства України.

Відповідно до пункту 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року №765, державна акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності.

Згідно з пунктом 2 зазначеного Порядку акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я.

Таким чином, аптека офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується, зокрема, робота на посадах провізорів, фармацевтів у аптеках, які офіційно набули статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17 вересня 2013 року у справі №21-241а13, яка відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для врахування в судовій практиці. Крім того, відповідно до ч.2 ст.161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Оскільки позивач немає необхідного спеціального стажу для призначення пенсії за вислугою років, рішення ПФУ № 12 (згідно протоколу) від 11.07.2014 року про відмову у призначенні пенсії позивачу є законним та обґрунтованим (а.с. 8-9).

У зв'язку з тим, що судом 1-ї інстанції при вирішенні справи було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 та ч. 2 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області - задовольнити.

Постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2014 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області про зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5-ть днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до положень діючого законодавства до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В. Яковлев
Суддя:/підпис/Н.В. Вербицька
Суддя:/підпис/М.П. Коваль