Справа № 464/10151/14-а,2-а/464/228/14
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Справа № 876/11413/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Хобор Р.Б., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання: Сідельник Г.М.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Черевика Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 10 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати дії Управління Пенсійного фонду України (далі - УПФУ) в Галицькому районі м. Львова протиправними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати її пенсію, починаючи з 01.04.2014 р., з урахуванням винагороди за викладацьку діяльність згідно довідки про заробітну плату № 078 від 04.06.2013 р. та надбавки за вислугу років, що виплачується посадовим особам державної податкової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 12.09.2014, згідно з довідкою про заробітну плату № 05-32-252 від 30.07.2013 р.

Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 10.11.2014 р. позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржило УПФУ в Галицькому районі м. Львова. Апеляційну скаргу мотивує тим, що винагорода за вислугу років, що виплачується посадовим особам органів податкової служби, які мають спеціальні знання, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 12.09.1997 р., не включаються до даного переліку та не входить до складових заробітної плати державного службовця, зазначених у ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу», тому посадовим особам податкової служби обчислення пенсії, відповідно до наказного Закону, проводиться з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірах, передбачених ст.33 Закону України «Про державну службу», за стаж, обчислений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 12.09.1997 р. Крім того, винагорода за викладацьку діяльність не є складовою заробітної плати у розмінні ч.2 ст.33 «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а утримання з такої виплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанцій та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта Черевика Є.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу, позивача ОСОБА_1, яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Галицькому районі м. Львова, як одержувач пенсії за віком з 02.08.2013 р. Пенсію їй призначено відповідно до Закону України «Про державну службу».

17.09.2014 р. позивач звернулася до УПФУ в Галицькому районі м. Львова із письмовою заявою про перерахунок її пенсії державного службовця з урахуванням надбавки за вислугу років в розмірі 40 відсотків згідно довідки про складові заробітної плати державного службовця №05-32-262 від 30.07.2013 р. та винагороди за викладацьку діяльність згідно довідки про заробіток для обчислення пенсій №078 від 04.06.2013 р., проте листом №Ч-23 від 22.09.2014 р. було відмовлено у такому перерахунку.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 ст. 33 цього Закону передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Згідно ч.1 ст. 35 Закону України «Про державну службу», державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Системний аналіз наведених вище правових позицій дає підстави прийти до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, індексація та компенсація за невикористані дні відпустки входить до системи оплати праці державного службовця.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, мова йде про грошові доходи населення, які згідно ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» включаються для обчислення пенсії.

Відповідно до довідки про складові заробітної плати державного службовця № 05-32-252 від 30.07.2013 р., виданої Головним управлінням Міндоходів у Львівській області позивачці виплачувалась надбавка (винагорода) за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 у розмірі 40 % з урахуванням посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, на ці виплати нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що винагорода за викладацьку діяльність та надбавка за вислугу років, входять до системи оплати праці державного службовця, оскільки із них сплачено внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах № 21-430а11 від 20.02.2012 року та № 21-125а13 від 14.05.2013 року, які з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що винагорода за викладацьку діяльність та надбавка за вислугу років входила до системи оплати праці державного службовця, а тому має бути врахована при обчисленні пенсії.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга висновків суду першої інстанції не спростовує, відтак задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова і - залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду міста Львова від 10 листопада 2014 року по справі №464/10151/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : Р.Б.Хобор

І.О. Яворський

Повний текс ухвали виготовлений та підписаний 09.02.2014 р.