Справа № 641/13798/14-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 р.Справа № 641/13798/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.01.2015р. по справі № 641/13798/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

19.12.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова (далі по тексту - УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова, відповідач), в якому просить суд визнати протиправним рішення УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова від 18.12.2014 р. щодо виключення з розрахунку при перерахунку пенсії державного службовця позивачеві суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268, винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. № 212 та індексації заробітної плати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 у загальній сумі 40899 грн. 31 коп.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.01.2015 року по справі № 641/13798/14-а, прийнятою в порядку скороченого провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова щодо відмови перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за вислугу років, індексації.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 19 червня 2014 року з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за вислугу років, індексації відповідно до довідки від 11.12.2014 за № 2-3/6174 про складові заробітної плати, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ "Про державну службу".

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 02.10.2010 року по 18.06.2014 року - залишено без розгляду.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 73,08 коп.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.01.2015 року по справі № 641/13798/14-а внесено виправлення в резолютивну частину постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.01.2015 року по справі № 641/13798/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, викладено абзац 3 резолютивної частини постанови в наступній редакції: «Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 відповідно д довідки від 11.12.2014 року № 2-3/6174 про складові заробітної плати, з 19 червня 2014 року з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, винагороди за вислугу років, індексації заробітної плати на державній службі, які враховуються при обчисленні пенсії, з урахуванням фактично отриманих сум, із збереженням 90% нарахування пенсії на момент виходу позивача на пенсію відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення пенсії 02.08.2010 року».

Відповідач, не погодившись із вищевказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.01.2015 року по справі № 641/13798/14-а скасувати, прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу», ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці», ч.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року стверджує, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та винагорода за вислугу років не відносяться до структури заробітної плати, носили одноразовий, несистематичний характер, а тому не враховуються при обчисленні пенсії позивача. Наполягає на пропущенні позивачем строку звернення до суду з даним позовом, встановленого ст.99 КАС України.

З огляду на приписи ч.8 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова та з серпня 2010 року отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 % заробітної плати працюючого державного службовця.

При цьому, розрахунок пенсії позивача відповідачем здійснювався без включення у розмір заробітної плати позивача матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати та винагороди за сумлінну безперервну працю.

12.12.2014 року позивач звернулась до УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова із заявою, в якій просила провести перерахунок пенсії на підставі довідки Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради від 11.12.2014 року № 2-3/6174, включивши до заробітної плати суми індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також винагороди за сумлінну безперервну працю (а.с.9).

Листом № 16177/02-28 від 18.12.2014 року ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням вищевказаних виплат, з посиланням на те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та винагорода за вислугу років не відносяться до структури заробітної плати, а тому не враховуються при обчисленні пенсії позивача.

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про оскарження рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії, зобов'язання відповідача здійснити з 02.08.2010 року перерахунок пенсії з урахуванням до складу заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, винагороди за сумлінну безперервну працю, виходячи з розрахунку 90% заробітної плати працюючого державного службовця, та провести відповідні виплати.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням до складу заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, винагороди за сумлінну безперервну працю, виходячи з розрахунку 90% заробітної плати працюючого державного службовця, з 19.06.2014 року.

Приймаючи рішення про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 за період з 02.10.2010 року по 18.06.2014 року, суд першої інстанції виходив з пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом, що у відповідності до ст.100 КАС України є підставою для залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог з огляду на таке.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" (далі по тексту - Закон № 3723-XII) (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати (ч.5 ст.37 Закону України «Про державну службу»).

У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, винагорода за сумлінну безперервну службу входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відмовляючи в задоволені заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, відповідач керувався положеннями Законів України "Про державну службу" і "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними.

У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону "Про пенсійне забезпечення".

Як вбачається зі змісту довідки, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради від 11.12.2014 року № 2-3/6174, в графі «інші виплати» включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та винагороди за вислугу років (за Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 212 «Про затвердження Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків). На всі виплати, що включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.5-6).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, винагорода за сумлінну безперервну працю повинні враховуватись при обчисленні пенсії позивача, призначеної на підставі Закону України "Про державну службу".

Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України викладеними у постановах від 20.02.2012р. (справа № 21-430а11) та від 14.03.2013р. (справа № 21-125а13), які, у відповідності до ст.244-2 КАС України, є обов'язковими для всіх судів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи позивачці ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії з включенням до заробітної плати, з якої нарахована пенсія, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, винагороди за сумлінну безперервну працю, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законами України «Про державну службу», "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Законом України "Про пенсійне забезпечення", з порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підпунктом 9 пункту 6 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VІ внесено зміни до Закону України "Про державну службу", зокрема, текст статті 37 цього Закону викладено в такій редакції: "На одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 1 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VІ встановлено, що цей Закон набирає чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2012 року.

При цьому, приписами п.2 цього Розділу передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем по справі, що пенсія ОСОБА_1 призначена з 01 серпня 2010 року, а відтак, встановлене Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" обмеження розміру пенсії, призначеної на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу», на позивача не поширюється.

Отже, враховуючи дату, з якої позивачці призначено пенсію, з огляду на положення ст. 37 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) колегія суддів зазначає, що пенсія позивачеві повинна виплачуватись виходячи з розміру у 90% заробітної плати державного службовця.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.99, 100 КАС України щодо неврахування пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом (19.12.2014 р.), шестимісячний строк на звернення до суду з позовом (19.06.2014 р.) та період, за який позивач просить суд захистити його права (з 02.08.2010 року), колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту в межах шестимісячного строку, починаючи з 19.06.2014 року.

Слід відмітити, що судом першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_1 за період, що передує 19.06.2014 року, залишено без розгляду, а відтак, твердження відповідача про неврахування вимог ст.ст.99, 100 КАС України є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправними дій УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця, призначеної на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу», з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за вислугу років (за сумлінну безперервну працю), індексації заробітної плати, та зобов'язання відповідача провести позивачеві з 19.06.2014 року перерахунок пенсії, виходячи із розміру 90 % заробітної плати, з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та винагороди за вислугу років (за сумлінну безперервну працю) згідно з довідкою УПСЗН адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради від 11.12.2014 року № 2-3/6174 та провести відповідні виплати.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.01.2015р. по справі № 641/13798/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.