Справа № 814/139/13-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/139/13-а

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Романішина В.Л., Скрипченка В.О.,

при секретарі Голбан К.В.,

за участю представника відповідача Пірог С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін №73» на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 січня 2013 року по справі за поданням Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби (правонаступник - ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів України в Миколаївській області) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін №73» про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

10.01.2013р. ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва Миколаївської області ДПС (правонаступник - ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів України в Миколаївській області) звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду із поданням до ТОВ «Мостобудівельний загін №73» про стягнення податкового боргу в сумі 2 322 275,69 грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 січня 2013 року подання ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва Миколаївської області ДПС - задоволено. Стягнуто з ТОВ «Мостобудівельний загін №73» (вул.Новозаводська,5, м.Миколаїв,54031, ) на користь Державного бюджету Ленінського району м.Миколаєва (р/р 3073 в ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО 826013, ) податковий бог у сумі 2 322 275,69 грн

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, директор ТОВ «Мостобудівельний загін №73» 17.01.2013р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального і процесуального права та просив скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.01.2013р. та залишити подання ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва Миколаївської області ДПС без розгляду у зв'язку з пропуском встановленого законом 24-годинного строку.

Заслухавши суддю - доповідача, виступ представника відповідача в підтримку своєї апеляційної скарги, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх законних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Відповідач - ТОВ «Мостобудівельний загін №73», зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 16.12.2011 року та перебуває на обліку ДПІ з 11.11.1998 року.

18.04.2011 року співробітниками ДПІ було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Мостобудівельний загін №73» з питань правильності обчислення податку на додану вартість при проведенні взаєморозрахунків з ТОВ «Діліврі» за період березень 2010 року та з ПП «Шанхай» за період липень 2010 року, за результатами якої складено акт №436/37/30126124.

Так, цією перевіркою встановлено, що відповідачем, в порушення вимог п.п.7.2.3 п.7.2, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» було занижено податок на додану вартість у сумі 1833517 грн.

На підставі вказаного вище акту перевірки уповноваженою особою ДПІ 10.05.2011 року було винесено податкове повідомлення-рішення № про донарахування грошового зобов'язання на загальну суму 2291896 грн.

Відповідач із зазначеним податковим повідомленням-рішенням не погодився та оскаржив його в судовому порядку.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.05.2012 року (по справі №2а-7076/11/1470) визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва № від 10.05.2011 року.

Однак, в подальшому, вказана вище постанова окружного суду від 08.05.2012р. булла скасована постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2012 року та прийнята нова постанова про відмову у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Мостобудівельний загін №73».

08.11.2012р. податковим органом на адресу підприємства відповідача була виставлена податкова вимога №7 на суму 2819839,17 грн., яка була отримана представником товариства 13.11.2012 року.

Не дочекавшись добровільної сплати відповідачем податкового боргу, позивач 10.01.2013 року звернувся до суду із даним поданням про стягнення його в судовому порядку.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи подання ДПІ, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача та наявності у відповідача узгодженої суми податкового боргу.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх необгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

А згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Як слідує з положень п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, «податковий борг» - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом.

Пункт 203.2 ст.203 ПК України зобов'язує платника податку самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2012 року ТОВ «Мостобудівельний загін №73» подав декларацію з ПДВ за жовтень 2012 року, в якій самостійно визначив податкове зобов'язання в сумі 10060 грн.

19.12.2012 року товариство відповідача подало ще одну декларацію з ПДВ за листопад 2012 року, в якій самостійно визначило податкове зобов'язання в сумі 5055 грн.

По справі встановлено, що відповідач свій податковий борг сплатив частково, т.б. в сумі 515115 грн. За несплату іншої частинг боргу ДПІ була нарахована пеня в розмірі 530379,69 грн.

Таким чином, станом на 10.01.2013 року, т.б. на момент звернення позивача із даним поданням, податковий борг відповідача становить 2322275,69 грн. (т.б. 2291896,00 + 10060 + 5055 + 530379,69 - 515115), що підтверджується відповідною довідкою податкового органу.

Як слідує зі ст.95 п.95.1. п.95.2. ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Разом з тим, як видно зі змісту ч.2 ст.1833 КАС України, подання подається до суду першої інстанції протягом 24-х годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У відповідності ж до ч.1 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Як слідує з вимог ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Так, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи та зі змісту самого ж подання, обставини, що зумовлюють звернення до суду з цим поданням настали 08.01.2013 року, а тому, відповідно, граничний строк звернення заявника до суду із даним поданням настав 09.01.2013р. Проте, податковий орган, в даному випадку, звернувся до окружного суду із вказаним поданням тільки 10.01.2013 року, що, в свою чергу, підтверджується угловим штампом ДПІ (вих.№1/9/19-014), штампом суду 1-ї інстанції (вх.№550) та ухвалою судді про відкриття провадження.

Отже, за таких обставин, судова колегія приходить до висновку про те, що податковим органом, в данному конкретному випадку, без поважних причин було пропущено встановлений ч.2 ст.1833 КАС України 24-х годинний строк для звернення до суду із цим поданням, в зв'язку із чим, останнє, відповідно до приписів ст.100 КАС України та абз.2 п.7 листа ВАС України від 02.02.2011 року №149/11/13-11, підлягає залишенню без розгляду.

До того ж, при прийнятті остаточного рішення по данному питанню, судова колегія також вважає за необхідне врахувати ще й ту обставину, що 08.04.2013 року постановою ВАС України було скасовано постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2012 року та залишено в силі постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.05.2012 року (по справі №2а-7076/11/1470), яким, як зазначалося вище, було визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва № від 10.05.2011р., на підставі якого фактично і виникла основна сума податкового боргу, який просить стягнути з відповідача ДПІ у своєму поданні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та залишити позовну заяву без розгляду.

Отже, виходячи з вказаного вище, колегія суддів, діючи в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.203 КАС України, приходить до висновку про наявність усіх законних підстав для скасування постанови суду 1-ї інстанції та залишення позовних вимог без розгляду.

Керуючись ст.ст.195,196,198,203,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін №73» - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 січня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: В.Л. Романішин

В.О. Скрипченко