Справа № 813/21/15
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року 10 год. 31 хв. Справа № 813/21/15

Львівський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Козак О.О.,

представника позивача - Ганущина Р.В.,

розглянувши у м. Львові у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Прокурора Шевченківського району м.Львова в інтересах держави в особі Держспоживінспекції України Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення штрафу , -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Прокурора Шевченківського району м. Львова в інтересах держави в особі Держспоживінспекції України Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення штрафу в розмірі 1700, 00 грн.

Ухвалою суду від 06.01.2015 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні 09.02.2015 року відповідно до вимог ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Позов мотивується тим, що відповідачем порушено вимоги ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу», а саме: самовільно розміщено зовнішню рекламу по вул. Миколайчука, парн. ст. - вул. Липинського без погодження з органами місцевого самоврядування та в порушення вимог ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу», не подано інформації щодо вартості розповсюдженої реклами або виготовлення реклами. У зв'язку з чим Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області винесено рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 12.09.2014 р. № 0217 на ФОП ОСОБА_2, який добровільно відповідачем не сплачено.

Відповідач у справі заперечень на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив. Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи за його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, а тому вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до положень ст.128 КАС України.

Розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до п.1 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів (Держспоживінспекція України), затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року №465/2011, Держспоживінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економічного розвитку і торгівлі України.

Згідно з п.3 Положення, одним із основних завдань Держспоживінспекції України є здійснення державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.

Держспоживінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами надання документів, усних чи письмових пояснень, відео- та звукозаписів, іншої інформації, необхідної для здійснення Держспоживінспекцією України повноважень щодо контролю за додержанням законодавства про рекламу; приймати рішення щодо визнання реклами недобросовісною, визнання порівняння в рекламі неправомірним; вимагати від рекламодавців публікації відомостей, що уточнюють, доповнюють рекламу, та звертатися з позовом до суду щодо протиправних дій рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами, заборони відповідної реклами та її публічного спростування; розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення (п.п.11, 12, 21 п.6 Положення).

Засади рекламної діяльності в Україні, врегулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначено Законом України «Про рекламу» №270/96-ВР від 03.07.1996 року (надалі - Закон №270/96-ВР).

Пунктом 1 частини 1 статті 16 Закону України №270-96-ВР визначено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, в порушення вимог пункту 1 частини 1 статті 16 Закону №270/96-ВР, самовільно розміщено зовнішню рекламу по вул. Миколайчука, парн. ст. - вул. Липинського у м. Львові без погодження з органами місцевого самоврядування та в порушення вимог ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу», не подано інформації щодо вартості розповсюдженої реклами або виготовлення реклами.

Департаментом економічної політики Львівської міської ради винесено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 вимогу № 23/Р-4-1716 від 12.06.2014 року про усунення самовільно встановленої спеціальної конструкції зовнішньої реклами на вул. Миколайчука, парн. ст. - вул. Липинського у м. Львові та надано термін на усунення вказаного порушення до 22.06.2014 року.

Відповідач не виконав вищевказані вимоги, відтак Департаментом економічної політики Львівської міської ради на ім'я начальника Держспоживінспекції у Львівській області направлено подання № 23/Р-4-2136 від 04.07.2014 року про порушення відповідачем Закону України «Про рекламу» .

Статтею 26 Закону №270/96-ВР передбачено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу щодо захисту прав споживачів реклами у межах своїх повноважень здійснює, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Функції державного контролю за дотриманням законодавства про рекламу у Львівській області здійснює Інспекція з питань захисту прав споживачів у Львівській області, яка наділена повноваженнями по застосуванню до порушників законодавства фінансових санкцій, передбачених Законом №270/96-ВР.

За результатами розгляду вищевказаного подання посадовою особою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області складено протокол № 0244 від 23.07.2014 року про порушення відповідачем ч.1 статті 16 Закону України «Про рекламу».

На підставі вищевказаного протоколу про порушення законодавства про рекламу Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області було вирішено розпочати справу про порушення законодавства про рекламу відносно відповідача, у зв'язку з чим прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 19.08.2014 року № 0262.

Відповідно до вимог частини 2 статті 26 Закону №270/96-ВР, на вимогу органів державної влади, на які покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 26 Закону України «Про рекламу», органи державної влади зобов'язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними законодавства про рекламу не пізніш як за три дні до такого розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області листом від 24.07.2014 року № 2034 було запропоновано відповідачу в строк до 19.08.2014 року надати наступні документи, а саме: свідоцтво про державну реєстрацію, ліцензію на здійснення діяльності (якщо діяльність, що рекламується вимагає наявності ліцензії), письмові пояснення по факту вчинення порушення законодавства про рекламу, дозвіл на розміщення зовнішньої реклами (якщо такий є), договір на право тимчасового користування місцем для розміщення рекламного засобу, документальне підтвердження вартості розповсюдження реклами за період до 1 року з моменту отримання даного листа. Також вищевказаним листом було повідомлено відповідача, що розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу буде проведено 12.09.2014 року з 09.00 хв. до 12 год. 00 хв.

Судом встановлено, що на засідання розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відповідач не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області було здійснено розгляд такої справи у відсутності відповідача, складено протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу № 0217 від 12.09.2014 року, та враховуючи ненадання інформації про вартість реклами та інших документів щодо її розповсюдження відповідачем вирішено прийняти рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Рішенням від 12.09.2014 р. № 0217 Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області на відповідача накладено штраф у розмірі 1700 грн., зобов'язано відповідача в установленому порядку сплатити штраф до Державного бюджету Шевченківського району м. Львова на вказані у рішенні рахунки. Зазначене рішення направлено відповідачу листом № 2562 від 15.09.2014 року.

Відповідач штраф у добровільному порядку не сплатив.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу встановлена статтею 27 Закону 270-96-ВР, відповідно до якої особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами.

Згідно ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу», за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами спеціально уповноваженому центральному органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальним органам, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. 18, 20 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу» затвердженого постановою КМ України від 26.05.2004р. №693, за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживстандарті або його територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку. Сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевказане, суд прийшов до висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів правомірність застосування до відповідача штрафу, а відповідач не спростував факт порушення ним вимог законодавства про рекламу, тому позов слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 71,158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) до бюджету штраф в розмірі 1 700, 00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 11 лютого 2015 року.

Суддя Сакалош В.М.