Справа № 337/6927/13-а
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 лютого 2015 року м. Київ В/800/691/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Тракало В.В.,

Білуги С.В.,

Головчук С.В.,

Малиніна В.В.,

Стародуба О.П.,

перевіривши виконання вимог законодавства при подачі заяви управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя звернулося до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України із заявою про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року.

Відповідно до статті 2391 КАС України заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за змістом статей 239-2 та 240 цього Кодексу перевіряє відповідність заяви вимогам статей 239, 2391 КАС України та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Згідно статті 237 КАС України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом;

3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених ст. 171-1 цього Кодексу.

Перевіряючи відповідність заяви вимогам ст.ст. 239, 2391 КАС України та вирішуючи питання про допуск справи до провадження, колегія суддів виходить з наступного.

У заяві про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя посилається на те, що судами касаційної інстанції при розгляді справ у подібних правовідносинах по різному застосовані норми матеріального права, зокрема, п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанова Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Так, в постанові від 22 січня 2015 року, яку просить переглянути заявник, Вищий адміністративний суд України, скасовуючи рішення судів першої і апеляційної інстанцій та задовольняючи позов, виходив з того, що оскільки позивачка протягом спірного періоду працювала на посаді провізора центрального аптечного складу Запорізького обласного Аптекоуправління, а вказана посада входить до переліку посад, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», то позивачка має право на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом з тим, у постанові Вищого адміністративного суду України від 19 березня 2014 року, на яку посилається заявник як на підставу неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, виходив з того, що періоди роботи позивачки з 15 липня 1986 року по 5 грудня 1991 року на посаді заступника завідуючого-фармацевта приймального відділу в Сумському обласному аптечному складі, з 6 грудня 1991 року по 31 грудня 1994 року на посаді заступника завідуючого-фармацевта приймального відділу в Сумському ВО «Фармація», з 2 січня 1995 року по 2 січня 1997 року на посаді заступника завідуючого-фармацевта приймального відділу ВТП «Сумифармація» та з 3 січня 1997 року по 10 липня 1998 року на посаді заступника завідуючого відділом по випуску ліків, одержаних від інофірм в виробничо-торгівельному підприємстві «Сумифармація» не були зараховані до спеціального стажу, так як ці посади не передбачені Переліком закладів і установ охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 4 листопада 1993 року.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки, зі змісту вказаних рішень вбачається, що обставини кожної з наведених справ різні, то правовідносини у вказаних справах не є подібними

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову в допуску даної справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236- 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_6 до управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за заявою управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.В. Тракало

С.В. Білуга

С.В. Головчук

В.В. Малинін

О.П. Стародуб А.П.