Справа № 307/1950/14-а (2а-307/53/14)
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

09 лютого 2015 року м. Київ В/800/437/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого: Олексієнка М.М.,

суддів: Заїки М.М.,

Олендера І.Я.,

Стародуба О.П.,

Тракало В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали судді Вищого адміністративного суду України від 10 грудня 2014 року, постановленої за результатами розгляду справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Тячівської державної нотаріальної контори Закарпатської області про визнання заповіту недійсним, визнання неправомірними та незаконними дій державного нотаріуса щодо посвідчення заповіту, зобов'язання видати копію договору дарування,

в с т а н о в и л а:

26 січня 2015 року ОСОБА_4 у порядку статті 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) звернулася з заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали судді Вищого адміністративного суду України від 10 грудня 2014 року (справа №К/800/63411/14) з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в допуску справи до перегляду Верховним Судом України з урахуванням наступного.

Статтею 237 КАС України наведено перелік підстав для подання сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, заяви про перегляд судових рішень в адміністративних справах Верховним Судом України.

Відповідно до положень цієї статті заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

При цьому, під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права розуміється, зокрема, таке:

різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі;

різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню;

різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню;

різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Доводи, викладені в заяві про перегляд судових рішень, не дають підстав вважати, що судами касаційної інстанції у подібних правовідносинах неоднаково застосовані одні й ті самі норми матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень.

В ухвалі судді Вищого адміністративного суду України від 10.12.2014 року, яка є предметом оскарження, застосовані норми процесуального права, зокрема положення пункту 1 частини першої статті 109 КАС України щодо повернення позовної заяви.

З урахуванням наведеного, підстав у допуску справи до провадження Верховного Суду України немає.

Керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до перегляду Верховним судом України справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Тячівської державної нотаріальної контори Закарпатської області про визнання заповіту недійсним, визнання неправомірними та незаконними дій державного нотаріуса щодо посвідчення заповіту, зобов'язання видати копію договору дарування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.М. Олексієнко

М.М. Заїка

І.Я. Олендер

О.П. Стародуб

В.В. Тракало