Справа № 574/12/15-а
Суддя: Стеценко В. С.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 574/12/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року Буринський районний суд Сумської області

в складі : головуючого судді - Стеценко В.С.

при секретарі - Божок В.М.

представника позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - Яковенко О.В.

представника третьої особи - Стасюк В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного Фонду України в Буринському районі Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області щодо відсутності у неї спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років та стосовно відсутності у неї права на призначення пенсії за вислугу років; визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області у зарахуванні їй до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи з 01.01.1992 року по 01.09.1996 року на посаді старшої піонервожатої у Буринський середній школі № 2; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області зарахувати їй до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи з 01.01.1992 року по 01.09.1996 року на посаді старшої піонервожатої у Буринський середній школі №2.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що маючи педагогічний стаж роботи з 08.09.1988 року по даний час, який надає їй право для призначення пенсії за вислугою років, у грудні 2014 року вона звернулася до Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області з питання, щодо виходу на пенсію за вислугою років, проте, їй було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Вважає, що має право на пенсію за вислугу років, оскільки вся її робота в школі була пов'язана з виховною та викладацькою діяльністю, що підлягає зарахуванню до спеціального стажу.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх зодовільнити з огляду на те, що ніде крім школи вона ніколи не працювала, а ідентичність обов'язків вожатої та педагога організатора дають їй право на пільгову пенсію, оскільки не внесення до її трудової книжки відповідних записів, не повинно погіршити її становище.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що позивачка з 08.09.1988 року по 02.09.1996 року працювала на посаді старшої піонервожатої, спочатку в Червонослобідській середній школі Буринського району, а потім в Буринській середній школі № 2 Сумської області в якій в подальшому з 02.09.1996 р. по 01.04.1999 р. працювала заступником директора по виховній роботі, потім школу перейменували на загальноосвітню школу 1-Ш ступенів м.Буринь де з 01.04. 1999 р. вона була переведена на посаду педагога організатора, а потім з 29.08.2001 р. переведена на посаду заступника директора школи з виховної роботи і працювала на цій посаді до 01.09.2014 року, після чого була переведена на посаду вчителя основ здоров'я та етики школи № 2, яка після чергового перейменування, стала Буринською спеціалізованою школою 1-Ш ступенів №2 Буринської міської ради Сумської області. ОСОБА_4 крім школи більш ніде не працювала і станом на грудень 2014 року її педагогічний стаж складав 26 років 3 місяці, а тому вважає, що даний стаж дає позивачці право на пенсію за вислугу років, у відповідності п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», як працівнику освіти маючому спеціальний стаж роботи не менше 25 років. У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до УПФУ в Буринському районі з питанням, щодо оформлення на пенсію за вислугою років, однак їй було в цьому відмовлено по причині відсутності необхідного спеціального стажу, оскільки у відповідності до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров»я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затвердженому Постановою КМУ від 04.11.1993 року № 909, робота на посаді старшої піонервожатої зараховується до спеціального стажу лише до 01.01.1992 року, оскільки у відповідності до рішення колегії Міністерства праці УРСР від 29.03.1991 року № 25 «Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській PCP в загальноосвітніх навчальних закладах» замість посади старшого піонервожатого з 01.04.1991 р. вводилася посада педагога-організатора, а тому всі піонервожаті з 01.01. 1991 року мали бути переведені на посади педагогів-організаторів, на яку позивачка повинна б бути переведена, але згідно з записами в трудовій книжці, переведена не була, що підтверджується листом УПФ України в Буринському районі Сумської області за №227/05-23 від 11.12.2014 року. Звернувшись до відділу освіти Буринської райдержадміністрації позивачка отримала відповідь, що внести зміни до наказу від 21.08.1991р. № 53 немає можливості. За таких обставин вважає, що позивачка має право на пенсію за вислугу років, оскільки вся її робота пов'язана з педагогічною діяльністю і провини позивачки в невиконанні відділом освіти Буринського РДА своїх обов'язків немає, а тому просить повністю задовольнити вимоги позивачки.

Представник відповідача Яковенко О.В. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визначив, що право на пенсію за вислугою років, мають працівники освіти з 25 річним стажем, але у відповідності до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджених постановою КМУ від 04.11.1993 р. № 909 зі змінами за ПКМУ № 1436 від 26.09.2002 р., в розділ 1 Освіта - посада піонервожатої, як посада на пенсію за вислугу років ,не передбачена. Вважає, що з цих підстав, висновок УПФУ в Буринському районі, щодо відсутності у позивачки спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років та щодо відсутності у неї права на призначення пенсиї за вислугу років є законним та обгрунтованим, а тому просить у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Представник третьої особи, відділу освіти Буринської райдержадміністраціі Стасюк В.П., позов визнала, що дійсно з 1991 року на підставі рішення колегії Міністерства праці УРСР від 29.03.1991 р. № 25 «Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в УРСР» у навчальних закладах були введені посади педагога організатора, але разом з тим залишалась і посада старшої піонервожатої. Достовірно, як було у випадку позивачки, чому їй не зробили запис про переведення на посаду педагога організатора, сказати не може, оскільки в той час у відділі освіти не працювала, а штатні розписи, чи відомості про оплату праці та тарифні сітки по школі № 2 за 1991 - 1996 роки не збереглися. На її думку обидві ці посади повинні відноситись до посад працівників освіти, що дають право на пенсію за вислугою років, оскільки вони мають однакові функціональні обов'язки. Разом з тим, в даний час, внести зміни до наказу по відділу освіти № 53 від 21.08.1991 року немає можливості.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що довгий час працював директором Буринської СШ № 2 і пам'ятає, що ОСОБА_4, була переведена в Буринську СШ № 2 з Червонослобідської школи, на посаду старшої піонервожатої де і працювала до 1996 року. Коли відділ освіти видав наказ, про введення школі замість старшої вожатої посаді педагога організатора і переведення позивачка на цю посаду, він вніс відповідний завис і її трудову книжку. Функціональні обов'язки позивачки від перейменування посад не змінилися, як не змінився і обсяг виконуваної нею роботи, оскільки ці посади були ідентичними і в школі одночасно цих двох посад ніколи не було. З якого часу була введена посада педагога організатора точно не пам'ятає, оскільки в його обов'язки входило тільки заповнення трудових книжок працівників школи на підставі наказів відділу освіти, з яким всі працівники перебували в трудових відносинах. Можливо ця посада існувала з 1991 року, але йому про це відомо не було.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи та свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так, з трудової книжки позивачки ОСОБА_4, судом встановлено, що з 08.09.1988 року по 31.08.1990 року ОСОБА_4 працювала на посаді старшої піонервожатої в Червонослобідській середній школі Буринського району Сумської області, а з 22.08.1991 року була переведена на ту ж посаду до Буринської середньої школи № 2 де і працювала до 02.09.1996 року, коли її перевели на посаду заступника директора по виховній роботі у Буринський середній школі №2. Потім школу перейменували на загальноосвітню школу 1-Ш ступенів м.Буринь де з 01.04. 1999 р. позивачка була переведена на посаду педагога організатора, а потім з 29.08.2001 р. переведена на посаду заступника директора школи з виховної роботи і працювала на цій посаді до 01.09.2014 року, після чого була переведена на посаду вчителя основ здоров'я та етики школи №2, яка після чергового перейменування стала Буринською спеціалізованою школою 1-Ш ступенів №2 Буринської міської ради Сумської області (а. с. 9-11).

Станом на грудень 2014 року трудовий педагогічний стаж позивачки склав 26 років і 3 місяці.

В даний період погіршився стан здоров'я позивачки (д-з розсіяний склероз), за яким лікарі забороняють їй роботу пов'язану з роботою з комп'ютером, а також читати і писати. (а.с. 13-14) і позивачка вирішила звернутися до УПФ з питанням можливості виходу на пенсію за вислугою років.

Згідно до п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визначено, що працівники освіти за наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров»я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затвердженому Постановою КМУ від 04.11.1993 року № 909.

У грудні 2014 року позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі з питанням виходу на пенсію за вислугою років, однак їй було роз»яснено, що вона не має необхідного стажу так, як період роботи позивачки з 01.01.1992 року по 01.09.1996 року не підлягає зарахуванню до спеціального стажу для призначення пенсії, в цей стаж буде зарахований лише період роботи позивачки в Буринській СШ № 2 на посаді старшої піонервожатої тільки з 22.08.1991 р. по 31.12.1991 року, так як згідно з приміткою 3 згаданого вище Переліку робота на посаді старшої піонервожатої зараховується до спеціального стажу лише до 01.01.1992 року і пояснили, що відповідно до рішення колегії Міністерства праці УРСР від 29.03.1991 року № 25 «Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській PCP» в загальноосвітніх навчальних закладах замість посади старшого піонервожатого з 01.04.1991 р. вводилася посада педагога-організатора, тому всі піонервожаті з 01.01. 1991 року мали бути переведені на посади педагогів-організаторів, що підтверджується листом УПФ України в Буринському районі Сумської області за №227/05-23 від 11.12.2014 року.(а.с. 6-7).

При зверненні позивачки до керівництва відділу освіти Буринської районної державної адміністрації, з яким вона перебуває у трудових відносинах, отримала письмову відповідь, що внести зміни до наказу по відділу освіти від 21.08.1991 р. № 53 про призначення позивачки на посаду старшої піонервожатої Буринської середньої школи № 2 можливості немає і не заперечують, що дійсно на підставі вище згаданого рішення колегії Міністерства праці УРСР в навчальних закладах була введена посада педагога-організатора, або старшої вожатої, що підтверджується листом відділу освіти Буринської РДА за №1100 від 18.12.2014 року.(а.с.8).

Із довідок Буринською спеціалізованою школою 1-Ш ступенів №2 Буринської міської ради Сумської області та відділу освіти Буринської РДА в Сумській області вбачається, що відомості щодо тарифних сіток, штатних розписів за період 1991-1996 р.р. не збереглися. (а.с. 28-29).

Суд, даючи оцінку правомірності дій відповідача виходить із наступного.

Відповідно до пункту «е» » ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, користуються правом на призначення пенсії за вислугу років особи, які працювали в загальноосвітніх навчальних закладах на посадах учителів, логопедів, вчителів-логопедів, вчителів-дефектологів, викладачів, навчальних сурдопедагогів, тифлопедагогів, вихователів, завідуючих та інструкторів слухових кабінетів, директорів, завідуючих, їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

При цьому в Примітках до Постанови КМУ від 04.11.1993 р. № 909 пункт 3 вказано, що «робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в тому числі на посаді старшої піонервожатої, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років».

Законодавством часів СРСР у загальноосвітніх школах була передбачена посада старшого піонервожатого. Рішенням колегії Міністерства праці УРСР від 29 березня 1991 р. № 25 «Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській РСР» були затверджені нові умови оплати праці працівників освіти. Зазначеною постановою в загальноосвітніх навчальних закладах замість посади старшого піонервожатого з 1 квітня 1991 року вводилась посада педагога-організатора. Тому всі старші піонервожаті з 1 квітня 1991 року мали бути переведені на посади педагогів - організаторів.

Відповідно до п.2.6 - 2.9 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 259/34/5 від 08.06.2001 року у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХП від 05.11.1991 р., основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення,характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Всі записи в трудову книжку відповідно до вимог п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників вносяться власником або уповноваженим ним органом. У тому, що до трудової книжки позивачки не був зроблений запис про зміну назви її посади зі старшої піонервожатої на педагога-організатора і що про це своєчасно не був виданий наказ провини позивачки немає, а несвоєчасне проведеннязаписів у трудовій книжці працівника у відповідність з діючим законодавством не може позбавити позивачку гарантованого Конституцією України права на належне пенсійне забезпечення.

Таким чином, фактично з 01.01.1992 року по 01.09.1996 року включно позивачка ОСОБА_4працювала педагогом-організатором Буринської СШ №2 і про це повинен був виданий наказ, так як Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров»я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений Постановою КМУ від 04.11.1993 р. № 909 не передбачає посади старшої піонервожатої, проте згідно з приміткою 3 до згаданого Переліку робота на посаді старшої піонервожатої до 01.01.1992 року зараховується до стажу для призначення пенсії і це пов»язане з тим, що постановою колегії Мінпраці УРСР від 29.03.1991 р. № 25 «Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській PCP замість посади старшого піонервожатого з 01.04.1991 р. введена посада педагога-організатора і з того часу в жодному нормативному акті не має посади старшого піонервожатого і відповідно не визначені для неї посадові оклади.

Крім того, в листі Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 06.10.2011 року за № 10/2-724 стверджується про ідентичність посадових обов»язків працівників, які займають посади педагогів-організаторів або старших вожатих та відповідно про можливість зарахування періоду роботи на посаді старшого вожатого до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Зміна трудової функції позивачки за період роботи з 01.01.1992 р. по 01.09.1996 року включно не відбулася, обсяг виконуваної роботи відповідав обсягу посадових обов»язків педагога-організатора, оплата праці здійснювалась як педагогу-організатору, що підтверджується листом Міністерства освіти і науки, молоді і спорту України від 06.10.2011 року № 10/2-724 та згаданим рішенням колегії Мінпраці УPCP.

Посилання відділу освіти на те, що в архівах не збереглисявідомості про штатні розписи, про оплату праці та тарифні сітки за 1991 - 1996 роки не може погіршувати становище позивачки і не може бути вмінено їй у вину.

Отже, керуючись Постановою КМУ від 04.11. 1993 р. № 909 - де вказано, що «робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в тому числі на посаді старшої піонервожатої. зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років», та враховуючи, що в трудовій книжці позивачки наявні відповідні записи про переведення її на посаду старшої вожатої, яка була перейменована в педагога організатора, згідно з Рішенням колегії Міністерства праці УРСР від 29 березня 1991 року № 25 «Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській РСР», суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Сам факт невнесення змін до первинних документів (тарифікаційних сіток, штатних розписів, особових рахунків) щодо назви посади, яку обіймала ОСОБА_4 враховуючи, що відповідним чином внесені зміни до трудової книжки і внесення змін не залежало від неї, а лише пов'язано з виконанням посадових обов'язків працівниками управління освіти Буринської РДА, на думку суду, не може впливати на вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстав для зарахування спірного періоду в стаж для призначення пенсії позивачці.

Відповідно до Постанови КМУ від 04.11.1993 р. № 909, ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», керуючись ст.ст. 6,8,11,17,86,138,143,158-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області, щодо відмови зарахування стажу роботи ОСОБА_4 з 01.01.1992 року по 01.09.1996 року включно на посаді старшої піонервожатої у Буринський середній школі №2 до стажу роботи , що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області зарахувати ОСОБА_4 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи з 01.01.1992 року по 01.09.1996 року включно на посаді старшої піонервожатої у Буринській середній школі №2.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Буринський районний суд Сумської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Головуючий суддя: