Справа № 826/17725/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 лютого 2015 року № 826/17725/14

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовомУкраїнського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України
до відповідачаУправління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва
третя особа-1Служба безпеки України
третя особа-2Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва
провизнання нечинними дій, визнання нечинними розрахунків та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України звернувся в Окружний адміністративний суд м. Києва з позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про визнання нечинними дій, визнання нечинними розрахунків та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2014 р. позовна заява Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України була залишена без руху з підстав не надання позивачем доказу щодо сплати судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру в розмірі різниці між фактично сплаченим судовим збором 73,08 грн., та тим, що має бути сплачений, відповідно до заявлених позовних вимог та вимог чинного законодавства - 432,46 грн., тобто 359,38 грн.

Зважаючи на усунення позивачем у визначені судом строки недоліків позовної заяви, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2014 р. суддею Добрянською Я.І. було відкрито провадження в адміністративній справі № 826/17725/14 та призначено справу до судового розгляду на 10.12.2014 р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2014 р. було залучено за ініціативою суду до участі у справі № 826/17725/14 в якості третьої особи Службу безпеки України та оголошено перерву до 16.12.2014 р.

Також, зважаючи на клопотання третьої особи Служби безпеки України про перенесення судового розгляду справи № 826/17725/14 з метою ознайомлення з матеріалами справи та надання часу для подачі письмових пояснень, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2014 р. було зупинено провадження у справі № 826/17725/14 до певної дати, а саме 22.01.2015 р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2015 р. було задоволено усне клопотання відповідача Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва та залучено до розгляду адміністративної справи № 826/17725/14 в якості третьої особи-2 Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва.

У судовому засіданні 10.02.2015 р. представники позивача заявлені у позовній заяві позовні вимоги підтримали повністю та просили суд:

- визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва щодо нарахування Українському науково-дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3 протиправними;

- визнати нечинними розрахунки Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва (від 19.12.2013 р. № 14600/04, від 16.01.2014 р. № 800/04, від 12.02.2014 р. № 2130/03, від 13.03.2014 р. № 3680/03, від 07.04.2014 р. № 4980/03, від 14.05.2014 р. № 6635/03, від 14.06.2014 р. № 6650/03, від 14.07.2014 р. № 9531/03, від 13.08.2014 р. № 10766/03, від 15.10.2014 р. № 13366/03, від 07.11.2014 р. № 14928/03) щодо відшкодування Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва утриматися від нарахування Українському науково-дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3;

- стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору згідно з квитанцією.

В обґрунтування зазначених позовних вимог представники позивача послалися на те, що відповідачем Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва було необґрунтовано (безпідставно) та протиправно нараховано Українському науково-дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3, а також необґрунтовано (безпідставно) та протиправно складено та надіслано позивачу розрахунки від 19.12.2013 р. № 14600/04, від 16.01.2014 р. № 800/04, від 12.02.2014 р. № 2130/03, від 13.03.2014 р. № 3680/03, від 07.04.2014 р. № 4980/03, від 14.05.2014 р. № 6635/03, від 14.06.2014 р. № 6650/03, від 14.07.2014 р. № 9531/03, від 13.08.2014 р. № 10766/03, від 15.10.2014 р. № 13366/03, від 07.11.2014 р. № 14928/03 щодо відшкодування Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_3, на користь якої нараховується пільгова пенсія, в Інституті позивача не працювала, а працювала в Українському науково-виробничому підприємстві хімічних реактивів «Реагент» (пенсія ОСОБА_3 призначена УПФУ у Дніпровському районі м. Києва), проте як установа позивача (УНДІСТ), відповідно до наявних у справі установчих документів, не є правонаступником підприємства хімічних реактивів «Реагент» (серед завдань, предмету діяльності, структури УНДІСТ відсутні будь-які відомості щодо виконання робіт, пов'язаних з хімічними речовинами, та відсутні будь-які відомості щодо наявності в штаті посад інженерів-хіміків), а згідно витягів з ЄДРПОУ (що також наявні в матеріалах справи) - Служба безпеки України та Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України є окремими самостійними юридичними особами, які не відповідають за зобов'язаннями одна одної, а отже - відповідачем були складені та надіслані розрахунки по відшкодуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3 (яка не працювала в установі позивача) не до тієї юридичної особи, що має відповідати за вказаними зобов'язаннями.

Відповідачем, у свою чергу, до матеріалів справи були надані письмові заперечення проти позову, в яких Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва зазначає про обґрунтованість та правомірність нарахування Українському науково-дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3, а також про обґрунтованість та правомірність складення та надіслання позивачу розрахунків від 19.12.2013 р. № 14600/04, від 16.01.2014 р. № 800/04, від 12.02.2014 р. № 2130/03, від 13.03.2014 р. № 3680/03, від 07.04.2014 р. № 4980/03, від 14.05.2014 р. № 6635/03, від 14.06.2014 р. № 6650/03, від 14.07.2014 р. № 9531/03, від 13.08.2014 р. № 10766/03, від 15.10.2014 р. № 13366/03, від 07.11.2014 р. № 14928/03 щодо відшкодування Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3, оскільки з довідки Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки № 18/2483 від 08.07.2008 року, виданій ОСОБА_3 для подання в органи Пенсійного фонду України для призначення пенсії за віком по списку № 1, вбачається факт роботи та характеристика робіт, що виконувалась, а також вбачається наявність права на державну пенсію на пільгових підставах у пільгових розмірах, та пільговий стаж, та крім того, з довідки Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки № 18/485 від 06.03.2009 року, виданій ОСОБА_3 для подання в органи Пенсійного фонду України для призначення пенсії за віком по списку № 1, вбачається, що з 18.01.1994 року правонаступником НВП «Реагент» став підрозділ Служби безпеки України (підстава: розпорядження та наказ з грифом «таємно»).

Таким чином, на переконання відповідача, оскільки зазначені довідки видані саме позивачем, то думка представників Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки, що відшкодовувати має інша юридична особа, а не позивач - є необгрунтованою.

Третіми особами по справі в судовому засіданні 10.02.2015 р. також були надані пояснення по суті позову та зазначено про правомірність, на їх думку, дій відповідача, що оскаржуються позивачем у даній адміністративній справі.

Крім того, в судовому засіданні 10.02.2015 р. позивачем було подано письмове клопотання про продовження розгляду адміністративної справи № 826/17725/14 в порядку письмового провадження, проти чого також письмово не заперечили відповідач та третя особа-2.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на викладене, а саме заявлення позивачем клопотання про продовження розгляду адміністративної справи № 826/17725/14 в порядку письмового провадження, проти якого не заперечив відповідач, суд ухвалив продовжити розгляд даної адміністративної справи № 826/17725/14 в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За наслідками переходу судом до розгляду адміністративної справи № 826/17725/14 в порядку письмового провадження, станом на 17.02.2015 р. інших документів з приводу даного спору від сторін по справі до канцелярії суду не надходило.

Отже, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також врахувавши позицію судів вищих інстанцій щодо розгляду аналогічних спорів, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивач Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України є державною науково-дослідною установою, яка фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету.

Так, між Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз СБУ (далі - позивач, Інститут) та Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському р-ні м. Києва (далі - відповідач) виникли спірні правовідносини щодо сплати Інститутом фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначеної відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 р. № 36.

З даного приводу, в період з листопада 2013 року по листопад 2014 року відповідачем на адресу позивача надсилались розрахунки на виплату і доставку пенсій гр. ОСОБА_3І, а саме:.

- розрахунок за листопад 2013 р. на загальну суму 2 840, 82 грн. б/н;

- розрахунок за грудень 2013 р. на загальну суму 7 102,05 грн. від 19.12.2013 р. № 14600/04;

- розрахунок за січень 2014 р. на загальну суму 8 522,46 грн. від 16.01.2014 р. № 800/04;

- розрахунок за лютий 2014 р. на загальну суму 9 942,87 грн. від 12.02.2014 р. № 2130/03;

- розрахунок за березень 2014 р. на загальну суму 21 303,15 грн. від 13.03.2014 р. № 3680/03;

- розрахунок за квітень 2014 р. на загальну суму 21 637,58 грн. від 07.04.2014 р. № 4980/03;

- розрахунок за травень 2014 р. на загальну суму 24 146,97 грн. від 14.05.2014 р. № 6635/03;

- розрахунок за червень 2014 р. на загальну суму 1 420,41 грн. від 14.06.2014 р. № 6650/03;

- розрахунок за липень 2014 р. на загальну суму 26 987,79 грн. від 14.07.2014 р. № 9531/03;

- розрахунок за серпень 2014 р. на загальну суму 28 408,20 грн. від 13.08.2014 р. № 10766/03;

- розрахунок за жовтень 2014 р. на загальну суму 31 249,02 грн. від 15.10.2014 р. № 13366/03;

- розрахунок за листопад 2014 р. на загальну суму 32 669,43 грн. від 07.11.2014 р. № 14928/03.

Однак позивач, повністю незгоден із вищезазначеними розрахунками, оскільки останні, на його переконання, були прийняті відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для винесення рішень такого характеру, зважаючи на що, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав та інтересів у судовому порядку до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача, зважаючи зокрема на наступне.

З приводу заявлених позовних вимог, як вбачається з наявних матеріалів справи, Інститутом надсилався до відповідача лист від 16.06.2014 р. № 18/14-3935, де зазначалось, що будь-яка заборгованість у позивача відсутня, а працівників (в тому числі і пенсіонерки ОСОБА_3І.), які отримували пільгову пенсію в Інституті за Списком № 1 - немає, а також позивач просив відповідача повідомити про підстави нарахування такої пенсії, проте як відповіді від УПФУ в Солом'янському районі м. Києва отримано не було.

Як наголошує позивач у своїй позовній заяві, ОСОБА_3, на користь якої відповідачем нараховується пільгова пенсія, в Інституті не працювала, проте як в робочому порядку було з'ясовано, що пенсія ОСОБА_3 була призначена УПФУ у Дніпровському районі м. Києва.

Так, листами УПФУ у Дніпровському районі м. Києва (від 01.10.2014 р. № 17034/06, від 05.11.2014 р. № 18955/06 та від 17.08.2014 р. № 14907/06) було повідомлено, що ОСОБА_3 призначено пенсію на підставі: трудової книжки; довідки Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ від 08.07.2008 р. № 18/2483; та довідки Фінансово-економічної служби Служби безпеки України від 05.11.2008 р. № 21/1/1-2686.

Однак, розглянувши зазначені документи (надані позивачем та відповідачем до матеріалів справи), суд прийшов до висновку, що вказані нарахування пільгової пенсії гр. ОСОБА_3 здійснюється УПФУ в Солом'янському районі м. Києва не до тієї юридичної особи, та підлягають визнанню протиправними стосовно саме установи позивача.

В даному випадку, Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки Служби безпеки України дійсно видав ОСОБА_3 довідку від 08.07.2008 р. № 18/2483 про те, що вона працювала повний робочий день в Київському відділі Всесоюзного науково-дослідного інституту хімічних реактивів та особливо чистих речовин «ІРЕА», який з 1992 року було перейменовано в Українське науково-виробниче підприємство хімічних реактивів «Реагент», яке з 1994 року стало підрозділом Служби безпеки України.

Водночас, на переконання суду, що не було допустимими доказами по справі спростовано відповідачем, дана довідка не підтверджує того факту, що гр. ОСОБА_3 працювала саме в установі позивача (Українському науково-дослідному інституті спеціальної техніки Служби безпеки України), а посилання на нормативні документи (накази, розпорядження) стосовно цього - відсутні.

Також, фінансово-економічною службою Служби безпеки України було видано довідку ОСОБА_3 від 05.11.2008 р. № 21/1/1-2686 про заробітну плату для обчислення пенсії, та трудова книжка останньої підтверджує, що ОСОБА_3 дійсно працювала у Українському науково-виробничому підприємстві хімічних реактивів «Реагент».

З приводу зазначеного, відповідно до розпорядження Кабінету міністрів України від 13.10.1993 р. № 845-р, Українське науково-виробниче підприємство хімічних реактивів «Реагент» передане до сфери управління Служби безпеки України.

У зв'язку із тим, що Служба безпеки України є самостійною юридичною особою, а Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України також є іншою самостійною юридичною особою, позивач не може відповідати за зобов'язаннями іншої юридичної особи - Служби безпеки України та її підрозділів (організацій, що належать до сфери управління СБУ).

Відповідно до статті 80 Цивільного кодексу України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.

Згідно статті 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру) за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду.

Однак з приводу зазначеного, як підтверджується наявними матеріалами справи, позивачем такі страхові внески взагалі не здійснювались, оскільки останній (позивач) не виконує роботи, пов'язані з хімічними речовинами, та відсутні будь-які відомості щодо наявності в штаті позивача посад інженерів-хіміків, а також відсутні документи щодо правонаступництва позивачем УНДІСТ СБУ прав та обов'язків Українського науково-виробничого підприємства хімічних реактивів "Реагент".

Відповідно до пункту 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою ПФУ від 25.11.2005 р. № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846, особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (копію трудової книжки із записом про звільнення та/або копію цивільно-правового договору). Документи про стаж, вік та заробітну плату (Довідка про заробітну плату для обчислення пенсії) подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Щодо наведеного, то як підтверджується наявними у справі доказами, позивач таку довідку про заробітну плату гр. ОСОБА_3 не надавав, оскільки остання в установі позивача не працювала, проте як дану довідку про заробітну плату було надано гр. ОСОБА_3 саме Службою безпеки України (фінансово-економічною службою Служби безпеки України), що є окремою юридичною особою, та про що відповідачем було надано відповідний доказ суду.

Також, в судовому засіданні представник відповідача заявив, що ІСТЕ (позивач) являвся правонаступником підприємства хімічних реактивів «Реагент», так як Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки Служби безпеки України (далі - УНДІСТ), правонаступником якого являється ІСТЕ, видав ОСОБА_3 довідку від 08.07.2008 р. № 18/2483 про те, що вона працювала повний робочий день в Київському відділі Всесоюзного науково-дослідного інституту хімічних реактивів та особливо чистих речовин «ІРЕА», який з 1992 року було переіменоване на Українське науково-виробниче підприємство хімічних реактивів «Реагент», та яке з 1994 року стало підрозділом Служби безпеки України.

Однак, як вже було зазначено вище, дана довідка не підтверджує того факту, що гр. ОСОБА_3 працювала в УНДІСТ, проте як посилання на нормативні документи (накази, розпорядження) відсутні.

Крім того, згідно наявних у справі доказів, відповідно до Статуту УНДІСТ від 29.12.2007 р. та Статуту ІСТЕ від 10.08.2009 р., дані установи не являються правонаступниками підприємства хімічних реактивів «Реагент», а серед завдань, предмету діяльності, структури УНДІСТ та ІСТЕ відсутні будь-які відомості щодо виконання робіт пов'язаних з хімічними речовинами та про наявність в штаті посад інженерів-хіміків.

Також слід зазначити, що позивач УНДІСТ СБУ (що є окремою юридичною особою від самої материнської структури Служби безпеки України) відповідно до витягу з ЄДРПОУ (копія якого наявна в матеріалах справи) був зареєстрований ще 18.02.1993 р., тобто до державної перереєстрації Українського науково-виробничого підприємства хімічних реактивів "Реагент" підрозділом Служби безпеки (в 1994 році), та крім того, ні в Статуті позивача УНДІСТ СБУ від 29.12.2007 р. ні в Статуті позивача УНДІСТ СБУ від 10.08.2009 р. (що є окремою юридичною особою від самої материнської структури Служби безпеки України) не міститься жодних даних (інформації) щодо правонаступництва Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки Служби безпеки України прав та обов'язків Українського науково-виробничого підприємства хімічних реактивів "Реагент", яке є саме підрозділом окремої юридичної особи Служби безпеки з 1994 року, та жодних змін щодо наведеного (відповідно до наявних матеріалів справи) не відбувалося.

Більш того, як зазначалося вище, та також підтверджується наявними у справі доказами, довідка про заробітну плату гр. ОСОБА_3 (щодо якої відповідачем нараховувалася пільгова пенсія та з непідтверджених підстав скеровувалися саме позивачу розрахунки по відшкодуванню такої пільгової пенсії) була видана 05.11.2008 р. саме окремою від позивача (УНДІСТ СБУ) іншою юридичною особою (материнською структурою) Службою безпеки України, підрозділом якої саме і стало з 1994 року Українське науково-виробниче підприємство хімічних реактивів "Реагент" (в якому, при його попередньому найменуванні Всесоюзний науково-дослідний інститут хімічних реактивів та особливо чистих речовин "ІРЕА" працювала гр. ОСОБА_3І .).

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази та норми зазначеного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва було безпідставно нараховано саме Українському науково-дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3, а також безпідставно складено та надіслано саме позивачу УНДІСТ СБУ розрахунки від 19.12.2013 р. № 14600/04, від 16.01.2014 р. № 800/04, від 12.02.2014 р. № 2130/03, від 13.03.2014 р. № 3680/03, від 07.04.2014 р. № 4980/03, від 14.05.2014 р. № 6635/03, від 14.06.2014 р. № 6650/03, від 14.07.2014 р. № 9531/03, від 13.08.2014 р. № 10766/03, від 15.10.2014 р. № 13366/03, від 07.11.2014 р. № 14928/03 щодо відшкодування Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_3, на користь якої нараховується пільгова пенсія, в Інституті позивача не працювала, а працювала в Українському науково-виробничому підприємстві хімічних реактивів «Реагент» (пенсія ОСОБА_3 призначена УПФУ у Дніпровському районі м. Києва), проте як установа позивача (УНДІСТ), відповідно до наявних у справі установчих документів, не є правонаступником підприємства хімічних реактивів «Реагент» (серед завдань, предмету діяльності, структури УНДІСТ відсутні будь-які відомості щодо виконання робіт, пов'язаних з хімічними речовинами, та відсутні будь-які відомості щодо наявності в штаті посад інженерів-хіміків), а згідно витягів з ЄДРПОУ (що також наявні в матеріалах справи) - Служба безпеки України та Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України є окремими самостійними юридичними особами, які не відповідають за зобов'язаннями одна одної, а отже - відповідачем були складені та надіслані розрахунки по відшкодуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3 (яка не працювала в установі позивача) не до тієї юридичної особи, що має відповідати за вказаними зобов'язаннями.

Тобто, в даному випадку, суд погоджується із правомірністю дій відповідача щодо нарахування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3 (шляхом складення розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3І.), проте не погоджується із правомірністю дій відповідача щодо скерування таких розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3 саме юридичній особі позивача - Українському науково-дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України (в якому гр. ОСОБА_3 не працювала), проте як зазначене скерування таких розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3 мало проводитися іншій юридичній особі, до сфери управління якої з 2004 року стало відноситися Українське науково-виробниче підприємство хімічних реактивів «Реагент», а саме окремої юридичної особи (материнської структури) Служби безпеки України, оскільки саме остання має відповідати за вказаними зобов'язаннями (довідка від 05.11.2008 р. № 21/1/1-2686 про заробітну плату для обчислення пенсії гр. ОСОБА_3 видана саме фінансово-економічною службою Служби безпеки України, а не позивачем), проте як іншого в судовому засіданні відповідачем допустимими у справі доказами доведено не було.

Таким чином, оскільки відповідно до даних витягів з ЄДРПОУ та Статутів УНДІСТ СБУ, позивач не став правонаступником прав та обов'язків Українського науково-виробничого підприємства хімічних реактивів «Реагент», то за такими зобов'язаннями останнього має відповідати саме материнська структура - Служба безпеки України, до сфери управління якої і було передано з 1994 року Українське науково-виробниче підприємство хімічних реактивів «Реагент».

Аналогічна правова позиція викладена також в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 05.06.2012 р. № к/9991/53712/11-е «Про визнання недійсними листів-повідомлень та розрахунків відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій».

Згідно вимог частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, суд не може задовольнити позовну вимогу позивача щодо зобов'язання відповідача утриматися від нарахування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3 шляхом складення розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по ОСОБА_3, оскільки це є вручанням у дискреційні функції органу Пенсійного фонду України, який має діяти у відповідності з вимогами чинного законодавства, та судам забороняється втручатися у дискреційні функції органів виконавчої влади.

Згідно з вимогами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також, згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, було доведено суду правомірність його дій щодо нарахування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3 (шляхом складення розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3І.), проте як не було доведено суду правомірності його дій, щодо скерування таких розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3 саме Інституту позивача, оскільки останнє мало проводитися іншій юридичній особі, до сфери управління якої стало відноситися Українське науково-виробниче підприємство хімічних реактивів «Реагент», та яка саме має відповідати за вказаними зобов'язаннями.

Натомість позивач надав суду відповідні обґрунтування, що підтверджуються допустимими доказами у справі, щодо протиправності дій відповідача стосовно скерування розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3 саме Українському науково-дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України (в якому зазначена особа не працювала та яке не є правонаступником Українського науково-виробничого підприємства хімічних реактивів «Реагент»), оскільки таке скерування розрахунків мало проводитися іншій юридичній особі, до сфери управління якої стало відноситися Українське науково-виробниче підприємство хімічних реактивів «Реагент», та яка саме має відповідати за вказаними зобов'язаннями.

Як зазначалося вище, та наведене підтверджується наявними у справі доказами, оскільки відповідно до даних витягів з ЄДРПОУ та Статутів УНДІСТ СБУ, позивач не став правонаступником прав та обов'язків Українського науково-виробничого підприємства хімічних реактивів «Реагент», то за такими зобов'язаннями останнього має відповідати саме материнська структура - Служба безпеки України, до сфери управління якої і було передано з 1994 року Українське науково-виробниче підприємство хімічних реактивів «Реагент» (в якому, при його попередньому найменуванні Всесоюзний науково-дослідний інститут хімічних реактивів та особливо чистих речовин "ІРЕА" працювала гр. ОСОБА_3І.).

Зважаючи на таке, наявні у справі докази та норми наведеного законодавства, суд вирішив частково задовольнити позовні вимоги позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону від 19.09.2013 року, що набрала чинності з 23.10.2013 р.), за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 2 відсотків розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону від 19.09.2013 року, що набрала чинності з 23.10.2013 р.), під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

У зв'язку з тим, що судом позов майнового характеру (із повною сумою судового збору 4 324,62 грн., з якої позивачем сплачено 10% - 432,46 грн.) задовольняється частково, позивачу слід доплатити судовий збір у половинному розмірі від повної суми за мінусом вже сплачених 10% (4 324,62 грн./2) - 432,46 грн.) = 1 729,85 грн., а відповідачу сплатити судовий збір у половинному розмірі від повної суми, що дорівнює 2 162,31 грн.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва щодо скерування саме Українському науково-дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України розрахунків (від 19.12.2013 р. № 14600/04, від 16.01.2014 р. № 800/04, від 12.02.2014 р. № 2130/03, від 13.03.2014 р. № 3680/03, від 07.04.2014 р. № 4980/03, від 14.05.2014 р. № 6635/03, від 14.06.2014 р. № 6650/03, від 14.07.2014 р. № 9531/03, від 13.08.2014 р. № 10766/03, від 15.10.2014 р. № 13366/03, від 07.11.2014 р. № 14928/03) на відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України судовий збір в розмірі 1 729,85 грн. на рахунок 4007, отримувач: УДКСУ у м. Києві, код отримувача: 38004897, банк отримувача: ГУ ДКСУ у місті Києві, код банку отримувача: 820019, .

5. Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва судовий збір в розмірі 2 162,31 грн. на рахунок 4007, отримувач: УДКСУ у м. Києві, код отримувача: 38004897, банк отримувача: ГУ ДКСУ у місті Києві, код банку отримувача: 820019, .

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя: Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання в повному обсязі постанови - 17.02.2015 р.