Справа № 823/2693/13-а
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року справа № 823/2693/13-а

м. Черкаси

11 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

за участю представника позивача сільськогосподарського виробничого кооперативу "Струмок" Балковської І.Ю. - за довіреністю від 09.09.2014,

представника відповідача державної інспекції сільського господарства в Черкаській області Карого В.М. - за довіреністю від 16.01.2015,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу "Струмок" до державної інспекції сільського господарства в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Кропивнянська сільська рада Золотоніського району Черкаської області, про скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2013 до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся сільськогосподарський виробничий кооператив "Струмок", в якому просить скасувати припис державного інспектора сільського господарства відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Супруна М.О. від 27.05.2013 № 000493.

Ухвалою суду від 03.07.2014 позовну заяву сільськогосподарського виробничого кооперативу "Струмок" до державної інспекції сільського господарства в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Кропивнянська сільська рада Золотоніського району Черкаської області про скасування припису, залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2014 апеляційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу "Струмок" задоволено, ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 03.07.2014 скасовано, справу направлено до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що за наслідками перевірки сільськогосподарського виробничого кооперативу «Струмок» відповідачем встановлено, що земельні ділянки загальною площею 10 га (землі історико-культурного призначення), які знаходяться в адмінмежах Кропивнянської сільської ради за межами населеного пункту та використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без правовстановлюючих документів, що є порушенням ст. ст. 125, 126 ЗК України, за що передбачена відповідальність ст. 53-1 КУпАП.

27.05.2013 відповідачем винесено припис № 000493, яким зобов'язано позивача у 30-ти денний термін усунути порушення згідно вимог чинного законодавства України.

Позивач вважає висновки акту перевірки безпідставними, а припис таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що місце розташування, розміри земельних ділянок історико-культурного призначення в межах Кропивнянської сілької ради, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, неможливо встановити через відсутність проекту землеустрою з організації та встановлення меж територій історико-культурного призначення в адмінмежах Кропивнянської сільської ради. Виносу у натуру меж курганів на території Кропивнянської сільської ради не було.

План внутрігосподарського землеустрою колгоспу ім. Жданова села Кропивна Золотоніського району Черкаської області від 1978р. складений не за результатами вимірів, зроблених землевпорядною організацією, а на підставі матеріалів аерофотозйомки, а тому не може вважаться проектом землеустрою з організації та встановлення меж територій історико-культурного призначення в адмінмежах Кропивнянської сільської ради в розумінні ст. 47 Закону України «Про землеустрій».

Представник відповідача заперечує проти заявленого адміністративного позову, мотивуючи це тим, що під час проведення перевірки та винесення оскаржуваного припису відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Висновки акту перевірки про використання СВК «Струмок» земельних ділянок історико-культурного призначення в межах Кропивнянської сільської ради зроблені на підставі плану внутрігосподарського землеустрою колгоспу ім. Жданова села Кропивна Золотоніського району Черкаської області; проект внутрігосподарського землеустрою затверджено виконкомом Золотоніської районної Ради народних депутатів 13.07.1978 і перенесено в натурі в серпні 1978р. Вказаний план надійшов від Кропивнянської сільської ради Золотоніського району.

Згідно плану внутрігосподарського землеустрою колгоспу ім. Жданова села Кропивна Золотоніського району Черкаської області, сільськогосподарським виробничим кооперативом «Струмок» використовуються земельні ділянки загальною площею 10 га, на яких розташовано 5 курганів.

Представник третьої особи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, до суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника Кропивнянської сільської ради.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 23.05.2013 по 27.05.2013 державним інспектором сільського господарства державної інспекції сільського господарства в Черкаській області Супруном М.О. було проведено планову перевірку дотримання вимог земельного законодавства сільськогосподарським виробничим кооперативом "Струмок".

За наслідками перевірки складено акт від 27.05.2013, в якому встановлено, що земельні ділянки загальною площею 10 га (землі історико-культурного призначення), які знаходяться в адмінмежах Кропивнянської сільської ради за межами населеного пункту та використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без правовстановлюючих документів. Станом на 27.05.2013 вони засіяні с/г культурами, що є порушенням ст. ст. 125, 126 ЗК України та ст. 53-1 КУпАП передбачена відповідальність.

За результатами перевірки складено також акт обстеження земельної ділянки від 27.05.2013 № 1 та розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки від 28.05.2013. Згідно з розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки від 28.05.2013 розмір заподіяної шкоди складає 30635 грн. 22 коп.

27.05.2013 відповідачем винесено припис № 000493, яким зобов'язано керівництво СВК «Струмок» у 30-ти денний термін усунути порушення згідно вимог чинного законодавства України.

Не погоджуючись з вказаним приписом, 11.06.2013 позивач звернувся зі скаргою до державної інспекції сільського господарства в Черкаській області.

Рішенням державної інспекції сільського господарства в Черкаській області від 25.06.2013 №1 припис, виданий державним інспектором сільського господарства - головним спеціалістом відділу оперативного контролю управління контролю за використанням та охороною земель Супруном М.О. від 27.05.213 №000493 керівництву СВК «Струмок», залишено без змін.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України землі за основним цільовим призначенням поділяються, зокрема, на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; д) землі історико-культурного призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Земельного кодексу України, до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам'ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Згідно ст. 34 Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 №1805-ІІІ (далі - Закон №1805), землі, на яких розташовані пам'ятки, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, належать до земель історико-культурного призначення, включаються до державних земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землеустрою, іншої проектно-планувальної та містобудівної документації.

Відповідно до ст. 1 Закону №1805, об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону №1805, кургани відносяться до археологічних об'єктів культурної спадщини.

Частина 1 ст. 13 Закону №1805 визначає, що об'єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам'ятки. Порядок визначення категорій пам'яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із занесенням до Реєстру на об'єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи, що становлять предмет його охорони, поширюється правовий статус пам'ятки.

Отже, об'єкт нерухомого майна набуває правового статусу пам'ятки тільки із занесенням до Реєстру.

Стаття 14 Закону №1805 передбачає порядок занесення об'єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону №1805, занесення об'єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам'ятки) провадяться відповідно до категорії пам'ятки: а) пам'ятки національного значення - постановою Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, протягом одного року з дня одержання подання; б) пам'ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам'яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.

Згідно ч. 2 ст. 14 Закону №1805, об'єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам'ятки вноситься до Переліку об'єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об'єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об'єкта або уповноважений ним орган (особу). Переліки об'єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону №1805, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, видає власнику пам'ятки або уповноваженому ним органу свідоцтво про реєстрацію об'єкта культурної спадщини як пам'ятки.

Відповідно до пункту «в» ст. 2 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 №858-IV (далі - Закон №858), землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Пункт «г» частини 2 статті 25 Закону №858 визначає, що проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення є одним із видів документації з землеустрою.

Відповідно до статті 47 Закону №858, проектами землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення визначаються місце розташування і розміри земельних ділянок, власники земельних ділянок, землекористувачі, у тому числі орендарі, а також встановлюється режим використання та охорони територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення.

Згідно п. 4 Порядку розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 № 1094 (далі - Порядок), замовником проекту землеустрою може бути сільська, селищна, міська рада, обласна, районна, Київська або Севастопольська міська держадміністрація, землевласник або землекористувач, інша особа відповідно до закону.

Пункт 8 Порядку визначає, що проект землеустрою погоджується з власниками і користувачами суміжних земельних ділянок, а також земельних ділянок, які включаються до території природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення без їх вилучення, органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною службою, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини.

Згідно листа Археологічної інспекції управління культури Черкаської обласної державної адміністрації від 28.10.2013 №26 (а.с. 68, т. 3), в адмінмежах Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області знаходяться такі археологічні об'єкти культурної спадщини, археологічні пам'ятки, взяті на державний облік: городище періоду пізнього середньовіччя (охоронний №1821, рішення облвиконкому №359 від 05.08.1983) та кургани ІІ тис. до н.е. - XIІI ст. н.е. (охоронні №№2689, 2690, 2691, 2692, рішення облвиконкому №116 від 26.06.1990). Виносу у натуру меж курганів на території Кропивнянської сільської ради не було.

Пам'ятки археології, що розташовані в адміністративних межах Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області прийняті на державний облік рішеннями облвиконкому №359 від 05.08.1983 та №116 від 26.06.1990 (лист Археологічної інспекції управління культури Черкаської обласної державної адміністрації від 12.12.2014 №22).

Судом встановлено, що проект землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення в адміністративних межах Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області не розроблявся, у зв'язку з чим неможливо встановити місце розташування, розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, режиму використання та охорони територій історико-культурного призначення, а також власників і користувачів суміжних земельних ділянок.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність висновків акту перевірки про використання сільськогосподарським виробничим кооперативом «Струмок» земельних ділянок історико-культурного призначення без правовстановлюючого документа.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що план внутрігосподарського землеустрою колгоспу ім. Жданова села Кропивна Золотоніського району Черкаської області від 1978р. не є проектом землеустрою з організації та встановлення меж територій історико-культурного призначення в адмінмежах Кропивнянської сільської ради в розумінні положень ст. 47 Закону №858.

Як вище було встановлено, за наслідками перевірки сільськогосподарського виробничого кооперативу «Струмок» відповідачем було встановлено, що земельні ділянки загальною площею 10 га (землі історико-культурного призначення), які знаходяться в адмінмежах Кропивнянської сільської ради за межами населеного пункту та використовуються СВК «Струмок» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без правовстановлюючих документів, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Самовільне зайняття земельної ділянки».

Суд звернув увагу, що чинне законодавство України не визначає таке земельне правопорушення як «використання земельних ділянок без правовстановлюючого документа».

Відповідно до ст. 1 Закону України від 19.06.2003 № 963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач використовує земельні ділянки в межах Кропивнянської сільської ради на підставі договорів оренди землі, копії яких були долучені до матеріалів справи (а.с. 10-314, т. 2). З вказаних договорів оренди вбачається, що орендодавцями земельних ділянок є власники земельних ділянок - фізичні особи, згідно актів про право власності на землю; позивачем прийнято у строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення, а саме: сільськогосподарські угіддя (рілля).

Відповідно до ст. 72 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідач не довів правомірність припису від 27.05.2013 №000493 про усунення порушень земельного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що припис державної інспекції сільського господарства в Черкаській області від 27.05.2013 №000493 про зобов'язання СВК «Струмок» усунути порушення згідно чинного законодавства є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати припис державної інспекції сільського господарства в Черкаській області від 27.05.2013 №000493.

Стягнути з Державного бюджету України на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу "Струмок" 306 (триста шість) грн. 36 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 09.02.2015.