Справа № 804/10246/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом гр. ОСОБА_1 в інтересах, гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 до Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, -
18.07.2014 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов гр. ОСОБА_1 в інтересах, гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 до Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області, в якому з урахуванням, позовної заяви в новій редакції, позивач просить:
- визнати порушення Верхньодніпровською районною Державною адміністрацією Дніпропетровської області права гр. ОСОБА_1 зазначеного ч.3 ст.19 в частині розгляду заяви про визначення місця проживання дітей під час розгляду справи у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська за №201/305/13ц провадження 2/201/514/2013 "Про розірвання шлюбу на умовах шлюбного договору (контракт, з додатковими умовами права призначення спадкоємців) від 02.08.08р. та визначення місця проживання дітей ";
- визнати порушення Верхньодніпровською районною Державною адміністрацією Дніпропетровської області права гр. ОСОБА_1 зазначеного ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України в частині ненадання висновків доцільності проживання дітей та невиконання судового рішення від 15.10.13р. в зазначеної частині;
- скасувати рішення комісії з питань захисту дитини при Верхньодніпровської районної Державної адміністрації від 25.02.2014р. за №14;
- визнати порушення Верхньодніпровською районною Державною адміністрацією Дніпропетровської області права гр. ОСОБА_1 зазначеного ст.20 Закону України «Про звернення громадян» в частині ненадання (не надіслання) гр.ОСОБА_1 відповіді на його рекомендований лист від 04.01.14р.;
- визнати порушення Верхньодніпровською районною Державною адміністрацією Дніпропетровської області права гр. ОСОБА_1, вимог передбачених ст.16 та 18 Закону України «Про звернення громадян» при розгляді його звернення від 04.01.14р. в частині обґрунтування не надісланої гр. ОСОБА_1 відповіді, з посиланням на норми чинного законодавства та спростування вимог гр.ОСОБА_1, тобто визнати бездіяльність Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області при розгляді його звернення від 04.01.14р.;
- стягнути з відповідача суму судових витрат.
На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 04.01.14 року рекомендованим листом гр. ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою від 03.01.14 у відповідності до вимог передбачених ст. 16 та 18 Закону України «Про звернення громадян», станом на 04.07.14р. позивач відповіді не отримав. Зазначений факт, як стверджує позивач, порушив його право, будь-який письмовий доказ щодо отримання позивачем відповіді у відповідача відсутній, тому позивач просить суд поновити його порушене право на отримання відповіді на його рекомендований лист від 04.01.14р. Звернення позивача з рекомендованим листом від 04.01.14р, було взаємопов'язане з провадженням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в якому розглядається справа № 201/305/13ц провадження 2/201/514/2013 «Про розірвання шлюбу на умовах шлюбного договору (контракт, з додатковими умовами права призначення спадкоємців) від 02.08.08 року визначенням місця проживання дітей», за наслідками розгляду цієї справи винесено рішення. Однак, в супереч прийнятому рішенню від 15.10.13р. по справі № 201/305/13ц провадження 2/201/514/2013 комісія з питань захисту дитини при Верхньодніпровської районної Державної адміністрації постановило, на думку позивача немотивоване рішення від 25.02.14р. Таким чином, відповідач порушив його право, зазначене ч.3 ст. 19 СК України, а саме: не припинили розгляд заяв про визначення місця проживання дітей, а постановили рішення від 25.02.14 року замість обстеження житла та надання висновків у відповідності до ч. 5 ст. 19 СК України, за судовим рішенням від 15.10.14 року.
Ухвалою суду від 22.07.14р. даний адміністративний позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
06.08.14р. позивач виконав вимоги ухвали від 22.07.14р. усунув вказані судом недоліки.
В подальшому розгляд справи відкладався на 12.09.14р., 26.09.14р., 07.10.14р. та 21.10.14р.
Ухвалою суду від 29.08.14р., 26.09.14р. та 07.10.14р. від Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області права витребувано додаткові докази по справі, що мають значення для вирішення справи по суті.
21.10.14р. позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлені належним чином, відповідно до положень ст.35 КАС України, докази чого наявні в матеріалах справи.
Відповідач на вимогу ухвал суду надав докази по справі, а також заперечення, в яких просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що основною організаційною формою діяльності комісії є її засідання, які проводяться у разі потреби, але не рідше ніж один раз на місяць. Розгляд питання за зверненням гр. ОСОБА_4 з заявою щодо доцільності проживання її малолітніх дітей ОСОБА_2, та ОСОБА_3 разом з нею не одноразово було відкладено по не можливості з'явитись одного з батьків на засідання комісії. 25.02.14р. на комісії №62 розглядалось вищевказане питання, на даному засіданні були присутні гр. ОСОБА_4, гр.ОСОБА_1, його представник та десять членів комісії. Були заслухані обидві сторони та взяті до уваги всі обставини, які надані службі у справах дітей при Верхньодніпровській райдержадміністрації, заяви, довідки, характеристики, тощо. За наслідками засідання всіма членами комісії шляхом голосування, одноголосно прийнято рішення, що не суперечить вимогам чинного законодавства України. Щодо не надання відповіді на відповіді на рекомендований лист гр.ОСОБА_1 від 04.01.14р., то такого листа до Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області не надходило. Також, відповідач просив суд розглянути справу за відсутності його представника.
Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи наведене, клопотання відповідача про розгляд справи без участі представника відповідача, строки розгляду та вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити спір за відсутності сторін, у письмовому провадженні, за наявними у справі доказами відповідно до вимог ч. 4, ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного:
гр. ОСОБА_1, в інтересах гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3, звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з аналогічними вказаними вище позовними вимогами №1,2,3 до відповідачів: Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Першого заступника голови райдержадміністрації, голови комісії з питань захисту прав дитини Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Коваленко В.В. та Секретаря комісії з питань захисту прав дитини Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Циганенко Г.Ю.. За наслідками такого звернення винесено ухвалу від 21.05.14р. по справі №804/6985/14 (суддя Турлакова Н.В.), якою відмовлено позивачу у відкритті провадження по справі №804/6985/14, зазначена ухвала набрала законної сили згідно ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.14р.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Такі обставини, (тобто ті, що встановлені в судовому рішенні іншого суду, яке набрало законної сили (ч.1, ч.4 ст.72 КАС України)) є преюдиційними.
Водночас особливістю преюдиційних обставин, передбачених статтею 72 КАС України, є їх обов'язковість для суду, що розглядає справу.
Відтак, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи лише за умови, що в ній беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Якщо ж сторона чи третя особа заперечує проти таких обставин, то суд повинен переконатися у тому, що така сторона чи третя особа брала участь у справі, рішення у якій є преюдиційним (обов'язковим для врахування). У протилежному випадку суд повинен їй надати можливість спростувати такі обставини з посиланням на докази і може не застосовувати правила частини першої статті 72 КАС України.
- визнати порушення Верхньодніпровською районною Державною адміністрацією Дніпропетровської області права гр. ОСОБА_1 зазначеного ч.3 ст.19 в частині розгляду заяви про визначення місця проживання дітей під час розгляду справи у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська за №201/305/13ц провадження 2/201/514/2013 "Про розірвання шлюбу на умовах шлюбного договору (контракт, з додатковими умовами права призначення спадкоємців) від 02.08.08р. та визначення місця проживання дітей ";
- визнати порушення Верхньодніпровською районною Державною адміністрацією Дніпропетровської області права гр. ОСОБА_1 зазначеного ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України в частині ненадання висновків доцільності проживання дітей та невиконання судового рішення від 15.10.13р. в зазначеної частині;
- скасувати рішення комісії з питань захисту дитини при Верхньодніпровської районної Державної адміністрації від 25.02.2014р. за №14;
а тому суд з урахуванням обставин, встановлених судовим рішенням в адміністративній справі, дійшов до висновку про відмову у задоволенні цієї частині позовних вимог, як таких, що встановлені у іншому рішенні суду, яке набрало законної сили.
Щодо позовних вимог № 4,5, що стосуються визнання порушення Верхньодніпровською районною Державною адміністрацією Дніпропетровської області права гр. ОСОБА_1 зазначеного ст.20 Закону України «Про звернення громадян» в частині ненадання (не надіслання) гр.ОСОБА_1 відповіді на його рекомендований лист від 04.01.14р. та визнання порушення Верхньодніпровською районною Державною адміністрацією Дніпропетровської області права гр. ОСОБА_1, вимог передбачених ст.16 та 18 Закону України «Про звернення громадян» при розгляді його звернення від 04.01.14р. в частині обґрунтування не надісланої гр. ОСОБА_1 відповіді, з посиланням на норми чинного законодавства та спростування вимог гр.ОСОБА_1, тобто визнати бездіяльність Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області при розгляді його звернення від 04.01.14р., то слід зазначити наступне:
у відповідності до ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.
Згідно із ст.15 цього Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Згідно ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.
Згідно п 1. та п.2 «Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах установах, організаціях незалежно від форми власності, в засобах масової інформації» діловодство за пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями) і скаргами громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організація незалежно від форм власності, в засобах масової інформації (далі - організаціях) ведеться окремо від інших видів діловодства і покладається на спеціально призначених для цього посадових осіб чи на підрозділ службового апарату. Порядок ведення діловодства за зверненнями громадян,які містять відомості, що становлять державну або іншу таємницю, яка охороняється законом, визначається спеціальними нормативно-правовими актами.
Судом встановлено, що матеріали справи не містять належним чином оформленої копії звернення гр. ОСОБА_1 від 04.01.14р., даний факт підтверджується актом від 11.08.14р., складений фахівцями відділу документального забезпечення Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Враховуючи, факт відсутності листа від 04.01.14р. в матеріалах справи, а також відсутність доказів направлення чи вручення листа-звернення від 04.01.14р гр.ОСОБА_1, суд не має можливості встановити факт звернення позивача до Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області, дату звернення та відповідно зміст листа від 04.01.14р.
Ухвалою суду від 07.10.14р. від позивача та від Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області витребувано докази по справі, що мають значення для вирішення справи по суті, а саме: від позивача - копію заяви від 04.01.14р., від відповідача - відповідь на вказану заяву та докази направлення цієї відповіді на адресу позивача або докази вручення останньої гр. ОСОБА_1
Гр.ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали суду про витребування доказів, копію звернення від 04.01.14р. до суду не надав.
Натомість, Верхньодніпровська районна Державна адміністрація Дніпропетровської області надала до суду журнал вхідної документації служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації за січень 2014 року, що оформлений відповідно до вимог вказаної вище «Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах установах, організаціях незалежно від форми власності, в засобах масової інформації», з якого вбачається, що в січні 2014 року письмових заяв від громадянина ОСОБА_1 від 04 січня 2014 року до відповідача не надходило.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо рекомендованого листа від 04.01.14р. є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.
Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а суд відповідно до ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Від-так, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Керуючись статтями 128, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову позивача гр. ОСОБА_1 в інтересах, гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 до Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій протиправними - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук