Справа № 809/168/15
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2015 р. Справа № 809/168/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Матуляка Я.П.,

при секретарі Дмитрашко О.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Яремака Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення №000034 від 05.12.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій за №000034 від 05.12.2014року в розмірі 17 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на ту обставину, що в порушення вимог ст. 86 Податкового кодексу України, відповідачем на його адресу не направлялось Акту перевірки від 11.03.2014 року. Крім того, вказує, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням строків встановлених ст. 250 Господарського кодексу України.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів викладених у позовній заяві. Вказали на ту обставину, що алкогольні напої, щодо яких зроблено висновок про наявність акцизних марок, які містять ознаки підроблення, придбані позивачем на підставі відповідних договорів поставки, на підтвердження чого надали суду копії договорів, видаткових та податкових накладних. Просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів викладених в письмовому запереченні на позов. Просив суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

08.04.2014 року, працівниками оперативного управління ДПІ в м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області, в межах кримінального провадження №0000012 від 11.03.2014 року, з письмового дозволу позивача та в його присутності, проведено огляд магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться в АДРЕСА_1.

Під час проведеного огляду встановлено зберігання алкогольних напоїв з марками акцизного податку з ознаками підроблення, а саме горілка «Златогор «Чиста сльоза» ємністю 05,л., акцизна марка 23 АААЄ333231, 08/13, 9,898 грн., та горілка «Українська лінія» ємністю 0,5 л., акцизна марка 17 АААЇ005337, 01/13, 9,174 грн. Вказані алкогольні напої було вилучено та передано в НДЕКЦ УМВС України в Івано-Франківській області для проведення експертизи (а.с. 20-24).

Згідно з висновком експерта від 22.06.2014 року №09/07-229, складеним експертом сектору технічної експертизи документів та почерку відділу криміналістичної експертизи НДЕКЦ УМВС України в Івано-Франківській області Гоголь Д.І., дві марки акцизного податку на алкогольні напої серіями та номерами 17 АААЇ005337, 01/13, 9,174 грн.; 23 АААЄ333231, 08/13, 9,898 грн., за способом нанесення зображень та первинним елементам захисту не відповідають маркам акцизного податку на алкогольні напої, які знаходяться в офіційному обігу. Всі зображення на наданих двох марках акцизного податку на алкогольні напої серіями та номерами 17 АААЇ005337, 01/13, 9,174 грн.; 23 АААЄ333231, 08/13, 9,898 грн., виготовлені плоским офсетним способом друку без ірисового розкату (а.с. 25-27).

На підставі даних отриманих в межах кримінального провадження №0000012 від 11.03.2014 року, відповідачем прийнято рішення про застосування до позивача фінансової санкції, передбаченої абзацом п'ятнадцятим статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», у розмірі 17 000 грн. за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Суд зазначає, що спеціальним Законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, є Закон України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів».

Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 вказаного Закону алкогольні напої, які виробляються в Україні, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з пунктом 14.1.107 статті 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Пунктом 14.1.109 вказаної статті передбачено, що маркуванням алкогольних напоїв є наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Згідно з пунктом 226.6 статті 226 Податкового кодексу України маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць.

Згідно з пунктом 226.7 вказаної статті кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, місяць і рік випуску марки.

Згідно з пунктом 226.9 вказаної статті вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Відповідно до пункту 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010р. №1251 вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Згідно з пунктом 226.11 статті 226 Податкового кодексу України зберігання не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняється.

Таким чином, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють зберігання алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», статті 226 Податкового кодексу України та пункту 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010р. №1251 щодо належного маркування алкогольних напоїв.

Статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» передбачено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 гривень.

Зважаючи на те, що висновком експерта №09/07-229 від 22.06.2014 року, встановлено підроблення марок акцизного податку, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до позивача фінансових санкцій за зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку у вигляді штрафу у мінімально встановленому розмірі 17 000 грн.

Що стосується посилань позивача та його представника на ту обставину, що в порушення вимог ст. 86 Податкового кодексу України, відповідачем на його адресу не направлялось Акту перевірки від 11.03.2014 року, то слід зазначити, що оскаржуване рішення прийнято на підставі матеріалів кримінального провадження №0000012 від 11.03.2014 року, а не акту перевірки, що й відображено в оскаржуваному рішенні.

Так, стаття 83 Податкового кодексу України передбачає, що для посадових осіб органів доходів і зборів під час проведення перевірок підставами для висновків є, зокрема, експертні висновки (пункт 83.1.3), інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Пунктом 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 790, передбачено, що однією з підстав для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Як наслідок, суд зазначає, що в даному випадку підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугували матеріали правоохоронних органів.

Більше того, на думку суду, сам факт не надіслання матеріалів кримінального провадження позивачу не може слугувати підставою для звільнення його від відповідальності за порушення вимог чинного законодавства та, в будь-якому випадку, не потягнуло за собою порушення його права на оскарження рішення суб?єкта владних повноважень.

Посилання позивача та його представника на порушення строків накладення фінансових санкцій встановлених ст. 250 ГК України, спростовуються наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 250 ГК України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

В той же час, частиною 2 вказної статті визначено, що дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Згідно з пунктом 228.2 статті 228 Податкового кодексу України контроль за наявністю марок акцизного податку на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв під час їх транспортування, зберігання та продажу здійснюють органи доходів і зборів.

Тому, на думку суду, в даному випадку на вказані правовідносини дія статті 250 ГК України не поширюється.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій за №000034 від 05.12.2014 року, прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням всіх обставин, що мають значення, та як наслідок, заявлений адміністративний позов є таким, що не підлягає до задоволення.

Крім того, при зверненні позивача до адміністративного суду із позовними вимогами майнового характеру, судовий збір сплачується у відповідності до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», тобто розмір судового збору, повинен становити 1827 гривень.

Згідно вимог частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Оскільки розмір судового збору, сплачений позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом становить 182,70 гривень, то у відповідності до вищенаведеної норми, слід стягнути з ОСОБА_1 в дохід бюджету решту суми судового збору в розмірі 1644,30 грн.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету решту суми судового збору в розмірі 1644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) гривень 30 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 17.02.2015 року.