Справа № 822/3527/13-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3527/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

12 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ректора Університету економіки і підприємництва Капітанця О. М. на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року у справі за адміністративним позовом Всеукраїнської громадської організації "Комітет конституційно-правового контролю України" до Ректора Університету економіки і підприємництва Капітанця О. М. про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2013 року Всеукраїнська громадська організація «Комітет конституційно-правового контролю України» звернулась до суду з позовом до ректора університету економіки і підприємництва Капітанця О.М. про визнання дій протиправними.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.10.2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що ні університет ні його ректор не зобов'язані були надавати запитувану позивачем інформацію, також відповідач наголошував, що до нього не надходив запит ВГО «Комітет конституційно-правового контролю України».

Сторони в судове засідання не з'явились про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

Позивач надіслав заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Управління контролю державних органів та закладів сфери освіти і науки - структурний підрозділ Всеукраїнської громадської організації "Комітет конституційно-правового контролю України" 06.03.2013 року за вих. № 238/1-13 направив розпоряднику інформації, ректору університету економіки і підприємництва Капітанцю О.М запит на інформацію з проханням надати належним чином засвідчені копії ряду документів.

Відповідь на запит позивача про надання інформації та копії запитуваних документів відповідачем не надано.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

При цьому, розпорядники інформації визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації», в пункті 3 частини 1 статті 13 особи, які виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків відносяться до розпорядників інформації.

Так, Університет економіки і підприємництва є вищим навчальним закладом приватної форми власності.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про вищу освіту" вищий навчальний заклад приватної форми власності - це вищий навчальний заклад, заснований на приватній власності і підпорядкований власнику (власникам).

У ч. 2 ст.21 Закону України "Про вищу освіту" зазначено, що власник делегує свої повноваження керівникові вищого навчального закладу, а відповідно до ч.1 ст.32 Закону України "Про вищу освіту" безпосереднє управління діяльністю вищого навчального закладу здійснює його керівник - ректор.

В ч. 2 статті 32 Закону України "Про вищу освіту" міститься перелік владних управлінських функцій, що виконуються ректором.

Таким чином, відповідачі є розпорядниками інформації, у розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації".

У п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон) законодавцем закріплено право запитувача на доступ до публічної інформації, яке гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати інформацію.

Згідно із п.2 ст.5 вищевказаного Закону доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації визнаються особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (п. 4 ст. 13 Закону).

Таким чином, як встановлено судом першої інстанції, відповідач є розпорядником інформації відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та належним відповідачем у справі відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 КАС України.

В свою чергу, приписами ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено обов'язок розпорядників інформації надавати достовірну, точну та повну інформацію. Достовірність, точність і повність наданої інформації може бути встановлена лише, якщо її носій (копії документів) належним чином засвідчений уповноваженим органом.

Пунктом 3, 6 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про громадські об'єднання" визначає право громадських об'єднань на одержання у порядку, визначеному Законом, публічну інформацію, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та здійснювати інші права, не заборонені Законом.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" встановлює, що доступ до інформації забезпечується двома шляхами: шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації і надання інформації за запитами на інформацію.

У розрізі наведеного колегія суддів вважає, що нормами чинного законодавства прямо передбачено право витребування громадськими організаціями належним чином засвідчених копій документів-носіїв публічної інформації та зобов'язання відповідача як розпорядника інформації надавати публічну інформацію за такими запитами.

Положеннями статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Частиною 1 статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" закріплено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" інформація на запит надається безкоштовно. Проте, у разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.

Положеннями частини 1 статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено підстави для відмови у задоволенні запиту. Так, вказаними нормами визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною 5 статті 19 цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено:

1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації;

2) дату відмови;

3) мотивовану підставу відмови;

4) порядок оскарження відмови;

5) підпис.

Так, факт надсилання запиту позивачем підтверджується витягом з журналу вихідної кореспонденції ВГО «Комітет конституційно-правового контролю України» та актом списання поштових витрат на матеріальні цінності від 06.03.2013 року №14. Разом з тим, позивач повторно направив запит на інформацію, який було надіслано факсом.

Крім того, судом першої інстанції встанолено, що представнику університету було відомо про надходження інформаційного запиту, а протилежне відповідачем не доведено.

Позивач в запиті на інформацію за вих. №238/1-13 від 06 березня 2013 року зазначив, що виконає всі зобов'язання, покладені на запитувача інформації Законом України "Про доступ до публічної інформації". Проте, відповідач не надав позивачу ні письмову відповідь, ні рахунки з визначенням кількості сторінок та вартості фактичних витрат на копіювання та друк.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правомірно задоволено позов та визнано протиправною бездіяльність ректора, голови приймальної комісії університету економіки та підприємництва Капітанцем О.М.

Вказана правова позиція також висловлена в ухвалі Вищого адміністартивного суду України від 03.04.2014 року у справі №К/800/57483/13.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Ректора Університету економіки і підприємництва Капітанця О. М. залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.