Справа № 818/3033/14
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 р.Справа № 818/3033/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 05.12.2014р. по справі № 818/3033/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром - Оптима"

до Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пром-Оптима" (надалі - ТОВ "Пром-Оптима", позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області (надалі - відповідач, ДПІ у м. Сумах), в якому просив суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.10.2014 року №/56659 про збільшення грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 221218,00грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 55304,50 грн. та №/56660 про зменшення від'ємного значення з ПДВ в сумі 176632,00 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 05.12.2014р. по справі № 818/3033/14 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром-Оптима" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Скасовано податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 24.10.2014 року №/56659 та №/56660.

Не погодившись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи скаргу порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що ТОВ «Пром-Оптима» в порушення вимог п.201.10 ст.201, п.п.198.2, 198.6 ст.198, п.п.200.1, 200.3 ст.200 Податкового кодексу України, подаючи податкову декларацію з ПДВ за липень 2014 року у додатку 8 до декларації - заява про відмову постачальника надати податкову накладну, не надало копій обов'язкових первинних документів, що підтверджують оплату товару. Не з'ясування судом першої інстанції цієї обставини призвело до невірного застосування норм матеріального права та як наслідок до неправильного вирішення справи.

Представник позивача в надісланих до суду письмових запереченнях та судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване. Вважає, що податковий орган безпідставно зазначив в акті перевірки про ненадання товариством розрахункових документів, які б засвідчували факт сплати податку у зв'язку з придбанням товарів у ТОВ «ВВМ Трейдинг» на підставі податкової накладної №14 від 31.07.2014р. на суму податку на додану вартість 403 333,33 грн., оскільки позивачем до заяви про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) від 19.08.2014р. № були додані всі необхідні документи.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 05.02.2015 року не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області проведено камеральну електронну перевірку даних, задекларованих ТОВ «Пром-Оптима» у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.08.2014р. № за липень 2014 року, за результатами якої складено акт від 19.08.2014р. №3820/18-19-15-02 (а.с.5-7).

Як зазначено в акті перевірки, ТОВ «Пром-Оптима», у зв'язку з ненаданням контрагентом - ТОВ «ВВМ Трейдинг» податкової накладної №14 від 31.07.2014р. на суму податку на додану вартість 403333,33 грн., подано Додаток 8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)» від 19.08.2014р. №.

Проте, до вищезазначеної заяви від 19.08.2014р. № позивачем не було додано розрахункових документів, які б засвідчували факт сплати податку у зв'язку з придбанням товарів, у зв'язку з чим встановлено порушення п.201.10 ст.201, пп.198.2, 198.6 ст.198, пп.200.1, 200.3 ст.200 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Пром-Оптима» збільшено грошове зобов'язання з ПДВ та зменшено від'ємне значення з ПДВ.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення від 24.10.2014 року: №/56659 про збільшення грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 221218,00 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 55304,50 грн., №/56660 про зменшення від'ємного значення з ПДВ в сумі 176632 грн. (а.с.8,9).

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Пром-Оптима» звернулося до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки відповідач в судовому засіданні не довів суду правомірність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слугували встановлені відповідачем в ході камеральної перевірки порушення позивачем п.201.10 ст.201, пп.198.2, 198.6 ст.198, пп.200.1, 200.3 ст.200 розділу V Податкового кодексу України, а саме: до заяви від 19.08.2014 року № , яку було подано позивачем до податкової декларації по податку на додану вартість за липень 2014 року від 19.08.2014 року, не було додано розрахункових документів, які б засвідчували факт сплати податку у зв'язку з придбанням товарів.

19.08.2014 року ДПІ у м. Сумах за вхідним №78737/10 від TOB «Пром-Оптима» було отримано лист від 19.08.2014р. №2014-1908-01, в якому було зазначено, що постачальник TOB «ВВМ Трейдинг» надав одну податкову накладну від 31.07.2014 року на загальну суму попередньої оплати, не враховуючи що попередня оплата була зроблена чотирма сумами: 02.07.2014 року, 03.07.2014 року, 04.07.2014 року та 10.07.2014 року.

В додаток до листа від 19.08.2014р. №2014-1908-01 Позивачем було надано: договір поставки № 2014-0107/01 від 01.07.2014р.; податкову накладна №14 від 31.07.2014р. по контрагенту TOB «ВВМ Трейдінг», іпн 90 на суму ПДВ 403333,33 грн.; виписку по особовому рахунку від 02.07.2014р.; виписку по особовому рахунку від 03.07.2014р.; виписку по особовому рахунку від 04.07.2014р.; виписку по особовому рахунку від 10.07.2014р. До листа не було додано розрахункових документів, які б засвідчували факт сплати податку у зв'язку з придбанням товарів, а саме не надано: платіжного доручення від 02.07.2014р. №1662, платіжного доручення від 03.07.2014р. №1668, платіжного доручення від 04.07.2014р. №1678 та платіжного доручення від 10.07.2014р. №1701, що на думку відповідача є порушенням вищевказаних норм права.

Колегія суддів вважає такі висновки ДПІ у м.Сумах такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Підпунктами 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Кодексу визначено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, та сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За визначенням п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 Податкового кодексу України та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору (пункт 48.1 ст.48 Податкового кодексу України).

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений Податковим кодексом України статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків. (Пункт 48.2 ст.48 Податкового кодексу України.).

Податкова декларація подається за звітний період в установлені Податковим кодексом України строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (пункт 49.1 ст.49 Податкового кодексу України).

Згідно з п.49.3 ст.49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ «Пром-Оптима» за наслідками формування податкової звітності з ПДВ за липень 2014 року прийнято рішення про необхідність подання додатку 8 до податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року, а саме - заяви про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) у зв'язку з відмовою постачальника - ТОВ «ВВМ Трейдинг» надати позивачу податкову накладну від 31.07.14 № 14 на суму ПДВ 403333,33 грн.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Згідно з п.200.3. ст.200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За приписами абз.11 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Крім того, пунктом 21 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013р. №678 встановлено, що у разі відмови постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) до декларації додаються заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) за формою згідно з (Д8) (додаток 8) та копії документів, передбачених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Платники, які подають податкову звітність в електронному вигляді, подають копії таких документів окремо у порядку, визначеному для подання податкової звітності у паперовому вигляді.

На виконання вищенаведених норм права, у зв'язку з поданням додатку 8, позивач надіслав податковому органу лист від 19.08.2014р. №2014-1908-01 з копіями наступних документів: договір поставки від 01.07.2014р. №2014-0107/01; податкову накладну від 31.07.2014р. №14, виписки по особовому рахунку від 02.07.2014р., від 03.07.2014р., від 04.07.2014р. та від 10.07.2014р., які підтверджують оплату за товар.

Згідно з вимогами п.44.6 ст.44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до вимог п.44.7 ст.44 ПК України, у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні.

Згідно з положеннями п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до органу державної податкової служби за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються органом державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником органу державної податкової служби (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 15.10.2014 року до винесення спірних податкових повідомлень-рішень (24.10.2014 року) ТОВ «Пром-Оптима» до заперечення на акт перевірки додала копії платіжних доручень від 02.07.2014р. №1662, від 03.07.2014р. №1668, від 04.07.2014р. №1678 та від 10.07.2014р. №1701, які підтверджують факт оплати товару.

Представником відповідача не надано доказів ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанцій щодо розгляду податковим органом належним чином вказаних заперечень.

Відповідно до п.1.35 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.

За приписами п.1.13 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «Пром-Оптима» у спірних відносинах було дотримано встановленого законом порядку надання розрахункових документів, які засвідчують факт сплати податку, у зв'язку з відмовою постачальника - ТОВ «ВВМ Трейдинг» надати позивачу податкову накладну від 31.07.14 № 14 на суму ПДВ 403333,33 грн.

Таким чином, ТОВ «Пром-Оптима» було належним чином підтверджено первинними документами дані щодо сум податкового кредиту, задекларовані в податковій декларації з ПДВ за липень 2014 року.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним рішень, що є підставою для їх скасування в судовому порядку.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову та скасування податкових повідомлень - рішень Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 24.10.2014 року №/56659 та №/56660.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 05.12.2014р. по справі № 818/3033/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 10.02.2015 р.