Справа № 321/1079/13-а(2а/321/17/2013)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2014 рокусправа № 321/1079/13-а (2а/321/17/2013)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Михайлівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2013 року у справі №321/1079/13-а (2-а/321/14/2013)
за позовом до відповідача про ОСОБА_1 Виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області визнання протиправними дій,-
ВСТАНОВИВ:

"25" червня 2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області №27 від 27.12.2012 року «Про внесення змін до рішення від 29.11.2012 року « 23 «Про оформлення права власності».

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю та необґрунтованістю спірного рішення.

Постановою Михайлівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2013 р. у справі № 321/1079/13-а(2а/321/17/2013) у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області - відмовлено.

Постанову суду мотивовано наявністю у відповідача права скасовувати власні рішення з мотивів їх невідповідності Конституції України та законам України.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Михайлівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2013 р. у справі № 321/1079/13-а(2а/321/17/2013), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не в повному обсязі встановив та дослідив обставини по справі та не приділив уваги тому факту, що спірне рішення відповідача винесено без наявності належних підстав та не у спосіб, передбачений законом.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання представники сторін не з'явились. Від відповідача надійшло клопотання про здійснення апеляційного розгляду без участі його представника.

З урахуванням наявних у справі матеріалів, відсутність у судовому засіданні представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, згідно протоколу загальних зборів пайовиків ТОВ «Молодіжне» від 06.12.2006 року ОСОБА_1 передано у власність за рахунок майнового паю колишнього КСП ім.. Свердлова бригадний будинок. Дана обставина підтверджується протоколом загальних зборів пайовиків ТОВ «Молодіжне» від 06.12.2006 року та актом приймання-передачі бригадного будинку від 01.01.2007 року.

На підставі особистої заяви ОСОБА_1 про визнання за позивачем права власності на бригадний будинок відповідачем прийнято рішення №23 від 29.11.2012 року « Про оформлення права власності», яким вирішено оформити за ОСОБА_1 право власності на бригадний будинок загальною площею 171.7 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 та рекомендовано КП «Михайлівське РБТІ» підготувати свідоцтво про право власності.

Під час оформлення правовстановлюючих документів КП «Михайлівське БТІ» встановлено, що земельна ділянка під бригадним будинком зареєстровано за ОСОБА_2 на праві приватної власності, внаслідок чого виготовлення свідоцтва на право приватної власності ОСОБА_1 припинено.

Рішенням №27 від 27.12.2012 року «Про внесення змін до рішення від 29.11.2012 року №23 «Про оформлення права власності» з посиланням на названі обставини скасовано рішення №23 від 29.11.2012 року «Про оформлення права власності».

Не погодившись з винесеним рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушує права та законні інтереси особи, позивач звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказував на те, що орган місцевого самоврядування, в межах наданої законом компетенції має можливість скасувати власне рішення з мотивів його невідповідності чинному законодавству.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів не може погодитись з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади (ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

За правилами ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради (ч.6 ст.59 цього Закону).

Рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою (ч.9 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Отже, гр.. ОСОБА_2 мала право оскаржити до суду рішення відповідача від 29.11.2012р. у разі невідповідності останнього діючому законодавству.

Як свідчать матеріали справи, вимоги названих норм законодавства відповідачем не дотримано.

Однак, згідно висновку Конституційного Суду України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України). - Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009.

Таким чином, орган місцевого самоврядування може скасувати власне раніше винесене рішення, що прийнято на виконання делегованих повноважень та визначає певні права особи, за умови, що таке рішення не відповідає Конституції або законам України.

В той же час, названі висновки Конституційного Суду не звільняють суб'єкта владних повноважень від обов'язку дотримуватись загальних принципів, що характеризують рішення як законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даною нормою закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Зокрема, прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії. Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів доходить висновку, що орган місцевого самоврядування під час скасування рішення, винесеного на виконання делегованих повноважень, повинен встановити невідповідність рішення, що скасовується, Конституції України та законами України, повинен обґрунтувати такий висновок, вказавши яким чином чи у якій частині дане рішення не відповідає вимогам закону. Тобто ґрунтовно мотивувати рішення про необхідність скасування власного винесеного раніше рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, спірним рішенням скасовано рішення Виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області № 23 від 29.11.2012 року, про оформлення права власності ОСОБА_1 на бригадний будинок, з тих підстав, « що на час здійснення акту прийому-передачі будівлі бригадного будинку гр..ОСОБА_1, земельна ділянка під даною будівлею уже в приватній власності гр.. ОСОБА_2.» Тобто, єдиною підставою скасування рішення органу місцевого самоврядування визначено наявність у січні 2007р. державного акту на право власності на землю, виданого громадянці ОСОБА_2

Отже, відповідач під час прийняття спірного рішення не мотивував , яким нормам Конституції України чи законам України не відповідає рішення, що скасовується.

Ще одним критерієм є прийняття рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення - цей критерій випливає з принципу гласності прийняття рішень. Суб'єкт владних повноважень повинен застосовувати його, приймаючи рішення, що матиме вплив на права, свободи чи інтереси особи, особливо, якщо це рішення може мати несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймають рішення, має право бути вислуханою суб'єктом владних повноважень: вона може наводити обставини та докази на їх підтвердження, правові аргументи тощо.

Відповідачем не приділено уваги тому факту, що ігнорування обставин та доводів однієї зі сторін та однобічний розгляд спірного питання може призвести до порушення прав та законних інтересів особи.

Під час розгляду справи щодо правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд повинен перевірити спірне рішення на відповідність критеріям, визначених ч.3 ст. 2 КАС України. Не відповідність хоча б одному з наведених критеріїв, за умови, що спірним рішенням порушено права, свободи та законні інтереси особи, тягне за собою скасування такого рішення суб'єкта владних повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем під час прийняття спірного рішення №27 від 27.12.2012 року не дотримано вимог, що вимагаються законодавством до суб'єкта владних повноважень під час здійснення дій чи прийняття рішень, що в свою чергу призвело до порушення прав та законних інтересів позивача, а отже, є підставою для скасування такого рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обґрунтованості та законності спірного рішення суб'єкта владних повноважень, що в свою чергу призвело до невірного вирішення спору по суті заявлених позовних вимог, і у відповідності до приписів ст.. 202 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Михайлівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2013 р. у справі № 321/1079/13-а(2а/321/17/2013) - задовольнити.

Постанову Михайлівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2013 р. у справі № 321/1079/13-а(2а/321/17/2013) - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області №27 від 27.12.2012 року «Про внесення змін до рішення від 29.11.2012 року « 23 «Про оформлення права власності».

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко