Справа № 438/1306/13а, 2а/438/44/2013
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року Справа № 1390/14/876

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Довга О.І.

судді Костів М.В.

Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради на постанову Бориславського міського суду Львівської області від 18.10.2013р. по справі № 438/1306/13а, 2а/438/44/2013 за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради про визнання рішення нечинним суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

30.08.2013 року ОСОБА_2 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради в якому, з урахуванням поданих уточнень просить визнати нечинним рішення (повідомлення №4127 від 18.07.2013 року) управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради про відмову у наданні державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради прийняти рішення про надання державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з липня 2013 року згідно ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" - "у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходів сім'ї з розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, та здійснити відповідні виплати".

В обгрунтування адміністративного позову покликається на те, що 14 січня 2013 року позивач звернулася до управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради про призначення їй державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (звернення повторне). Ця допомога виплачується на двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачем подано необхідний пакет документів для призначення цього виду допомоги. Разом з цим пакетом документів було подано заяву про персональні дані у формі передбаченій ст.2 Закону України "Про захист персональних даних".

На підставі згаданих вище документів позивачу нараховували допомогу в розмірі передбаченому ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", що перевищує мінімальний розмір щомісячно. 15.07.2013 року позивач черговий раз звернулася за наданням цього виду допомоги, оскільки згідно законодавства необхідно поновляти відповідний пакет документів через кожних 6 місяців.

Однак відповідачем відмовлено отриманні державної в отриманні державної допомоги у зв'язку з тим, що позивач не надав згоди на збір інформації та обробку персональних даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних"

Постановою Бориславського міського суду Львівської області від 18.10.2013 року адміністративний позов задоволено, визнано нечинним рішення (повідомлення № 4127 від 18.07.2013 року) управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради про відмову ОСОБА_2 у наданні державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради прийняти рішення про надання ОСОБА_2 державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з липня 2013 року згідно ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" - "у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї з розрахунку на одну особу за попередні шість місяців", та здійснити відповідні виплати, з урахуванням виплачених сум.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, вважаючи її необгрунтованою, прийнятою із порушенням норм матеріального права управління соціального захисту населення Бориславської міської ради подало апеляційну скаргу.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт покликається на те, що форма заяви затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 22.02.2012р. № 96 "Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг" та зареєстрована в Міністерстві юстиції 20.03.2012р. за № 418/20731. В заяві передбачено, що при зверненні за призначенням допомоги, заявник надає згоду на збір інформації та обробку персональних даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних", зазначених ним у заяві та наданих разом із нею документах, а також на збір інформації про сім'ю та майно, що відповідно до закону необхідна для отримання всіх видів державної соціальної допомоги.

Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що перевищує мінімальний розмір може призначатися за умови подання заяви затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 22.02.2012р. № 96 "Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг" та зареєстрована в Міністерстві юстиції 20.03.2012р. За № 418/20731 в якій передбачено, що при зверненні за призначенням допомоги, заявник надає згоду на збір інформації та обробку персональних даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних", зазначених ним у заяві та наданих разом із нею документах, а також на збір інформації про сім"ю та майно, що відповідно до закону необхідна для отримання всіх видів державної соціальної допомоги.

Це випливає з норм, що містяться в п.1.5 Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України,. Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України 15.11.2001 №486/202/524/455/3370, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 лютого 2002 р. за №112/6400, і п.п.1 п.20 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. №1751

Апелянт вважає, що судом першої інстанції також не встановлено, в яких випадках і за яких умов УПСЗН при прийнятті рішення про надання допомоги догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має користуватись нормою вказаною в п.2 ст.11 Закону України „Про захист персональних даних", не взявши до уваги обґрунтування заперечень УПСЗН.

З врахуванням наведеного вище, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Представником апелянта подано клопотання про розгляд справи без його участі.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними матеріалами справи в порядку письмового провадження відповідно до норм ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є матір'ю двох дітей( сина - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_2) подавала необхідний пакет документів для призначення соціальних видів допомоги. Разом з пакетом документів позивачем було подано заяву про персональні дані у формі передбаченій ст.2 Закону України "Про захист персональних даних" та відповідно до форми заяви затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 22.02.2012 року №96 "Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг" (чинної на час виникнення спірних правовідносин).

Встановлено, що 14 січня 2013 року позивач ОСОБА_2 повторно звернулася до відповідача - управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради про призначення їй державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та подала необхідний пакет документів для призначення цього виду допомоги. Разом з пакетом документів позивачем ОСОБА_2 подано заяву про персональні дані у формі передбаченій ст.2 Закону України "Про захист персональних даних".

На підставі цих документів позивачу ОСОБА_2 відповідач розпочав нараховувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі передбаченому ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", - у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Згідно законодавства відповідний пакет документів підлягає поновленню через кожних шість місяців, а тому, позивач, ОСОБА_2, 15.07.2013 року черговий раз звернулася до відповідача із заявою про надання їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в розмірі, передбаченому ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". - у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Повідомленням № 4122 від 18.07.2013 року. відповідач повідомив уповноваженому заявнику ОСОБА_2, про відмову в наданні державної допомоги з липня 2013 року у зв'язку з тим, що заявник не надав згоду на збір інформації та обробку персональних даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних".

Станом на 15.07.2013 р. розмір доходів сім'ї позивача ОСОБА_2 не змінився.

Натомість розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку був протиправно відповідачем зменшено - до рівня 156, 00 грн, мотивуючи тим, що наче б то "заявником не була надана згода на обробку персональних даних".

Розмір допомоги залежить від рівня доходів сім'ї, а не від згоди чи не згоди на обробку персональних даних.

Разом з тим, з поданої позивачем ОСОБА_2 відповідачу заяви №1170 від 15.07.2013 р. про призначення усіх видів соціальної допомоги судом першої інстанції встановлено, що нею дано згоду на збір інформації про доходи, власність та майно, що відповідно до закону необхідні для надання державної допомоги.

Щодо персональних даних, позивачем ОСОБА_2 було подано окрему заяву про персональні дані згідно ст.2 Закону України "Про захист персональних даних".

Отримання від позивача ОСОБА_2 письмової згоди на обробку персональних даних для призначення державної соціальної допомоги законом не вимагається, оскільки дозвіл на обробку персональних даних наданий управлінню праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради Законом: ч.2 ст.32 Конституції України, п.2 ст.11 Закону України "Про захист персональних даних".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що письмової згоди на обробку персональних даних для призначення державної соціальної допомоги законом не вимагається, оскільки дозвіл на обробку персональних даних наданий Управлінню праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради Законом: ч.2 ст.32 Конституції України, п.2 ст.11 Закону України "Про захист персональних даних".

Законодавство передбачає повноваження Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради на збір та обробку персональних даних - шляхом затвердження постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" та "Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги" затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.06.2006 №345 (далі Інструкція)

Пункт 3 даної Інструкції передбачає підготовку документів для призначення соціальної допомоги: формування особової справи (прийом заяви та необхідних довідок), перевірка достовірності наданих відомостей. Пункт 4 даної інструкції передбачає прийняття рішення щодо призначення (відмови в призначенні) допомоги, що чітко визначеними є повноваженнями Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради на обробку персональних даних, надані законодавством.

Не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, як слідує з ч.6 ст. 6 Закону України "Про захист персональних даних".

Згідно п.2 ст.11 Закону України "Про захист персональних даних", відповідач має право на використання даних без згоди суб'єкта персональних даних.

Аналіз наведених положень Закону вказує на те, що отримання від суб'єктів персональних даних письмової згоди на обробку їх персональних даних у сфері призначення допомоги не є обов'язковим, оскільки дозвіл на обробку їх персональних даних наданий законом виключно для здійснення його повноважень у сфері їх призначення.

Будь-які дії володільця бази персональних даних, що виходять за межі дозволу, наданого йому відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень, повинні здійснюватись за згодою суб'єкта персональних даних.

Володілець бази персональних даних, який здійснює їх обробку, на підставі проведеного аналізу законодавства, відповідно до якого здійснюються його повноваження щодо обробки персональних даних в сфері призначення допомоги, самостійно визначає підстави виникнення права на використання персональних даних фізичних осіб, які звертаються за їх призначенням.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач безпідставно відмовив позивачу в нарахуванні державної соціальної допомоги у зв'язку з ненаданням позивачем згоди на обробку її персональних даних та персональних даних членів її сім'ї. Дії відповідача щодо відмови в призначенні державної соціальної допомоги з посиланням на відсутність згоди останньої на обробку її та членів її сім'ї персональних даних не відповідають нормам чинного законодавства.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254, КАС України

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради залишити без задоволення, а постанову Бориславського міського суду Львівської області від 18.10.2013р. по справі № 438/1306/13а, 2а/438/44/2013 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Костів М.В.

Запотічний І.І.