Справа № 603/967/13а
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Справа № 876/44/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 26.11.2013 року у справі № 603/967/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_28, ОСОБА_26, ОСОБА_27 до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Тернопільській області про визнання протиправними рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_28, ОСОБА_26, ОСОБА_27 звернувся в суд з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Тернопільській області в якому просив визнати протиправними рішення державного виконавця Пушкаренка І.П. про закінчення виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів № 2-а-1743/2010 від 05.07.2013 року, виданих Монастириським районним судом, про нарахування та виплату позивачам починаючи з 07.06.2010 року підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни» з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і з урахуванням виплачених сум та скасувати постанови державного виконавця Пушкаренка І.П. про закінчення виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів № 2-а-1743/2010, виданих Монастириським районним судом.

Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 26.11.2013 року відмовлено позивачам в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаною постановою, її оскаржив представник позивачів ОСОБА_1, який в інтересах позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_28, ОСОБА_26, ОСОБА_27 подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Оскільки сторони у справі не заявляли клопотань про розгляд справи за їх участі, то відповідно до статті 197 КАС України даний спір вирішено в письмовому провадженні за наявними матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника позивачів підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 31.12.2010 року Монастириським районним судом Тернопільської області в справі № 2-а-1743/2010 винесено постанову, якою позовні вимоги позивачів задоволено, визнано протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області, щодо нарахування та сплати щомісячної державної соціальної доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком та зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області починаючи з 07.06.2010 року нараховувати та виплачувати позивачам підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням виплачених сум. Дана постанова, після залишення її у силі Львівським апеляційним адміністративним судом, набрала законної сили 23.04.2013 року.

На виконання вказаного вище судового рішення 23.07.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області Пушкаренком І.П. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчими листами в справі Монастириського районного суду № 2-а-1743/2010 від 05.07.2013 року.

Судом встановлено, що на підставі розпоряджень управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області від 29.07.2013 року усім без виключення особам зазначеним у виконавчих документах, перераховано пенсію з 07.06.2010 року по 22.07.2011 року та 31.07.2013 року на адресу відповідача надійшли повідомлення від Управління пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області від 29.07.2013 року про те, що виконавчі листи в справі № 2-а-1743/2010 від 05.07.2013 року, резолютивною частиною яких постановлено: «Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області починаючи з 07.06.2010 року нарахувати та виплачувати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахування ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та із урахуванням виплачених сум» виконанні в межах компетенції пенсійного органу.

В подальшому, 31.07.2013 року державним виконавцем, після отримання повідомлення від Управління пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень.

Державний виконавець виносячи оспорювані постанови про закінчення виконавчого провадження, виходив з того, що судове рішення пенсійним органом про нарахування та виплату пенсії виконано в межах компетенції даного органу, а сама виплата нарахування проводиться за рахунок коштів Державного бюджету і буде здійснена після надходження відповідних коштів на рахунок боржника.

Суд першої інстанції розглядаючи даний спір про законність дій державного виконавця та скасування постанов про закінчення виконавчого провадження прийшов до висновку, що дії останнього є правомірними, вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому в суду відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно ч.ч.2, 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року із наступними змінами та доповненнями визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Як встановлено судом Старшим держвиконавцем відділу ППВР УДВС Головного управління юстиції в Тернопільській області Пушкаренко І.П. здійснювалось виконання виконавчих листів виданих Монастириським районним судом Тернопільської області в справі № 2-а-1743/2010 від 05.07.2013 року, про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області починаючи з 07.06.2010 року нарахувати та виплачувати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та із урахуванням виплачених сум» .

Державний виконавець, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанови про відкриття виконавчого провадження та надав пенсійному органу - боржнику у виконавчому провадженні, час для добровільного виконання судового рішення.

В свою чергу, Управління ПФУ в Монастириському районі Тернопільської області одержавши постанову про відкриття виконавчого провадження, в наданий державним виконавцем строк для добровільного виконання судового рішення, усім без виключення особам, зазначеним у виконавчому документі, здійснило перерахунок пенсії за період з 07.06.2010 року по 22.07.2011 року, про що, відповідно, проінформувало державного виконавця.

Відтак державний виконавець, зіславшись на п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанови про закінчення виконавчого провадження, вважаючи, що судове рішення виконане в межах компетенції пенсійного органу.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що державним виконавцем не в повній мірі, в межах наданих йому законодавцем повноважень, вчинено всі необхідні дії для повного виконання судового рішення, яким було зобов'язано пенсійний орган провести позивачам не тільки перерахунок пенсії за відповідний період але й проводити відповідну виплату.

Відповідно до п.8 ч.1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Колегія суддів апеляційного суду аналізуючи постанови державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів № 2а-1743/2010 від 05.07.2013 року виданих Монастириським районним судом вважає, що фактичне виконання виконавчих документів в даному випадку не відбулося, оскільки виплата позивачам перерахованих коштів пенсійним органом не проведена.

Крім цього, колегія суддів вважає, що державним виконавцем, з метою повного виконання судового рішення не вжито передбачених статтями 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» заходів, до боржника у виконавчому провадженні, для фактичного виконання рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України. Дана позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 29.06.2004 року у справі «Півень проти України» вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними завдаючи при цьому шкоди одній із сторін (п.35).

Відповідно до ст.202 КАС України (в редакції, діючій на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 задовольнити.

Постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 26.11.2013 року у справі № 603/967/13-а скасувати та прийняти нову постанову якою позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Тернопільській області Пушкаренка І.П. про закінчення виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів № 2а-1743/2010 виданих 05.07.2013 року Монастириським районним судом Тернопільської області про нарахування та виплату ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та із урахуванням виплачених сум».

Постанова набирає законної сили через 5 днів з моменту надсилання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

А.М.Ліщинський