Справа № 2а-2752/09/2170
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2015 р. м. Київ К/800/33832/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року у справі за його позовом до ОСОБА_4, ТОВ «Автомир-Херсон», третя особа: УДАІ УМВС України в Херсонській області про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальності «Автомир-Херсон» (залученого під час розгляду справи у суді 1-ї інстанції), третя особа УДАІ УМВС України в Херсонській області, в якому просило суд стягнути з відповідача 2 454 грн. 63 коп. несплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03 червня 2011 року позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ «Автомир-Херсон» на користь управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м. Херсона 2 454 грн. 63 коп.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернулось до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

Від інших сторін письмових заперечень або доповнень до касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України не надходило.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами встановлено, що згідно довідки-рахунку від 13.10.07 р. ОСОБА_4 придбала легковий автомобіль у ТОВ «Автомир-Херсон», у зв'язку з чим 16 жовтня 2007 року сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в повному розмірі, сума якого становить (3% від вартості автомобіля) 2454 грн. 63 коп.

Комісією у складі представників органів Пенсійного Фонду України в Херсонській області проведено позапланову перевірку щодо перерахування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій при відчужені нових легкових автомобілів за період з 01 січня 2007 року по 31 березня 2008 року, результати якої відображені в акті № 20 від 09 червня 2008 року, якою встановлено по певним справам розбіжності між сумами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій при відчужені нових легкових автомобілів, зазначеними у квитанціях платників, які знаходяться у реєстраційних справах МВ РЕР м. Херсона УДАІ, та фактичними сумами цього збору, що надійшли на рахунок УПФУ.

Дані по виявленим розбіжностям наведені у додатку №2 до акту перевірки, відповідно до якого дата перерахування коштів - 16 жовтня 2007 року; підлягало сплаті та наявна квитанція на дану суму - 2 454,63 грн.; № платіжного доручення - 2381/з459; ПІБ покупця - ОСОБА_4; назва банківської установи - ХФ АКБ "Правексбанк"; фактична дата надходження коштів відсутня; фактично надійшло збору - відсутнє; розбіжність між сумою, що підлягала сплаті, та сумою, яка фактично надійшла - 2454,63 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що обов'язок по сплаті збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій відчуження легкових автомобілів покладено на продавця, а саме на ТОВ «Автомир-Херсон». Оскільки кошти в зазначеній сумі не були сплачені належним суб'єктом є всі підстави для їх стягнення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, погоджуючись при цьому з міркуваннями суду першої інстанції про належного суб'єкта, який є платником даного виду збору, зазначаючи, що в матеріалах справи є в наявності оригінал квитанції про сплату ОСОБА_4 2 454 грн. 63 коп. збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що становить 3% від вартості автомобіля, придбаного за договором, укладеним між ТОВ «Автомир- Херсон» та ОСОБА_4 тобто фактично зазначений збір до Пенсійного фонду сплачено, хоча і не належною особою. Сплата збору на обовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 3% від об'єкта оподаткування, визначеного пункту 6 статті 2 Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однією зі сторін договору купівлі-продажу, унеможливлює стягнення цієї ж суми з другої сторони, оскільки це призведе до подвійного оподаткування.

З даними доводами суду апеляційної інстанції, колегія суддів не погоджується та вважає їх передчасними, з огляду на наступне.

Пунктом 7 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (в редакції, що була чинною на час сплати відповідного збору) передбачений виключний перелік осіб - платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а саме платниками збору є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Отже на виконання частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, положення якої передбачає застосування правового акту, який має вищу юридичну силу, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що обов'язку зі сплати відповідного збору у набувача права власності, яким є перший відповідач не виникло, відтак даний збір має сплачуватись другим відповідачем, як такий, що здійснював відчуження автомобіля.

Тому суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов до правильного висновку про стягнення визначеної суми на обов'язкове державне пенсійне страхування з другого відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судами норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 226 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

З огляду на зазначене, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 210, 211, 220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу про адміністративне судочинство України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року у цій справі скасувати, залишити в силі постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 03 червня 2011 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець