Справа № 809/3051/14
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р. Справа № 876/9679/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Глушка І.В., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2014 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області про визнання протиправними дій і скасування постанов державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, яким просила визнати протиправними дії державного виконавця щодо винесення постанов про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій від 07.09.2014 року, накладення штрафу від 25.07.2014 року та 05.08.2014 року у виконавчому провадженні № 44079859 і скасувати дані постанови.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2014 року позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвала мотивована тим, що оскільки рішення, на виконання якого державний виконавець відкрив виконавче провадження № 44079859, прийняте Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області в порядку цивільного судочинства, і цим же судом видано виконавчий лист на виконання даного рішення, оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання цього рішення відповідно до норм п. 5 ч. 1 ст. 18 та ч. 6 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України слід здійснювати саме до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржила позивач, вважає її необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права. Просить ухвалу скасувати.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат на проведення виконавчих дій та про накладення штрафу на боржника у виконавчому провадженні є рішеннями посадової особи органу державної влади і відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, тому даний спір відповідно до норм ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України підсудний окружному адміністративному суду. Також апелянт зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» даний позов може бути поданий також до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, як до суду, який видав виконавчий лист. Однак вона скористалась правом, передбаченим ч. 5 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою у разі невизначеності цим Кодексом предметної підсудності адміністративної справи така справа розглядається місцевим адміністративним судом за вибором позивача.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як роз'яснено в п. 8 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби передбачені ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до ч. 1 якої учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається з оскаржуваних постанов державного виконавця, вони винесені у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа № 346/7868/13-ц, виданого 30.05.2014 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області, про зобов'язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні коридором 2 в будинку АДРЕСА_1 шляхом звільнення цього коридору та перенесення звідти меблів.

Отже, Відділом державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області виконується рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, прийняте за нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Як зазначено в п. п. 2, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно враховувати, що за приписами п. 5 ч. 1 ст. 18, ч. 6 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених п. п. 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

Справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконавчих документів, виданих цими судами в інших справах, крім передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають розгляду місцевими загальними судами як адміністративними судами, які видали виконавчий лист, у разі звернення сторін виконавчого провадження.

Доводи позивача про те, що вона скористалась передбаченим ч. 5 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України правом вибору суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки даною нормою передбачено, що у разі невизначеності цим Кодексом предметної підсудності адміністративної справи така справа розглядається місцевим адміністративним судом за вибором позивача, однак, як зазначено вище, нормами Кодексу адміністративного судочинства України визначено предметну підсудність даної справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2014 року про повернення позовної заяви у справі № 809/3051/14 за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області про визнання протиправними дій і скасування постанов державного виконавця - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді І.В. Глушко

Л.Я. Гудим