Справа № 227/5591/14-а
Суддя: Тітова Т. А.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 лютого 2015 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Тітової Т.А.

При секретарі Михайловській Т.П.

За участю позивача ОСОБА_1

Представника відповідача Семіч О.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі Донецької області про визнання протиправною відмову в призначенні пенсії та зобов»язання призначити пенсію за вислугу років,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 11 грудня 2014 року звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі Донецької області про визнання протиправною відмову в призначенні пенсії за вислугу років, скасування рішення про відмову призначити пенсію та зобов»язання призначити пенсію з зарахуванням періоду роботи в комунальному закладі охорони здоров»я «Обласний спеціалізований будинок дитини з 1 серпня 2001 року по 13 жовтня 2014 року до стажу роботи у подвійному розмірі.

На обґрунтування позовних вимог позивача зазначила і суду пояснила , що вона працювала медичної сестрою в комунальному закладі охорони здоров»я «Обласний спеціалізований будинок дитини з 1 серпня 2001 року по 13 жовтня 2014 року . Має загальний стаж роботи 18 років 11 місяців 22 дні , у тому числі за вислугу років 17 років 1 місяць 20 днів , із них у будинку дитини 13 років 2 місяці 13 днів.

28 жовтня 2014 року вона звернулась з заявою до відповідача про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.. ст.. 55»е»,60 Закону України « Про пенсійне забезпечення».

Рішенням № 7867 від 6 листопада 2014 року їй відмовлено в призначенні пенсії на тій підставі, що на працівників будинку дитини не поширюється дія ст.. 60 Закону України « Про пенсійне забезпечення».

Вважає відмову призначити пенсію протиправною .

У відповідності до ст.. ст.. 52, 55»е» Закону України « Про пенсійне забезпечення» вона має право на пенсію за вислугу років , оскільки як медична сестра , що відноситься до середнього медичного персоналу , працювала у будинку дитини ,який включено в перелік закладів , затверджений постановою КМУ від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров»я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» .

Крім того, будинок дитини значиться у переліку закладів охорони здоров»я , затвердженому наказом МОЗ України від 28 жовтня 2002 року № 385. У відповідності до статуту КЗОЗ « Обласний спеціалізований будинок дитини» забезпечує лікування та інше дітей - сиріт, дітей, які залишилися без піклування батьків , дітей - інвалідів , які народжені ВІЛ -інфікованими матерями, а також з діагнозом ВІЛ-СНІД. Її посадові обов»язки з лікування таких дітей визначені посадовою інструкційною карткою, і її робота була пов»язана з лікуванням дітей, тому підлягає зараховуватись до стажу у подвійному розмірі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити.

Представник відповідача Семіч О.О. позов не визнала , посилаючись на те, що спеціалізований будинок дитини згідно наказу МОЗ від 18 травня 1998року створюється для медико - соціального захисту дітей . Вважає, що оскільки умовою для зарахування періоду роботи у подвійному розмірі є робота у закладах ( відділеннях) з лікування осіб , основною функцією закладу має бути стаціонарне лікування. Однак будинок дитини забезпечує надання медичної допомоги дітям, які за висновком лікаря не потребують стаціонарного лікування , у тому числі , ВІЛ -інфікованим дітям , що виключає поширення на працівників будинку дитини положення щодо подвійного обчислення стажу роботи .

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника відповідача Семіч О.О., дослідивши матеріали справи , суд дійшов такого висновку.

Як встановлено, позивач ОСОБА_1 з 1 серпня 2001 року по 13 жовтня 2014 року працювала в комунальному закладі охорони здоров»я « Обласний спеціалізований будинок дитини» на посаді медичної сестри.

Рішенням № 7867 від 6 листопада 2014 року відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років на тій підставі , що на працівників будинку дитини дія ст.. 60 Закону України « Про пенсійне забезпечення» не поширюється.

Суд вважає протиправною відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи з наступного.

Як передбачено ст.. 52 Закону України № 1788-Х11 від 5 листопада 1991 року ( з наступними змінами) , право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров»я , а також соціального забезпечення , відповідно до пункту «е» статті 55.

Згідно ст.. 55»е» Закону право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров»я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком , що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України , незалежно від віку.

В переліку закладів і установ освіти, охорони здоров»я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років , затвердженому постановою КМУ від 4 листопада 1993 року № 909 , будинок дитини включено до розділу «1 Освіта» . Згідно примітки 1-1 до переліку лікарі та середній медичний персонал( незалежно від найменування посад), які працюють у навчальних закладах і установах, перелічених у розділі « 1 Освіта» , відносяться до числа осіб, що мають право на пенсію за вислугу років.

Таким чином, ОСОБА_1 як медична сестра будинку дитини відноситься до числа осіб, що мають право на пенсію за вислугу років.

Що стосується зарахування стажу її роботи у подвійному розмірі , суд враховує таке.

Відповідно до ст.. 60 Закону №1788-Х11 робота , зокрема, у закладах ( відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Комунальний заклад охорони здоров»я « Обласний спеціалізований будинок дитини» згідно статуту ( п. 2.1) забезпечує утримання, виховання, лікування та забезпечення соціального захисту дітей -сиріт, дітей, які залишились без піклування батьків, дітей - інвалідів, які народжені ВІЛ-інфікованими матерями, а також з діагнозом ВІЛ-СНІД.

Як зазначено в п . 2.2.7 статуту , основним напрямком діяльності будинку є лікування дітей , які за висновком лікаря не потребують стаціонарного лікування, а також лікування , корекція та реабілітація дітей , народжених ВІЛ - інфікованими матерями та з діагнозом ВІЛ-СНІД.

Даний заклад має ліцензію МОЗ України серії АВ № 554340 на здійснення медичної практики та акредитаційний сертифікат ( 1 категорія) серії ДОЗ № 003797 департаменту охорони здоров»я Донецької облдержадміністрації.

Професійні обов»язки сестри медичної КЗОЗ « Обласний спеціалізований будинок дитини» ОСОБА_1 щодо її участі у лікувально - діагностичному процесі визначені посадовою інструкційною карткою , затвердженою 16 липня 2001 року.

Згідно довідки КЗОЗ « Обласний спеціалізований будинок дитини « № 03/ 713 від 11 жовтня 2014 року ОСОБА_1 зайнята роботою повний робочий день і займалась лікуванням і доглядом ВІЛ - інфікованих дітей.

Таким чином, суд вважає, що робота позивача у КЗОЗ « Обласний спеціалізований будинок дитини » на посаді медичної сестри слід розглядати як роботу у закладах( відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД , стаж якої підлягає зарахуванню у подвійному розмірі.

На підставі викладеного ,керуючись ст.. 159-163 КАС України, суд

П о с т а н о в и в :

Визнати протиправним та скасувати рішення № 7867 від 6 листопада 2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі Донецької області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов»язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у відповідності до ст.. 55 «е» Закону України « Про пенсійне забезпечення» з зарахуванням періоду роботи в Комунальному закладі охорони здоров»я « Обласний спеціалізований будинок дитини» з 1 серпня 2001 року по 13 жовтня 2014 року до стажу роботи у подвійному розмірі згідно ст.. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На постанову може бути подана апеляція в Донецький апеляційний адміністративний суд через даний суд протягом 10 днів.

Постанову у повному обсязі складено 10 лютого 2015 року.

Суддя Тітова Т.А.

09.02.2015