Справа № 814/3709/14
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

27 січня 2015 року Справа № 814/3709/14

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємеця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,55002
доУправління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську, б-р Цвіточний, 4,Южноукраїнськ,Миколаївська область,55002 Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів Миколаївської області, вул. Енергобудівників, 5,Южноукраїнськ,Миколаївська область,55002
провизнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську (далі-позивач 1, УПФУ), Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (далі-відповідач 2, ОДПІ) з наступними позовними вимогами:

- Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області щодо передачі до Южноукраїнської ОДПІ ГУ Міндоходів в Миколаївській області заборгованість фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування по основному боргу в сумі 721,85 грн.

- Зобов'язати Южноукраїнську ОДПІ ГУ Міндоходів в Миколаївської області списати заборгованість фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 721,85 грн. та не нараховувати штраф та пеню за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхуванню та фінансових санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що нею своєчасно сплачувалась сума за договором розстрочки та не допускалося виникнення нової заборгованості зі сплати внесків, а тому сума 721,85 грн. підлягає списанню.

Відповідачі позов не визнали, надали до суду заперечення та докази на підтвердження своєї позиції.

Представниками сторін подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Між УПФУ в м. Южноукраїнську та ФОП ОСОБА_1 07 грудня 2012 року було укладено договір №13 про розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків на підставі п. 7-1 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі-договір, арк. с. 21-23).

Відповідно до пункту 7-1 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платникам, які протягом шести місяців з дня набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо стимулювання сплати поточних платежів з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та погашення заборгованості до Пенсійного фонду України» подали заяву до відповідного органу Пенсійного фонду України, надається право на розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків, які не погашені на день укладення договору про розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків, за період до 31 грудня 2010 року у разі якщо на день подання заяви у платника немає заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Платнику, який відповідно до укладеного договору в повному обсязі погасить заборгованість із страхових внесків і не допустить виникнення нової заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період дії такого договору, штраф та пеня, пов'язані з цією заборгованістю, нараховані і не сплачені або ті, які підлягають нарахуванню відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», списуються в порядку, встановленому Пенсійним фондом України.

Відповідно до пункту 3 Порядку списання штрафів та пені платникам, які виконали умови договору про розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 19.07.2012 12-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.08.2012 за 1340/21652, на день виконання умов договору про розстрочення підлягають списанню суми штрафів та пені, нараховані і не сплачені або ті, які підлягають нарахуванню відповідно до пунктів 2, 4 частини дев'ятої статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; суми штрафів та пені, нараховані і не сплачені або ті, які підлягають нарахуванню відповідно до частини десятої та пунктів 2, 3 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»; суми штрафів та пені, нараховані відповідно до пунктів 2, 4 частини дев'ятої статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які: не узгоджені з платниками; є предметом судового розгляду; розстрочені відповідно до пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та не сплачені; суми штрафів та пені, нараховані відповідно до частини десятої та пунктів 2, 3 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які: не узгоджені з платниками; є предметом судового розгляду.

Відповідно до умов договору, управління надає позивачці розстрочку сплати заборгованості по внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1120,80 грн. за графіком сплати заборгованості зазначеного у договорі, позивачка мала сплачувати заборгованість у період з 07.12.2012 року по 07.12.2014 року, рівними частинами не пізніше 20 го числа кожного місяця.

Також, за ОСОБА_1 рахувалась заборгованість на загальну суму 721,85 грн., з яких заборгованість зі сплати фінансових санкцій в сумі 401,03 грн. та пені в сумі 320,82 гри.

Так як, 11.08.2013 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» №406-VII від 04.07.2013 р., з 01.10.2013 року, функції з адміністрування єдиного внеску УПФУ в м. Южноукрїанську передано до Міністерства доходів і зборів України.

Так, УПФУ в м. Южноукраїнську в силу вищезазначеної норми повноваження щодо адміністрування єдиного внеску було передано Южноукраїнській ОДПІ та на момент передачі цих повноважень позивачем не виконано умови договору про розстрочення заборгованості сум страхових внесків, а відтак на думку відповідача сума заборгованості по штрафним санкціям та пені не підлягає списанню.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не одноразово зверталась до відповідача 1 та Пенсійного фонду України зі зверненням щодо роз'яснення наявності заборгованості в сумі 721,85 грн. (арк. с. 30, 34, 39).

21 березня 2014 р. Відповідачем 1 було надано відповідь на звернення позивачки, згідно якого було підтверджено наявність договору між УПФУ в м. Южноукраїнську то ФОП ОСОБА_1, а також зазначено, що відповідач 1 буде звертатися з листом до ОДПІ.

16 червня 2014 року Відповідачем 1 було надано відповідь, згідно якої УПФУ зазначило, що у зв'язку з невиконанням умов договору розстрочення, недоїмка в сумі 721,85 грн. списанню не підлягає.

Листом Пенсійного фонду України від 01.09.2014 року, надано позивачці інформацію, що за нею рахується борг зі сплати єдиного внеску в сумі 721,85 грн. станом на 01.10.2013 року та передана до Міністерства доходів і зборів України.

Отже, відповідач 1 вважає, що за позивачкою існує борг зі сплати єдиного внеску в сумі 721,85 грн., у зв'язку з тим, що нею не виконано умови договору розстрочки, а тому вважає свої дії щодо не списання даного боргу правомірними.

Відповідач 2 зазначив у своїх запереченнях, що підстави зазначені позивачем не підпадають під перелік підстав за якими підлягає списанню сума недоїмки.

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплачувалась заборгованість у строки та в сумі зазначеній в умовах договору, про що свідчать квитанції долучені до матеріалів справи (арк .с .44-57).

Згідно умов договору остаточною датою погашення заборгованості є 07.12.2014 року, позивачкою було достроково погашена сума заборгованості, а саме 12.03.2014 року.

Але, відповідач 1 вважає, що позивачка повинна була погасити заборгованість на момент передачі повноважень ОДПІ, тобто до 01.10.2013 року.

Суд вважає таке твердження відповідача 1 помилковим, оскільки згідно умов договору остаточною датою погашення заборгованості є 07.12.2014 року. У договорі зазначено, що управління має право достроково розірвати договір про розстрочення, але згідно п.2.1 договору управління зобов'язується повідомити платника (позивача) про прийняття рішення щодо дострокового розірвання договору протягом 10 робочих днів з дня прийняття відповідного рішення. Але, в ході розгляду справи відповідачем 1 не було надано до суду відомостей, що даний договір був розірваний та в матеріалах справи відсутні відомості щодо повідомлення позивачки про розірвання договору.

Крім того, відповідачем не надано обґрунтованих пояснень щодо зазначення остаточної дати сплати заборгованості 01.10.2013 року, адже згідно договору остаточною датою є 07.12.2014 року.

Отже, позивачем повністю доведено, а відповідачем не спростовано, що сума 721,85 грн. підлягає списанню.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, не надали належних доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області щодо передачі до Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів Миколаївської області заборгованість фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування по основному боргу в сумі 721,85 грн.

3.Зобов'язати Южноукраїнську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів Миколаївської області списати заборгованість фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 721,85 грн. та не нараховувати штраф та пеню за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхуванню та фінансових санкцій.

4.Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений згідно квитанції від 02.12.2014 року судовий збір в сумі 73,08 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є. В. Марич