Справа № 815/1512/14
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р. Справа № 815/1512/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Семенюка Г.В.
при секретаріДанюк А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Одеський коньячний завод» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Одеський коньячний завод» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення фонду державного майна України по Одеській області про визнання протиправними, скасування припису та постанов, -

встановиЛА:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Одеський коньячний завод» звернулося до суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення фонду державного майна України по Одеській області про визнання протиправними та скасування винесених Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області припис від 11.02.2014 року, постанови № 45/20-П від 20.02.2014 року про накладення на ПрАТ «Одеський коньячний завод» штрафу у розмірі 43 848, 00 грн., постанови № 46/21-П від 20.02.2014 року про накладення на ПрАТ «Одеський коньячний завод» штрафу у розмірі 54810,00 грн.

Суд першої інстанції своєю постановою від 24 квітня 2014 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Одеський коньячний завод» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення фонду державного майна України по Одеській області про визнання протиправними, скасування припису та постанов - задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 11.02.2014 року в частині вимоги усунення в термін до 11.03.2014 року порушення вимог містобудівного законодавства України.

В іншій частині позовних вимог - відмовив.

Приватне акціонерне товариство «Одеський коньячний завод» не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Приватне акціонерне товариство «Одеський коньячний завод» посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з «Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №533, на підставі наказу від 30.12.2013 року №176 «ОД», направлення від 22.01.2014 року №214 фахівцями Інспекції ДАБК в Одеській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства при проведенні будівельних робіт Приватного акціонерного товариства «Одеський коньячний завод» за адресою: вул. Михайлівська, 13, м. Одеса.

За результатами перевірки складений акт перевірки від 11.02.2014 року, яким встановлено, що ПрАТ «Одеський коньячний завод» було виконано будівельні роботи з реконструкції ротонди та частини головного виробничого корпусу Одеського коньячного заводу для організації музею за адресою: м. Одеса, вул.Мельницька,13 на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт з реконструкції, зареєстрованої Інспекцією ДАБК України в Одеській області від 06.06.2012 року №ОД 8, згідно порядку виконання будівельних робіт затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2012 року №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт». 13.12.2013р. об'єкт реконструкції введено в експлуатацію шляхом реєстрації Декларації.

Також в Акті перевірки зазначено, що в ході перевірки виявлено самовільно збудований об'єкт будівництва - одноповерхова нежитлова будівля на території заводу, орієнтовними розмірами 23х13м., яка експлуатується у виробничих потребах підприємства.

При цьому документи на право здійснення цих будівельних робіт відсутні, як і документи, що свідчать про введення об'єкта в експлуатацію. Об'єкт відноситься до ІІ категорії складності та відсутній у технічному паспорті від 13.03.2013р., зареєстрованому КП «ОМБТІ та РОН» (Інспекцією допущено технічну помилку у даті - 13.03.2003р.).

На підставі даного акту відповідачем складено два протоколи: 1) протокол від 11.02.2014 року про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме: самовільно збудований об'єкт будівництва у вигляді одноповерхової нежитлової будівлі на території заводу та самовільну реконструкцію з улаштування дверного отвору у несучій стіні другого поверху, шляхом з'єднання будівлі літ. Т та будівлі літ. С., які відсутні у технічному паспорті, чим порушено п.1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", за що передбачено відповідальність ч.2 п.4 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", розгляд справи про правопорушення призначено на 20.02.2014 року о 15:00 годині; 2) протокол від 11.02.2014 року про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме: самовільно збудований об'єкт будівництва у вигляді одноповерхової нежитлової будівлі на території заводу, орієнтованими розмірами 23Х13 кв.м., яка експлуатується у виробничих потребах підприємства, без права на їх виконання та відповідно до ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 вищевказаний об'єкт відноситься до ІІ категорії складності об'єктів будівництва чим порушено ч.8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", за що передбачено відповідальність ч.2 п.6 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", розгляд справи про правопорушення призначено на 20.02.2014 року о 15:00 годині.

11.02.2014 року відповідачем оформлено Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил, яким встановлено строк для усунення порушень вимог містобудівного законодавства України до 11.03.2014 року, а також зобов'язано позивача зупинити експлуатацію самовільно збудованого об'єкта будівництва.

20.02.2014 року Інспекцією ДАБК в Одеській області винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №45/20-П, якою ПрАТ «Одеський коньячний завод» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 п.4 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у сумі 43 848, 00 грн. грн.

20.02.2014 року Інспекцією ДАБК в Одеській області винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №46/21-П, якою ПрАТ «Одеський коньячний завод» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 п.6 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", та накладено штраф у сумі 54 810, 00 грн.

Позивач вважає припис і постанови незаконними та вимагає їх скасування в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що 30.12.1992р. Організацією орендарів Одеський коньячний завод та Фондом держмайна України укладений договір оренди майна Одеського коньячного заводу, у тому числі основних фондів, з додатками (Акти приймання-передачі основних виробничих фондів, баланс з додатком, інвентаризаційні відомості).

В акті приймання-передачі в оренду майна Одеського коньячного заводу від 30.12.1992р. у складі майна не визначається будь-яке індивідуально визначене майно, у тому числі склад гофрокоробів, що ототожнюється позивачем із виявленою в ході перевірки самочинно збудованою нежитловою будівлею.

Разом із цим, інвентаризаційні відомості до договору оренди від 30.12.1992р. (додаток до договору), в яких би виокремлювались будь-які індивідуально визначені об'єкти у складі орендованих основних фондів, у тому числі такий об'єкт, як склад гофрокоробів, не надані ані позивачем, ані третьою особою.

28.12.2002р. була укладена додаткова угода до договору оренди від 30.12.1992р., за якою Фонд держмайна України передав ЗАТ «Одеський коньячний завод» в строкове платне користування майно цілісного майнового комплексу «Одеський коньячний завод» за адресою: м.Одеса, вул.Мельницька,13, передача майна в оренду зафіксована Актом прийому-передачі від 28.12.2002р.

23.03.2011р. в договір оренди від 30.12.1992р. внесені зміни із зазначенням в якості орендаря майна ПрАТ «Одеський коньячний завод» як правонаступника ЗАТ «Одеський коньячний завод».

Дійсно, в п.13 Інвентаризаційного опису державних основних засобів станом на 31.10.2002р. значиться склад гофрокоробів, а також в Інвентаризаційному описі №33 основних засобів ЗАТ «Одеський коньячний завод» під інвентарним номером 21 значиться склад гофрокоробів, дата початку експлуатації 01.01.1957р. В п.13 Розрахунку вартості орендованого майна ОП «Одеський коньячний завод» на 01.11.2002р. під номером 13 значиться склад гофрокоробів, 01.01.1957 рік вводу в експлуатацію.

Таким чином, пов'язані із цим посилання позивача, підтримані третьою особою, свідчать лише про те, що у складі орендованого у Фонду держмайна України державного майна - цілісного майнового комплексу Одеський коньячний завод станом на 2002 рік перебував склад гофрокоробів.

Відповідно до п.1.2,1.4 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001р. (в редакції станом на березень 2003р.) інструкція визначає порядок та методику проведення технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд з метою: визначення їх фактичної площі та об'єму (щодо проектних); обстеження та оцінки технічного стану наявних об'єктів; установлення вартості об'єктів. Технічна інвентаризація передбачає: первинну технічну інвентаризацію об'єктів; поточні інвентаризаційно-оцінювальні роботи для встановлення змін за певний період часу після первинної інвентаризації. Технічну інвентаризацію новозбудованих (реконструйованих) та наявних об'єктів виконують за рахунок замовників комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. На підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи (додаток 1) та технічні паспорти (додатки 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8). Термін виконання робіт з технічної інвентаризації - один місяць. В окремих випадках за наявності відповідних обґрунтувань термін виконання робіт визначається наказом керівника БТІ.

Згідно п.3.1 Інструкції технічній інвентаризації підлягають об'єкти (згідно з розділом 2) всіх форм власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими адресами), незалежно від того, побудовані вони за відповідно оформленими документами чи самовільно: будинки, включаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі будинки, господарські будівлі та споруди. Під час інвентаризації повинні бути обстежені основні конструктивні елементи будинків: фундаменти, стіни, перегородки, надпідвальні, міжповерхові та горищні перекриття, підлога, вікна, двері, покрівля; внутрішнє і зовнішнє опорядження; опалення, вентиляція, водопровідно-каналізаційне обладнання, газифікаційне і електрообладнання, ліфти, сміттєпроводи тощо (додаток 11). Технічний знос будинків (окремих елементів) можливо визначити тільки у процесі обстеження та оцінки технічного стану конструкцій з врахуванням якості виконання будівельних робіт, атмосферного впливу, експлуатаційних та інших чинників. Роботи з інвентаризації повинні здійснюватися за обов'язковою участю власника (власників) будинків, у присутності якого (яких) проводиться обстеження, що фіксується в абрисі чи ескізі, з обов'язковим підписанням цих документів власником (власниками).

Як убачається з технічного паспорту ОМБТІ та РОН станом на 13.03.2003р., в ньому відсутні як позначення під будь-якою літерою законно побудованого об'єкта нерухомості розмірами 23х13м., так і штамп встановленого зразка «збудовано самовільно» щодо такого об'єкта.

Таким чином, за умови пред'явлення в ході перевірки самим суб'єктом господарювання (позивачем) технічного паспорту на виробничий будинок станом на 13.03.2003р., Інспекція обґрунтовано на підставі звіряння його даних з фактичними встановила наявність самочинного будівництва, оскільки позивачем не були представлені дозвільні документи (акт введення об'єкта в експлуатацію, або дозвіл на виконання будівельних робіт, або Декларація про готовність об'єкта до експлуатації) на здійснення цього будівництва.

Слід звернути увагу на те, що саме технічний паспорт об'єкта нерухомості є належним та допустимим у розумінні положеньст.70 КАС України доказом для встановлення обставини, які саме об'єкти нерухомого майна розташовані на земельній ділянці цілісного майнового комплексу Одеський коньячний завод за адресою: м.Одеса, вул.Мельницька,13, що випливає із норми п.3.1 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001р.

Відсутність даних про об'єкт нерухомого майна - одноповерхову нежитлову будівлю розміром 23х13м. - у технічному паспорті станом на 13.03.2003р. означає, що ця нежитлова будівля була збудована пізніше, після проведення технічної інвентаризації, а отже не могла увійти до складу орендованого нерухомого майна за договором оренди від 30.12.1992р. з додатковою угодою від 28.12.2002р.,та не є складом гофрокоробів.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності. 2. Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Згідно з ч.8 ст.39 цього Закону експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Частиною 1 статті 38 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» установлено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Відповідно до п.п.3 п.11 Порядку №553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Також згідно п.п.10 п.11 Порядку №553 посадові особи інспекції мають право забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника відповідної інспекції чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Оскаржуваним приписом від 11.02.2014р. оформлене вмотивоване письмове рішення начальника Інспекції ДАБК в Одеській області про зупинення експлуатації об'єкта, не прийнятого в експлуатацію (нежитлової одноповерхової будівлі орієнтовними розмірами 23х13м.), оскільки спеціальної форми для прийняття такого рішення законодавством не встановлено (постановляюча частина припису з вимогою зупинити експлуатацію самовільно збудованого об'єкта підписана, крім перевіряючих посадових осіб, начальником Інспекції).

Враховуючи, що позивачем не обґрунтовано ані походження цього об'єкту нерухомого майна, ані законний характер будівництва, а також не доведено, що цей об'єкт є державним нерухомим майном у складі орендованого у Фонду держмайна України цілісного майнового комплексу «Одеський коньячний завод», судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність та обґрунтованість припису від 11.02.2014р. про зупинення експлуатації самовільно збудованого об'єкта будівництва.

Стосовно ж вимоги припису - з метою усунення порушень «в термін до 11.03.2014р. усунути порушення вимог містобудівного законодавства», слід зазначити наступне.

Відповідно до п.17 Порядку №553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Згідно із п.п. «а» п.3 ч.4 ст.41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Оскаржуваний припис в частині п.1 його постановляючої частини не містить взагалі конкретизації суті порушень вимог містобудівного законодавства та шляхів (способів) їх усунення, є необґрунтованим та таким, що неможливо виконати особі, якій він адресований.

Щодо самовільної реконструкції з улаштуванням дверного отвору у несучій стіні другого поверху, шляхом з'єднання будівлі літери „ Т" та будівлі літери „С", то позивач вказує, що згідно паспорту технічного стану об'єкту щодо обстеження і паспортизації головного виробничого корпусу Одеського коньячного заводу за адресою: м. Одеса, вул.Мельницька, 13, виконаного науково-інжинірінговою фірмою „ОМЕЛА", двірний отвір станом на 1998 рік у документації значиться та існує нині. Це також спростовується технічним паспортом, оскільки вказаний отвір там не значиться та документів про законність реконструкції з улаштуванням дверного отвору у несучій стіні другого поверху, шляхом з'єднання будівлі літери „ Т" та будівлі літери „С" позивачем не надано.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник має право виконувати будівельні роботи після: реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Пунктом 4 частини 2 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності"передбаченовідповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації, на об'єктах ІІ категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат.

Згідно пункту 6 частини 2 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації: об'єктів II категорії складності - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до п.16 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою КМ України від 06.04.1995 №244 (із змінами і доповненнями), справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою інспекції, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи (надалі - Порядок №244).

Відповідно до п.4 Порядку №244 у разі вчинення одним суб'єктом містобудування двох або більше правопорушень у сфері містобудівної діяльності штраф накладається за кожне правопорушення окремо. У разі вчинення одного правопорушення у сфері містобудівної діяльності декількома суб'єктами містобудування штраф накладається на кожного з них.

Згідно із пунктом 19 Порядку №244 доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби - на підставі пояснень суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

Відповідно до п.20 Порядку №244 посадова особа інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з'ясовує: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності; 3) чи сповіщено суб'єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи; 4) чи витребувані необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання (за наявності) суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або інших осіб, що беруть участь у справі.

При цьому згідно із п.9 Порядку №244 про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності керівник структурного підрозділу інспекції, його заступники, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль, або головний державний інспектор (далі - уповноважена посадова особа інспекції) складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно із пунктами 11,12,13,14 Порядку №244 у разі вчинення одним суб'єктом містобудування двох або більше правопорушень у сфері містобудівної діяльності протокол складається стосовно кожного правопорушення окремо.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у зв'язку із встановленими порушеннями складено протокол від 11.02.2014 року (порушено п.1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", за що передбачено відповідальність ч.2 п.4 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності"), та протокол від 11.02.2014 року про правопорушення у сфері містобудівної діяльності за порушення ч.8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", за що передбачено відповідальність ч.2 п.6 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

20.02.2014 року Інспекцією ДАБК в Одеській області винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №45/20-П, якою ПАТ «Одеський коньячний завод» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 п.4 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у сумі 43 848, 00 грн. грн.

20.02.2014 року Інспекцією ДАБК в Одеській області винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №46/21-П, якою ПАТ «Одеський коньячний завод» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 п.6 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", та накладено штраф у сумі 54 810, 00 грн.

Стосовно стверджень позивача про відсутність повноважень у керівника територіального органу Держархбудінспекції накладати штрафи згідно із ЗУ "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", слід зазначити.

Відповідно до п.22 Порядку №244 за результатами розгляду справи посадова особа інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов: 1) постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про накладення штрафу); 2) постанову про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про закриття справи).

Відповідно до п.2 Порядку №244 справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядаються Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції). Накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник Держархбудінспекції та уповноважені ним його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники у межах своїх повноважень.

Згідно ч.2 ст.3 ЗУ "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" накладати штраф від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, мають право його керівник та уповноважені ним посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п.6 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011р. №439/2011, Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи.

Згідно п.п.11 п.4 Положення Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань розглядає справи про правопорушення у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства з прийняттям відповідних рішень.

Таким чином, на підставі матеріалів справи та оцінки представлених доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ПрАТ «Одеський коньячний завод», у зв'язку із чим позов ПрАТ «Одеський коньячний завод» підлягає частковому задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Одеський коньячний завод», - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Одеський коньячний завод» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення фонду державного майна України по Одеській області про визнання протиправними, скасування припису та постанов, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Г.В. Семенюк