Справа № 802/4379/14-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

802/4379/14-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 січня 2015 р. Справа № 802/4379/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вергелеса Андрія Валерійовича,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Могилів-Подільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: КП "Мурованокуриловецьке районне комунальне проектно-архітектурне бюро"

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Могилів-Подільська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області до КП "Мурованокуриловецьке районне комунальне проектно-архітектурне бюро" про стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб та з єдиного внеску на загальнообов’язкове соціальне страхування в розмірі 925 грн. 91 коп.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 413 грн. 71 коп. та з єдиного внеску на загальнообов’язкове соціальне страхування в розмірі 512 грн. 20 коп. в зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Щодо стягнення податкових зобов’язань вживалися заходи передбачені ст. ст. 58, 59 Податкового кодексу України, однак не призвели до погашення наявної податкової заборгованості, в зв’язку з чим позивач вимушений звернутися до суду.

Представник позивача в судове засідання не з’явилась. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився. Від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи в письмовому провадженні без його участі. При цьому зазначено, що позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем було подано звіт про нарахування єдиного внеску за вересень 2013 року та за жовтень 2013 року, однак у зв'язку не своєчасним перерахуванням єдиного внеску за відповідачем утворилась недоїмка в розмірі 512 грн. 20 коп..

Могилів-Подільською ОДПІ було проведено позапланову виїзну перевірку комунального підприємства «Мурованокуриловецьке районне комунальне проектно-архітектурне бюро» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.

Податкове повідомлення-рішення вручене відповідачу, однак оскаржене не було.

Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Борг відповідача з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 413 грн. 71 коп. та з єдиного внеску на загальнообов’язкове соціальне страхування в розмірі 512 грн. 20 коп. підтверджується обліковими картками з податку на доходи фізичних осіб, корінцем податкового повідомлення-рішення, (а.с. 13-14, 16, 17-18, 10).

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходить із наступного.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (далі –ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1. статті 14 цього ж Кодексу податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, згідно зі ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи, у закріплює п.36.1 ст. 36 Податкового кодексу України.

Аналогічно ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлює, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 2 статті 9 зазначеного Закону передбачено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Аналіз зазначених норм закріплює обов'язок платника єдиного внеску своєчасно нараховувати та сплачувати єдиний внесок на рахунок державного бюджету.

Приписи ч. 2,3,4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачають у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з того, що саме неналежне виконання обов’язку платника слугувало підставою для формування Могилів-Подільською ОДПІ податкових вимог, якими визначено узгоджене грошове зобов’язання.

Окрім того, судом надано правову оцінку заяві відповідача щодо визнання позовних вимог.

Положення ч.1 ст. 136 КАС України передбачає, що позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Відповідно до частини 1 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач може визнати адміністративний позов повністю або частково. Згідно з частиною 4 цієї статті суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує нічиї права, свободи або інтереси.

Податковий борг, який рахується за відповідачем підтверджується матеріалами справи. Доказів сплати заборгованості в розмірі 925 грн. 91 коп. відповідачем до суду не надано.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, пунктом 59.5 цієї ж статті передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідачеві вручались податкова вимога форми “Ю” від 07 листопада 2013 року №Ю-1, від 05 грудня 2013 року №Ю-6, від 29 квітня 2014 року №502-02. Однак, вказані вимоги залишились не виконаними.

В силу положень підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об‘єктивному дослідженні.

За сукупністю наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають задоволенню.

Частиною 4 ст. 94 КАС України передбачено, що у справах, в яких позивачем є суб’єкт владний повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків КП "Мурованокуриловецьке районне комунальне проектно-архітектурне бюро" у банках обслуговуючих такого платника податків податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 413 грн. 71 коп. (чотириста тринадцять грн. 71 коп.) УК у Мур-Кур. р-н/смт. Мур-Кур/11010100, ОКРО 37619070, ККД 11010100); податковий борг по єдиному внеску на загальнообов’язкове соціальне страхування в розмірі 512 грн. 20 коп. ( п’ятсот дванадцять грн. 20 коп.) УК у Мур-Кур.р-н/смт. Мур-Кур/71010000, ОКРО 37619070, ККД 71010000).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович