Справа № 2а-8380/12/1370
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року Справа № 7733/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу приватної агрофірми «Нива» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2013 року в справі за позовом управління Пенсійного фонду в Пустомитівському районі Львівської області до приватної агрофірми «Нива» про стягнення 6736,87 грн.,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2012 року УПФУ в Пустомитівському районі Львівської області звернулося до суду з позовом до приватної агрофірми «Нива» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за липень-вересень 2012 року в сумі 6736,87 грн.

Позивач посилався на те, що згідно Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підприємства повинні відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату і доставку пільгових пенсій. Згідно з отриманими відповідачем розрахунками за період липня-вересня 2012 року до відшкодування підлягають витрати на виплату і доставку пільгових пенсій в сумі 6736,87 грн. Оскільки відповідачем у встановлені законом строки дані витрати не відшкодовані, позивач просив стягнути їх у судовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2013 року позов задоволено та стягнуто з приватної агрофірми «Нива» // на користь управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області 6736 грн.87 коп.

Постанову суду першої інстанції оскаржила приватна агрофірма (ПАФ)«Нива», яка в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову позивачу в задоволенні позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції не врахував, що ПАФ «Нива» є правонаступником агроспілки «Нива» тільки в частині прийнятих для господарювання земельних та майнових паїв. Пенсіонери-пільговики ще в 2002 році втратили зв'язок з ПАФ «Нива», земельні та майнові паї відчужили третім особам, тому відповідач відшкодовувати витрати на виплату та призначення пільгових пенсій не повинен. Крім того, наявність судових рішень про відмову в позові в аналогічних справ є підставою для закриття провадження в справі.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV (далі - Закон - N 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» -«е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списками № 1 та № 2, покриваються підприємствами та організаціями.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII (далі - Закон N 1788-XII) визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема в п.п. «б»-«з» частини першої цієї статті.

На момент набрання чинності Законом № 1058-IV питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-XII, було врегульовано Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР, відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1 якого відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно ж з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Згідно пункту 6 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. N 21-1 (далі - Інструкція № 21-1), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За приписами пункту 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточного року протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п. 6.8 Інструкції).

Отже, підприємства зобов'язані відшкодовувати органам ПФУ витрати на виплату та доставку пенсій, які згідно з розрахунком, складеним останнім відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою ПФУ від 19 грудня 2003 року № 21-1, призначені працівникам цього підприємства відповідно до пунктів «б»-«з» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII.

За правилами підпункту 6.3. Інструкції N 21-1 у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Відповідно до ст. 37 ЦК Української РСР, який був чинним на час реорганізації агроспілки «Нива» та державної реєстрації ПАФ «Нива», юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання).

При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов'язки) переходить до новостворених юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов'язки) переходить до останньої.

Частиною другою п. 15 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 р. № 118, визначено, що у разі перереєстрації (створення) суб'єкта господарської діяльності, що є правонаступником прав і майнових зобов'язань свого попередника, за ним зберігається ідентифікаційний код попередника.

Як встановлено ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2009 року, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.09.2010 року № К-1183/10 у справі № 32/156/5015 за позовом УПФУ в Пустомитівському районі Львівської області до ПАФ «Нива» про стягнення витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, згідно розпорядження представника Президента України у Пустомитівському районі № 407 від 11.11.1993 року радгосп «Жовтневий» перетворений у держгосп «Нива», який згідно розпорядження голови Пустомитівської районної ради № 134 від 18.04.1995 року реорганізовано в агроспілку «Нива», яка в свою чергу була реорганізована в ПАФ «Нива», згідно рішення Пустомитівської районної державної адміністрації від 29.03.2000 року № 1745.

ПАФ «Нива» діє на підставі статуту, перереєстрованого Пустомитівською районною радою 29.03.2000 року, ідентифікаційний номер 00854363, реєстраційний номер 1745. В пункті 3.2 розділу III статуту ПАФ «Нива» зазначено, що агрофірма є правонаступником усіх майнових прав реформованої агроспілки «Нива» Пустомитівського району.

12.06.2000 року до п. 3.2 розділу III статуту ПАФ «Нива» було внесено зміни і доповнення та викладено його в наступній редакції: «Агрофірма набуває статусу юридичної особи з дня її державної реєстрації. Агрофірма є правонаступником усіх прав та зобов'язань реорганізованої агроспілки «Нива» Пустомитівського району».

Таким чином, вказаними судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено, що ПАФ «Нива» є правонаступником усіх прав та зобов'язань реорганізованої агроспілки «Нива», яка в свою чергу була правонаступником держгоспу «Нива», а останній - правонаступником радгоспу «Жовтневий».

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вказані обставини підтверджується також тим, що ПАФ «Нива» зберегло за собою ідентифікаційний код агроспілки «Нива», що з огляду на п. 15 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 р. № 118, вправі були робити тільки правонаступники.

Доводи відповідача щодо не проведення капіталізації коштів на виплату збору при реорганізації агроспілки «Нива», а також на те, що громадяни, яким виплачувались пільгові пенсії, вийшли з агроспілки «Нива» та забрали свої паї не може братись до уваги, оскільки ПАФ «Нива» є правонаступником агроспілки «Нива» за усіма її зобов'язаннями без винятку. Збір на відшкодування витрат з виплати пенсій зобов'язані сплачувати особи, у яких працювали (не обов'язково працюють на час сплати збору) особи, яким призначено пенсію, або їх правонаступники.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині того, що відповідач має відшкодовувати УПФУ в Пустомитівському районі витрати на виплату і доставку пільгових пенсій колишнім працівникам відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно розрахунків за липень-вересень 2012 року в сумі 6736,87 грн.

Як видно з матеріалів справи, позивачем надсилалися відповідачу розрахунки щодо виплати і доставки пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-« 3» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за липень-вересень 2012 року, які останнім отримані, проте, відповідачем вказані витрати в установлені строки не відшкодовані, внаслідок чого утворилась заборгованість на вказану суму.

Оскільки доказів сплати цієї заборгованості в процесі судового розгляду відповідачем не надано, суд першої інстанції дійшов висновку про примусове її стягнення за судовим рішенням.

Суд першої інстанції повно встановив обставини справи, належно оцінив докази, правильно застосував норми матеріального та процесуального права та на законних підставах задовольнив позов, тому підстав для скасування оскаржуваної постанови колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності підстав для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій висновків суду не спростовують. Посилання на наявність судової практики процесуальною підставою для скасування оскаржуваної постанови бути не може.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу приватної агрофірми «Нива» залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2013 року в справі № 2а-8380/12/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський