Справа № 2270/3178/11
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 року м. Київ К/9991/65727/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.04.2011

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.08.2011

у справі № 2270/3178/11

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.04.2011, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.08.2011, позов задоволено повністю. Скасовано податкове повідомлення-рішення Старокостянтинівської ОДПІ Хмельницької області від 17.02.2011 № /0 про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 12906 грн., в т.ч. 7605 грн. основного платежу та 5301 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Старокостянтинівська ОДПІ Хмельницької області подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права: п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, п.п. 3.1.1 п. 3.1. ст. 3, п. 9.3 ст. 9, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для визначення позивачу за податковим повідомленням-рішенням від 17.02.2011 № /0 грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 12906 грн., в т.ч. 7605 грн. основного платежу та 5301 грн. штрафних (фінансових) санкцій, слугували висновки планової документальної перевірки, викладені в акті від 03.02.2011 № 139/17/НОМЕР_1, про порушення вимог п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, п.п. 3.1.1 п. 3.1. ст. 3, п. 9.3 ст. 9, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР.

Згідно з актом перевірки порушення вказаних норм закону полягало у тому, що позивач, який перебував на загальній системі оподаткування, перевищивши за 2008 рік граничний обсяг загальної суми від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), визначений в п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість», що становив сукупно 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язаний був до 20.01.2009 зареєструватися платником податку на додану вартість і включити до бази оподаткування оподатковувані операції з поставки робіт з будівництва за ставкою 20% та сплатити до Державного бюджету України відповідні податкові зобов'язання.

При перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, правової оцінки встановлених судами обставин суд касаційної інстанції виходить з такого.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, висновки податкового органу про перевищення позивачем при здійсненні операцій з поставки товарів (послуг) 300000 грн. протягом останніх дванадцяти календарних місяців ґрунтуються на обставинах щодо надходження у грудні 2008 року на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 коштів від Відділу освіти Старокостянтинівської райдержадміністрації в сумі 12650 грн. як оплата за огорожу (ворота та стовпчики).

Судами попередніх інстанцій на підставі накладної від 18.12.2008 № 8, виписки банку за 25.12.2008, довідки ПП ОСОБА_3, квитанції до прибуткового касового ордеру від 12.01.2009 № 80, відповіді Відділу освіти Старокостянтинівської райдержадміністрації від 04.04.2011 достовірно встановлено, що кошти в сумі 12650 грн. призначались для зарахування на розрахунковий рахунок ПП ОСОБА_3 в якості оплати за придбання секцій огорожі та стовпчиків для огорожі, а не для зарахування на розрахунковий рахунок позивача - ФОП ОСОБА_2 і помилково надійшли на розрахунковий рахунок останнього. У зв'язку з цим позивач повернув кошти ОСОБА_3.

Враховуючи встановлені судами обставини щодо помилкового надходження на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 коштів у сумі 12650 грн., суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що перевищення позивачем граничного розміру виручки в 2008 році місця не мало, а визначення позивачу за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням грошового зобов'язання з податку на додану вартість є протиправним.

Підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.04.2011 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.08.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою через Вищий адміністративний суд України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун