Справа № 804/18741/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юркова Е.О.
при секретарі - Дмитрієнко О.Д.
за за участю: представник відповідача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до начальника управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області Бузякова Р.М. про визнання дій протиправними та скасування постанови,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до начальника управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області Бузякова Р.М. з вимогами:
- визнати дії відповідача - начальника управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області Бузякова Р.М з притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності протиправними;
- скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №018446 від 09.01.2014р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за абз.3 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №018446 від 09.01.2014р. винесена незаконно, з порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, оскільки відповідачем не враховано той факт, що під час перевірки транспортного засобу позивача він був переданий в оренду, отже позивач не був ані водієм, ані перевізником на момент перевірки, що зумовлює неможливість притягнення ОСОБА_2 до відповідальності.
Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. 13.01.2015р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 20.11.2013р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006р. «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» працівниками Управління Укртрансінспекції у Вінницькій області, згідно завдання на перевірку № 000648 від 18.11.2013р. було проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на ділянці дороги а/з Стрій-Знамянка 510 км+700 (вантажні перевезення (кондвироби).
За фактом виявлених порушень вимог законодавства України про автомобільний транспорт, уповноваженим працівником Управління Укртрансінспекції у Вінницькій області, складено акт від 20.11.2013 року, який був підписаний водієм ОСОБА_4 без пояснень або заперечень.
Матеріали перевірки, для прийняття рішення було направлено за місцем перебування власника автомобіля, до Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області.
На адресу ОСОБА_2, зазначену, зокрема, в копії наданого паспорту як місце прописки, відповідачем було направлено повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт від 18.12.2013р., розгляд якої призначено на 09.01.2014р.
За розглядом справи про порушення ОСОБА_2 законодавства про автомобільний транспорт, начальником Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області Бузяковим Р.М. було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №018446 від 09 січня 2014 року за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у сумі 1700 грн.
Зазначена постанова була направлена на адресу позивача, зазначену, зокрема, в копії наданого паспорту як місце прописки, що підтверджено матеріалами справи.
Відповідно до частини 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року №2344-ІІІ передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» Кабінетом Міністрів України постановою від 8 листопада 2006 року № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень.
Згідно з пунктом 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.
Згідно п.12, п.14, п.15 Порядку рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання, зокрема іноземним, вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту. Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Відповідно до п.21 Порядку у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, який оформляється у єдиному екземплярі та не надається суб'єкту перевірки.
Окрім того, суд зазначає, що водія автомобіля ОСОБА_4 було ознайомлено із складеним актом.
Відповідно до п.25, 26, 27 Порядку справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не порушено порядок проведення перевірки.
Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону 2344-14 («Про автомобільний транспорт») документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом (п.15 Порядку №1567)
Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Зокрема, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Як вбачається з Акта перевірки від 20.11.2013 року підставою для винесення оскаржуваної постанови про застосування фінансових санкцій відповідач зазначає порушення передбачене абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме не оформлений протокол перевірки та адаптації тахографа на транспортний засіб.
Згідно п.6.1 Положення про робочий час в час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 7 червня 2010 року N 340 (далі - Положення) автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Суд зазначає, що з огляду на відсутність документу, що засвідчує повірку тахографа - протоколу перевірки та адаптації тахографа на транспортний засіб працюючого тахометру, перевіряючими було відображено в акті перевірки відсутність цих документів. До суду позивачем ці документи також не надано.
Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, під час проведення перевірки, водієм транспортного засобу жодних документів на підтвердження права користування транспортного засобу, зокрема, тимчасового реєстраційного талону, надано не було, що також позивачем не спростовано.
Також, відповідно до ч.2 ст. 799 Цивільного кодексу України - договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Проте, в наданих позивачем до матеріалів срави договорах відсутнє підтвердження їх нотаріальної реєстрації.
Суд зазначає, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №018446 від 09 січня 2014 року є саме рішенням про застосування адміністративно-господарських санкцій, винесено в рамках Закону України «Про автомобільний транспорт», а не рішенням про накладення адміністративних стягнень за адміністративне правопорушення, що виноситься на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вище наведені факти та докази наявні в матеріалах справи, суд вважає, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №018446 від 09.01.2014р., винесена начальником Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області Бузяковим Р.М. про накладення на ОСОБА_2 адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 гривень складена правомірно, у відповідності до положень діючого законодавства, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
Згідно ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік установлено у 2014 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі становить - 1218 гривень.
Таким чином, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору є не менше 1 827 грн. та не більше 4 872 грн., а за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 73 грн. 08 коп.
Позивачем під час подання адміністративного позову сплачено судовий збір в загальному розмірі 182 грн. 70 коп., що підтверджується квитанцією № 9309895-1 від 05.11.2014р.
Тому, у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, згідно із ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з позивача, решта судового збору в розмірі 1644 грн. 30 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 94, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до начальника управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області Бузякова Р.М. про визнання дій протиправними та скасування постанови - відмовити у повному обсязі.
Копію постанови направити сторонам по справі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений протягом п'яти днів.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков