Справа № 2а-237/11 (2а/414/14/12)
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року м. Київ К/800/31368/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Єрьоміна А.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа державне підприємство «Східний гірнично-збагачувальний комбінат» про призначення пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2011 року ОСОБА_4 пред'явив позов до Управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області (далі УПФУ в м. Жовті Води Дніпропетровської області) та Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУПФУ в Дніпропетровській області), третя особа Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання неправомірним та скасування рішення комісії по підтвердженню пільгового стажу при ГУПФУ в Дніпропетровській області від 24 лютого 2011 року № 8; зобов'язання УПФУ в м. Жовті Води призначити йому з 09 червня 2008 року пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги повністю.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що у трудовій книжці на ім'я ОСОБА_4 містяться відомості щодо його роботи на ДП «Жовтоводське управління будівництва» наступного змісту: з 14 січня 1980 року працював водієм автомобіля та звільнений 05 квітня 2000 року в порядку переводу на ПП «Стеллар».

В трудовій книжці наявні тільки записи щодо переводу слюсарем 10 травня 1993 року, присвоєння розряду, переведення 16 червня 1998 року на посаду водія автомобіля.

Записи про роботу позивача в ДП «СхідГЗК», або можливий перевід чи відрядження на тривалі терміни для виконання робіт по будівництву (підсипці) дамби по сховищу відходів переробки уранової руди: Балка «Щ» у період з 01 серпня 1980 року по 30 грудня 1992 року та з 20 червня 1998 року по 30 листопада 1998 року у трудовій книжці відсутні.

ОСОБА_4 неодноразово звертався до ДП «СхідГЗК», Прокуратури м.Жовті Води, архівного відділу Жовтоводської міської ради з вимогою надати уточнюючі довідки про його роботу в ДП «СхідГЗК» на будівництві дамби по сховищу відходів переробки уранової руди Балка «Щ».

Листи з відповідями від 13 вересня 2010 року та від 15 жовтня 2010 року ДП «СхідГЗК» повідомило ОСОБА_4 про відсутність на зберіганні документів стосовно роботи ЖУБУ по підсипці дамби хвостосховища, а табелі обліку робочого часу працівників, зайнятих на роботах в балці «Щ», які велися працівниками Гідрометалургійного заводу ДП «СхідГЗК» передавалися до ЖУБУ, визначити кількість робочих днів, відпрацьованих ОСОБА_4 в особливо шкідливих умовах праці, нормальних умовах праці, оплачених днів по сітці № 1, № 2 неможливо, тому що він працював за відрядною системою оплати праці. ДП «СхідГЗК» вказало позивачу, що баланс робочого часу, відпрацьований ОСОБА_4 не збігається з балансом робочого часу та тривалості робочої зміни працівників ДП «СхідГЗК».

Також ДП «СхідГЗК» повідомило позивачу, що документи про роботу ДП «Жовтоводське управління будівництва», що надавав послугу ДП «СхідГЗК» в укріпленні дамби в період з 1981 року по 1993 року, не збереглися.

УПФУ в м. Жовті Води Дніпропетровської області провело перевірку даних по пільговому стажу роботи за 1980 - 1992 роки Жовтоводського управління будівництва, за результатами якої було складено Акт № 53.

Зі змісту Акту вбачається, що в картках форми П-2 відсутні дані про пільговий стаж роботи за Списком №1 та №2 про надання послуг Жовтоводським управлінням будівництва Державному підприємству «східний гірничозбагачувальний комбінат» в укріпленні дамби на Балці «Щ», також в картці ф.П-2 в графі умови праці встановлено позначку - «нормальні»; накази про проведення атестації робочих місць, про відрядження працівників, на постійне зберігання до Трудового архіву не надходили; в особових рахунках по заробітній платі відсутні дані про виплати за шкідливими умовами праці, в зв'язку із чим підтвердити пільговий стаж ОСОБА_4 не можливо.

З листа Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 22 квітня 2010 року також слідує, що будь-які документи по атестації робочих місць, роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати в міському архіві відсутні.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що у зв'язку з тим, що ДП «Жовтоводське управління будівництва» ліквідоване, а надані документи не підтверджують пільгового стажу роботи позивача за Списком №1, ГУПФУ в Дніпропетровській області, приймаючи рішення від 24 лютого 2011 року № 8, правомірно та обґрунтовано відмовило ОСОБА_4 в зарахуванні періоду стажу роботи на укріпленні дамби Балки «Щ» за Списком № 2 чи Списком № 1, як просив заявник

Суд апеляційної інстанції із таким висновком суду першої інстанції погодився та залишив постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2012 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією суду апеляційної інстанції погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічні приписи містить пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, якою було затверджено Порядок підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки, у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Матеріалами справи підтверджено, що у трудовій книжці позивача відсутні записи про його роботу в ДП «СхідГЗК», або можливий перевід чи відрядження на тривалі терміни для виконання робіт по будівництву (підсипці) дамби по сховищу відходів переробки уранової руди: Балка «Щ» у період з 01 серпня 1980 року по 30 грудня 1992 року та з 20 червня 1998 року по 30 листопада 1998 року, позивач інших уточнюючих довідок, які б підтверджували факт пільгового стажу роботи за Списком №1 та/чи №2, відповідачу не надав.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанції повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права та прийшли до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки надані документи не підтверджують пільгового стажу за Списком №1.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: