Справа № 241/1345/14-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Трегубенко С.В.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року справа № 241/1345/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шишова О.О.,

суддів Сіваченка І.В., Лях О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області на постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 31 грудня 2014 року у справі № 241/1345/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області про визнання дій та зобов'язання провести нарахування та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, вказавши на таке.

Він є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 3 групи по захворюванню ,яке пов'язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС. Знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області (далі - Управління).

Згідно з ч.4 статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ) розмір його основної пенсії не може бути нижчим шести мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії відповідно до вимог статті 50 цього закону має складати 50 % мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до статті 50 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах інвалідам 1 групи - 100% мінімальної пенсії за віком; інвалідам 2 групи - 75 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам 3 групи, дітям-інвалідам,а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50% мінімальної пенсії за віком.

Управління у порушення зазначених вимог закону не доплачує йому пенсію з 01.01.2014 року.

Посилаючись на викладене позивач просить суд визнати протиправними дії Управління щодо не нарахування йому державної основної пенсії у розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії,за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі не менше 50 % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2014 року, відповідно до ст.ст.49, 50, ч.4 ст.54 Закону №796-ХІІ, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що встановлена частиною 1 статті 28 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманих виплат та зобов'язати Управління здійснити йому перерахунок та виплату державної основної пенсії у розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії,за шкоду заподіяну здоровлю, у розмірі не менше 50 % мінімальної пенсії за віком як інваліду 3 групи по захворюванню,що пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до Закону №796-ХІІ, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що встановлена частиною 1 статті 28 Закону № 1058-IV з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2014 року, з урахуванням фактично отриманих виплат.

Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 31 грудня 2014 року у справі № 241/1345/14-а адміністративний позов задоволено, а саме:

визнано протиправними дії Управління щодо не нарахування ОСОБА_2 державної основної пенсії у розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі не менше 50 % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2014 року,відповідно до ст.ст.49,50,ч.4 ст.54 Закону №796-ХІІ, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком,що встановлена частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність ,з урахуванням фактично отриманих виплат;

зобов'язано Управління здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату державної основної пенсії у розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі не менше 50 % мінімальної пенсії за віком як інваліду 3 групи по захворюванню, що пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до ст.ст.49,50,ч.4 ст.54,ч.3 ст.67 Закону №796-ХІІ, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що встановлена частиною 1 статті 28 Закону № 1058-IV з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність з 01.01.2014 року, з урахуванням фактично отриманих виплат.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції вже було прийнято рішення від 09.04.2009 року, в якій зобов'язано відповідача провести перерахунок основної та додаткової пенсії з 22 грудня 2008 року, перерахунок державної пенсії, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 3 групи, у відповідності з частиною 4 статті 54 Закону №796-ХІІ з розрахунку 6 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням вимог частини 3 статті 67 даного Закону та зобов'язано відповідача провести перерахунок з 22 травня 2008 року додаткової пенсії позивачу за шкоду спричинену здоров'ю згідно статті 50 Закону №796-ХІІ з урахуванням 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вважає що рішенням суду першої інстанції не визначено конкретний період, зобов'язано виконати вищезазначені дії, відповідно до п. 4 ст.54 ч.3 ст.67 Закону №796-ХІІ з 22.05.2008 року. Звертає увагу на те, що позивач не звертався з письмовою заявою до відповідача за перерахунком державної основної та додаткової пенсії за віком, що підтверджено відсутністю документів серед тих, що додані до позову, а відповідачем не було прийнято жодного рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

Судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження, тому відповідно до абз.4 частини восьмої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії посвідченням серії НОМЕР_1, визнаний інвалідом 3 групи, що підтверджується довідкою МСЕК № 025559, причина інвалідності - захворювання, пов'язане з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом № 796-ХІІ.

Згідно до ст. 54 наведеного Закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону № 1058-ІV (частина третя статті 54 із змінами, внесеними згідно із Законом № 3108-IV від 17.11.2005 ).

Наведеною нормою також встановлено, що розмір пенсії для інвалідів 3 групи, призначеної у відповідності з цим Законом, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. Крім того, згідно до ст. 50 цього Закону таким інвалідам призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Цим же законом визначено, що порядок обчислення пенсії визначається Кабінетом Міністрів України.

Колегія судів не приймає посилання відповідача на те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону № 1058-ІV, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, з наступних підстав.

Положення частини третьої статті 28 Закону № 1058-ІУ, на думку Верховного Суду України, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною першою цієї статті.

Верховний Суд України вже неодноразово висловлював аналогічну правову позицію. Зокрема, у постановах від 30 вересня 2008 року (справа № 21-217во08), 4 листопада 2008 року (справа №21-903во08), 16 вересня 2009 року (справа №21-1293во09) Верховний Суд України указував на можливість застосування положення частини третьої статті 28 Закону № 1058-ІУ для розрахунку пенсій чи доплат, передбачених Законом № 796-ХІІ.

Аналогічну позицію Верховний Суд України висловив і в постанові від 14 березня 2011 року.

Згідно частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (цією статтею Кодекс доповнено Законом України від 06.07.2010 № 2747-IV) рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (в редакції діючого до 02.08.2014 року) не було встановлено обмеження щодо виплат пенсії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не внесено змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те що з 01 січня 2014 року діють положення ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ.

На підставі Закону України від 31 липня 2014 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набув чинності 3 серпня 2014 року, «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені п.6-7, за яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Однак, суд першої інстанції допустив помилку, не правильно зазначивши кінцеву дату перерахунку та виплати пенсії.

Так, Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 3 серпня 2014 року було надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір пенсії, передбачений ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджетів на 2014 рік, а тому, починаючи з цієї дати застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому судом першої інстанції безпідставно задоволено позов в цій частині.

Зазначене свідчить про необхідність задоволення позовних вимог по 02 серпня 2014 року.

Керуючись статтями 160, 167, 195-196, 198, 200, 201, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області - задовольнити частково.

Постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 31 грудня 2014 року у справі № 241/1345/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області про визнання дій та зобов'язання провести нарахування та виплату пенсії - змінити.

В абзаці другому та третьому резолютивної частини постанови Першотравневого районного суду Донецької області від 31 грудня 2014 року у справі № 241/1345/14-а слова "з 01.01.2014 року" замінити словами "з 22.06.2014 року по 02.08.2014 року".

В решті постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 31 грудня 2014 року у справі № 241/1345/14-а - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточним і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

О.П.Лях