Справа № 180/2081/14-а(2а/180/113/14)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"19" січня 2015 р. справа № 180/2081/14-а(2а/180/113/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області

на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2014 року

справа № 180/2081/14-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління пенсійного фонду України у м. Марганці Дніпропетровської області про визнання відмови у призначені пенсії за вислугу років як педагогічному працівнику відповідно статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправною та зобов'язання призначити пенсію з 26 червня 2014 року.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволені. Визнано протиправною відмову та зобов'язано управління пенсійного фонду України у м. Марганці Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років як педагогічному працівнику, враховуючи положення пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 24 червня 2014 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач з 03 вересня 1988 року працювала на посаді викладача фортепіано та концертмейстера в Дитячій музичній школі м. Марганець, з 01 червня 2014 року переведена на посаду концертмейстера (а.с.10-12).

Згідно диплому серії НОМЕР_1 від 11 червня 1980 року, позивач у 1976 році закінчила Тобольське музичне училище по спеціальності фортепіано (а.с.8).

Про трудову діяльність позивача та кількість відпрацьованих педагогічних годин свідчить довідка № 17 від 16 липня 2014 року, видана Дитячою музичною школою (а.с.13-14).

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області з заявою та документами про призначення пенсії за вислугу років.

Згідно листа відповідача від 04 липня 2014 року №3412/04/28, рішенням комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій (протокол від 26 червня 2014 року №29) відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в зв'язку з тим, що стаж роботи на посаді концертмейстера та викладача фортепіано не зараховується до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (а.с.23).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я, та соціального забезпечення, при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів № 909 від 04 листопада 1993 року «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» встановлено, що в позашкільних навчальних закладах право на пенсію за вислугу років мають право громадяни, які працювали на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної, завідувачі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Даною поставою посада викладачів в школі мистецтв не передбачена.

За клопотанням № 01-3/133-02-2 від 01 лютого 1995 року Міністерства соціального захисту населення України, Кабінет Міністрів України погодився поширити на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993 року, без внесення змін.

Постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14 червня 2000 року «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» до посад педагогічних працівників включена і посада викладачів в школі мистецтв.

Відповідно до частини 4 статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше, ніж 25 років.

Таким чином, стаж роботи позивача, як працівника освіти становить понад 25 років, що дає їй право на призначення пенсії за вислугу років.

Разом з цим, відповідно до абзацу 2 пункту 11 постанови правління Пенсійний фонд України N22-1 від 25 листопада 2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час звернення за призначенням пенсії), пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Як вбачається з записів трудової книжки, позивач на час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії не звільнена (а.с.12).

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу за вислугу років прийнято з неправильним мотивуванням, проте право позивача на призначення пенсії за вислугу років виникне з моменту звільнення з роботи, в зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення позовних вимог, в зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції - скасувати та прийняти нову постанову відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2014 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим