Справа № 821/4408/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4408/14
11 год. 59 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представників позивача Безкоровайного С.М., Кашуби А.В., представника відповідача Белінської Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Денар"

до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання неправомірними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Денар» (позивач) звернулось до суду з позовом до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Херсонській області від 17.06.2014 № 2/10/15-0 про виключення товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕНАР» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування, скасувати рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Херсонській області від 17.06.2014 року № 1/10/15-0 про скасування товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕНАР» статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку, зобов'язати Каховську об'єднану державну податкову інспекцію головного управління Міндоходів у Херсонській області поновити реєстрацію ТОВ «Денар» як платника фіксованого сільськогосподарського податку та як суб'єкта спеціального режиму оподаткування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані рішення були прийняті за висновками акту Каховської ОДПІ від 06.03.2014 року № 75/21-15-22-026/36631372 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Денар» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при фінансово-господарських відносинах з контрагентами-постачальниками та покупцями за період з 01.01.2013 по 31.12.2013», що був складений без врахування первинних документів податкового та бухгалтерського обліку, тільки на підставі висновків попереднього акту перевірки, які були судом визнані безпідставними. Господарські операції по вирощуванню та реалізації сільськогосподарської продукції підтверджені первинними документами, факт продажу не заперечується покупцями. Відсутні судові рішення про визнання правочинів позивача з контрагентами недійсними.

Представник позивача прибув в судове засідання, підтримав позов.

Каховська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Херсонській області (відповідач) заперечує проти позову, мотивуючи тим, що ТОВ "Денар" порушило умови перебування на спецрежимі оподаткування ПДВ та умови набуття статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку, фактично не вирощувало ту кількість сільськогосподарської продукції, яка обліковувалась у бухгалтерському та податковому обліку, оскільки не мало на це необхідних матеріальних та фізичних ресурсів, отже не мало можливості продавати власно вирощену продукцію. Врожайність культур у ТОВ «Денар» в 2013 році значно перевищує середньостатистичну врожайність по Чаплинському району, строк висаджування культур не співпадає зі строками їх висаджування за даними Херсонського державного аграрного університету. Оскільки ТОВ «Денар» не мало можливості виростити продукцію, яку реалізувало в 2013 році, тому ця продукція була придбана і не може враховуватись при визначенні питомої ваги сільськогосподарської продукції. ТОВ «Денар» не є виробником сільгосппродукції, не є посередником з купівлі-продажу, воно неправомірно знаходиться на спеціальному режимі оподаткування податком на додану вартість та неправомірно використовує статус платника фіксованого сільськогосподарського податку. Представник відповідача прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

ТОВ «Денар» є юридичною особою, платником фіксованого сільськогосподарського податку, платником податку на додану вартість спеціальним режимом оподаткування у сфері сільського господарства.

06.03.2014 Каховською ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області складено акт № 75/21-15-22-026/36631372 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Денар» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при фінансово-господарських відносинах з контрагентами-постачальниками та покупцями за період з 01.01.2013 по 31.12.2013». Згідно висновків перевірки ТОВ «Денар» було порушено:

- п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п.44.6 ст. 44, п. 45.2 ст. 45, абз. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПКУ, в результаті чого завищено суму податкового кредиту з ПДВ за січень-грудень 2013 року внаслідок вчинення безтоварних правочинів,

- п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6. ст. 44, п. 45.2 ст. 45, абз. «а», «б» п. 185.1 ст. 185. п.186.1, п. 186.2 ст. 186, п. 187.1 ст. 187 ПК України, в результаті чого завищено суму податкових зобов'язань з ПДВ за січень-грудень 2013 року внаслідок вчинення безтоварних правочинів, зазначені правочини є безтоварними.

Матеріали справи свідчать, що проведенню перевірки перебувало надсилання запитів позивачу, на які останнє давало відповіді та документи обліку.

Перевіркою було виявлено, що ТОВ «Денар» втратило статус платника фіксованого сільськогосподарського податку, оскільки частка сільськогосподарського товаровиробництва позивача становить менш як 75% вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом 12 послідовних звітних податкових періодів, перевіркою було встановлено відсутність реалізації продукції власного виробництва, виготовленої на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах.

При перевірці податковою інспекцією були взяті до уваги висновки попереднього акту Каховської ОДПІ від 12.04.13 № 114/22/36631372 , яким перевірялась діяльність позивача за період 2011-2012 рр., та яким було встановлено значне перевищення врожайності культур вирощуваних ТОВ «Денар» середньо статистичну їх врожайність по Чаплинському районі, неспівспадання строків висаджування культур ТОВ «Денар» з строками їх висаджування за даними Херсонського державного аграрного університету, відсутність документального підтвердження отримання послуг по висаджуванню, вирощуванню та збиранню культур, перевіркою було виявлено здійснення реалізації продукції не власного виробництва, вирощування якої платник податків здійснювати не міг, в травні 2011 року ТОВ «Денар» було допущено перевищення питомої ваги вартості всіх товарів до вартості сільськогосподарських товарів, яке становило 95,76 %, тому починаючи з травня 2011 року позивач втратив статус суб'єкта спеціального режиму оподаткування ПДВ. Відповідач наводить зміст попереднього акту від 12.04.13 щодо співставлення даних Головного управління статистики у Херсонській області та даних обліку ТОВ «Денар», щодо врожайності окремих видів с/г культур, із середньо статистичною їх врожайністю по Чаплинському району за 2011-2012 рр. При співставленні даних «Херсонського державного аграрного університету» та даних обліку ТОВ «Денар», щодо строків висаджування, способу висаджування, збору врожаю овочів, встановлено, що строк висаджування культур ТОВ «Денар» в 2011-2012 рр. не співпадає з строком їх висаджування за даними «Херсонського державного аграрного університету».

Відповідач зазначає, що правильність висновків акту Каховської ОДПІ від 12.04.13 № 114/22/36631372 підтверджено постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у справі № 821/2515/13-а, якою було відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю «Денар» до Каховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.04.2013 №. №, №. №, прийнятих за висновками акті перевірки від 12.04.13.

Також в акті перевірки від 06.03.14 відповідачем вказано про відсутність ТОВ "Денар" за юридичною адресою, що підтверджується висновком ОУ ДПІ у м. Херсоні від 19.02.2014 року № 670/7/21-03-07-05-06 та неможливості встановити місцезнаходження товариства, про недостатність трудових ресурсів для висаджування та вирощування сільськогосподарських культур, реквізити ТОВ «Денар» слугують лише для здійснення транзитного руху коштів, здійснені господарські операції за період січень-грудень 2013 року є безтоварними, правочини між ТОВ «Денар» та покупцями здійснені без мети настання реальних наслідків.

За розглядом висновків перевірки, відповідачем було прийнято рішення від 17.06.2014 № 2/10/15-0 про виключення товариства з обмеженою відповідальністю «Денар» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та рішення від 17.06.2014 № 1/10/15-0 про скасування товариству з обмеженою відповідальністю «Денар» статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Главою 2 розділу XIV Податкового кодексу України регулюються відносини зі справляння фіксованого сільськогосподарського податку. Згідно п. 301.1 ст. 301 Податкового кодексу України платниками фіксованого сільськогосподарського податку з урахуванням обмежень, встановлених пунктом 301.6 цієї статті, можуть бути сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків. Згідно п. 309.1 ст. 309 ПКУ у разі якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах. Згідно з пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сільськогосподарський товаровиробник - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання. Відповідно до пункту 308.4 статті 308 Податкового кодексу України дохід сільськогосподарського товаровиробника, отриманий від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки, включає доходи, отримані, зокрема, від: реалізації продукції рослинництва, що вироблена (вирощена) на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування, та продуктів її переробки на власних підприємствах або орендованих виробничих потужностях; реалізації продукції рослинництва на закритому ґрунті та продуктів її переробки на власних підприємствах або орендованих виробничих потужностях; реалізації сільськогосподарської продукції, що вироблена із сировини власного виробництва на давальницьких умовах, незалежно від територіального розміщення переробного підприємства. Об'єктом оподаткування фіксованим сільськогосподарським податком згідно з пунктом 302.1 статті 302 Податкового кодексу України є площа сільськогосподарських угідь , що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до пп. 308.6.2 п. 308.6 ст. 308 ПКУ "реєстрація сільськогосподарського товаровиробника платником податку скасовується за рішенням органу державної податкової служби: а) якщо такий платник податку ліквідується, у тому числі шляхом злиття, приєднання або перетворення; б) у разі встановлення за результатами документальної перевірки недотримання платником податку положень статті 301 цієї глави. При цьому такий платник податку зобов'язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування починаючи з наступного місяця після місяця, у якому було встановлено таке порушення."

При визначенні підстав для застосування особою спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість діяльності у сфері сільського господарства застосовуються правила, аналогічні з набуттям статусу платника ФСП. Так, відповідно до пункту 209.6 статті 209 Податкового кодексу України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно. Умови, за яких сільськогосподарське підприємство втрачає право застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, встановлені п. 209.11 ст. 209 Податкового кодексу України. Відповідно до вказаної норми, якщо суб'єкт спеціального режиму оподаткування поставляє протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари/послуги, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів/послуг, то на таке підприємство не поширюється спеціальний режим оподаткування, встановлений цією статтею. Таке підприємство зобов'язане визначити податкове зобов'язання з цього податку за підсумками звітного податкового періоду, в якому було допущено таке перевищення, і сплатити податок до бюджету в загальному порядку.

Основним видом діяльності позивача є сільськогосподарська діяльність (виробництво, вирощування, переробка та збут сільгосппродукції), позивач має сільгоспугіддя, тобто об'єкт оподаткування ФСП. Виручка, отримана від реалізації сільгосппродукції власного виробництва та продуктів її переробки за звітний (податковий) рік, за звітними даними позивача перевищує 75 % загальної суми валового доходу.

Пунктами 5.2, 5.4 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердж. наказом ДПАУ від 22.12.2010, № 984, передбачено, що в разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів;

у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки. У випадках відсутності податкового та/або бухгалтерського обліку даний факт фіксується в описовій частині акта.

В акті перевірки від 06.03.14 жодної з вимог вказаного порядку не виконано, не зазначено, які правила бухгалтерського та податкового обліку порушені товариством, не зазначено жодного первинного документа, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, не наведено регістрів бухгалтерського обліку, кореспонденції рахунків операцій та інших документів, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, опис порушень носить загальний характер. Посилання в акті перевірки на подання не повної кількості документів платником податків не звільняє податкову інспекцію від обов'язку дослідити ті документи, які були подані на запити.

Доводи Каховської ОДПІ щодо неможливості вирощування сільськогосподарської продукції та реалізації її зазначеним в акті перевірки контрагентам-покупцям суд вважає безпідставними, оскільки грунтуються тільки на висновках акту від 12.04.13 № 114/22/36631372 перевірки попереднього періоду. Крім того, висновки цього акту були визнані неправомірними постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16.10.2013 по справі №821/2515/13-а, якою були скасовані податкові повідомлення - рішення від 23.04.2013 № , № повністю, № в частині визначення грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 130 614 грн. та застосування штрафу у сумі 30380,62 грн. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.02.14 вказану постанову суду першої інстанції скасовано, прийнято нову, якою в задоволенні позовних вимог ГОВ «Денар» відмовлено. За наслідками касаційного розгляду справи № 821/2515/13-а, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.07.2014 року по справі № К/800/10634/14 постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 року скасовано, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16.10.2013 року залишено в силі. Отже, висновкам відповідача, викладеним в акті від 12.04.13 № 114/22/36631372, вже надана правова оцінка, суд визнав факти порушення податкового законодавства зі сторони товариства недоведеними.

Інші доводи відповідача в акті перевірки про неможливість встановлення позивача за податковою адресою суд також вважає необгрунтованими. Згідно п. 45.2. ст. 45 ПК України, податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Згідно установчих документів позивача, а також відомостей, якими володів на момент проведення перевірки відповідач, податковою адресою ТОВ «Денар» є: 74800. Херсонська обл., місто Каховка, Семенівське шосе, будинок 3.

Згідно ст. 18 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до тих не внесено відповідних змін.

Крім того, відповідач неодноразово звертався до позивача з листами, зокрема щодо надання документального підтвердження господарської діяльності, листи надходили на адресу : 74800. Херсонська обл., місто Каховка, Семенівське шосе, на вказані листи відповідач отримував відповіді. Зазначене свідчить про те, що позивач знаходиться за адресою реєстрації, своєчасно отримує кореспонденцію, в тому числі від податкових органів. В свою чергу відповідач не надав суду докази незнаходження за податковою адресою позивача.

Крім того, суд приймає до уваги, що недостатність ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності, також відповідачем належним чином не доведена. Позивач надав суду довідку (податковий розрахунок) сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку ТОВ «Денар» за 3-й квартал 2014 року (форма № 1 ДФ), яка свідчить про виплату доходу 32 фізичним особам. 02.06.2013 ТОВ «Денар» укладено договір про надання послуг з фермерським господарством «Зіярєшат», відповідно до якого підрядник прийняв на себе зобов'язання виконувати сільськогосподарські та агротехнічні роботи: оранка, культивація, сівба насіння та висадка розсади, пікіровка, чизелювання, дискування, обприскування, прополка, міжрядна культивація, транспортні послуги, підкормка та полив рослин, збір врожаю та ін. Ці роботи виконуються підрядником на власному або орендованому обладнанні, транспортному засобі. Також позивач має і власні основні засоби, наприклад, навантажувачі у кількості 2 одиниць, розсадопосадкову машину, сівалку «Клен», орендовані: причеп марки 03-1401, об'єкти внутрішньогосподарської меліоративної системи, складські приміщення за адресою: Херсонська область. Чаплинський район, с. Хлібодарівка. вул. 1. Кудрі. 1-а, складські приміщення за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, с. В. Копані, вул. Леніна, 58- а.

Є неправомірним і посилання відповідача в акті перевірки на вчинення ТОВ "Денар" правочинів без мети настання реальних наслідків. Відповідно до ст. 234 ІЦК України укладання угоди без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, є ознакою фіктивного правочину, який не є нікчемним, а відповідно до цієї статті такий правочин може бути визнаний недійсним лише в судовому порядку. Таке рішення на момент проведення перевірки відсутнє.

Єдиними критеріями для віднесення товарів до сільськогосподарських для цілей застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість та ФСП є належність цих товарів до певної товарної групи, а також створення цих товарів у процесі діяльності, визначеної пунктом 209.17 статті 209 Податкового кодексу України. Якщо товари відповідають визначеним товарним групам та отримані в результаті здійснення діяльності, що відповідає визначеним видам, вони є сільськогосподарськими і повинні враховуватися при визначенні питомої ваги сільськогосподарських товарів для цілей застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість. При цьому недотримання питомої ваги щодо реалізації сільськогосподарських товарів є єдиною підставою для застосування до сільськогосподарського товаровиробника правил загального режиму оподаткування податком на додану вартість.

Є незрозумілим яким чином, за яким критерієм відповідач, не дослідивши первинних документів позивача, сформував висновок щодо частки сільськогосподарського товаровиробництва позивача, що становить менш, як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом послідовних звітних податкових періодів сукупно. Дослідження обставин господарської діяльності позивача здійснено вибірково. Щодо відсутності певної кількості документів (договорів оренди, платіжних доручень, довіреності), то дане твердження не є конкретизованим, крім того податкова інспекція не зазначає в акті перевірки як не надання цих документів вплинуло на висновок про не реальність господарських операцій, які правила обліку порушені позивачем. Акт перевірки був складений із порушенням встановлених податковим законодавством вимог, оскільки викладені в ньому висновки перевірки не підтверджені ніяким чином, не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського обліку, а тому не можуть бути доказами правомірності встановлення порушень позивачем. Покупці сільськогосподарської продукції не перевірялись податковою інспекцією на предмет заперечення проти факту придбання продукції, доказів не відображення господарських операцій з позивачем в податковому обліку цими покупцями в акті не зазначено. Відповідач не заперечує наявності у платника певної кількості власної та орендованої сільськогосподарської техніки, приміщень. Висновки акту перевірки базуються тільки на інформації Херсонського державного аграрного університету щодо строків висаджування, способу висаджування, збору врожаю овочів, їх врожайності. Але податкове законодавство не передбачає підстав використання даної інформації при проведенні документальних перевірок та наслідки відхилення діяльності платника податків від середньостатистичної. Статистична інформація не враховує об'єктивних факторів, які мають суттєвий вплив, а містить інформацію про середньостатистичну діяльність звичайного сільгоспвиробника без врахування особливостей діяльності господарства, без аналізу виробничих потужностей, кількості закупленої та використаної розсади, насіння, матеріалів, з урахуванням залишків на день проведення перевірки, кількості електричної енергії, палива, чисельності працівників, розміру виплаченої заробітної плати та інших елементів витрат виробництва та реалізації товарів (робіт, послуг), що підтверджують зобов'язання зі сплати податків, та інших показників. Податкові ревізори-інспектори не знайомились із виробничим процесом, визначенням основних витратних елементів виробництва, за фактичним використанням яких можна визначити орієнтовні обсяги випуску продукції. Не встановлено податковою службою фактів прихованої закупівлі сільгосппродукції у інших виробників або посередників, або які для виявлення цих фактів були вчинені зустрічні перевірки, оперативно-розшукові заходи тощо. Не опитані керівник та працівники товариства та особи, які перебували у трудових відносинах або у відносинах найму, про отримані ними доходи, не опитано покупців овочів щодо питання реальності отримання та перевезення овочів від позивача, не доведено вчинення посадовими особами позивача дій, спрямованих на приховання або маскування незаконного походження продукції, джерела її походження, місцезнаходження, переміщення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності прийнятих ним рішень, що оскаржуються позивачем.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення ОДПІ про виключення позивача з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та рішення про скасування статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку є неправомірними. Позов задовольняється.

Позивачу відшкодовуються витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю "Денар".

Визнати протиправним та скасувати:

- рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Херсонській області від 17.06.2014 № 2/10/15-0 про виключення товариства з обмеженою відповідальністю «Денар» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування,

- рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Херсонській області від 17.06.2014 року № 1/10/15-0 про скасування товариству з обмеженою відповідальністю «Денар» статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку,

Зобов'язати Каховську об'єднану державну податкову інспекцію головного управління Міндоходів у Херсонській області поновити реєстрацію ТОВ «ДЕНАР» () як платника фіксованого сільськогосподарського податку та як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість .

Відшкодувати з Державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Денар" () витрати по сплаті судового збору в сумі 73 грн. (сімдесят три гривні) 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 28 січня 2015 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8