Справа № 826/13125/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Печенюк Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Українсько-німецького спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Апогей-ГМБХ» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м.Києві, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо складання акту від 14 травня 2014 року № 3942/26-51-15-01-11/20035383;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28 травня 2014 року №, № , № , від 29 травня 2014 року № , від 15 серпня 2014 року № , № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалене рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Сторони, що були належним чином повідомлені, в судове засідання на апеляційний розгляд не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення клопотання, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідачем проведено перевірку позивача, за результатами якої 14 травня 2014 року складено акт № 3942/26-51-15-01-11/20035383.

Відповідач в акті перевірки зазначав, що позивачем:

- завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів за червень 2013 року на суму 65092,00 грн.; жовтень 2013 року на суму 239423,00 грн.; грудень 2013 року на суму 158906,00 грн., чим порушено абз. «а» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, пп. 4.6.4, 4.6.5 р. 5 наказу Міністерства фінансів України від 25 листопада 2011 року № 1492 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ»;

- занижено суму бюджетного відшкодування за травень 2013 року на суму 57830,00 грн.; липень 2013 року на суму 32919,00 грн.; серпень 2013 року на суму 43099,00 грн.; вересень 2013 року на суму 76367,00 грн. та завищено значення залишку від'ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (рядок 24 податкової декларації звітного податкового періоду) за травень 2013 року на суму 57830,00 грн.; липень 2013 року на суму 135753,00 грн.; серпень 2013 року на суму 178852,00 грн.; вересень 2013 року на суму 255219,00 грн., чим порушено абз. «а» п. 200.4, ст. 200 ПК України, пп. 4.6.4, 4.6.5 р. 5 Порядку № 1492;

- завищено значення залишку від'ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду за листопад 2013 року на суму 221366,00 грн., чим порушено абз. «б» п. 200.4 ст. 200 ПК України, пп. 4.6.4, 4.6.5 р. 5 Порядку № 1492;

- занижено суму, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду за жовтень 2013 року на суму 15796,00 грн.; листопад 2013 року на суму 18057,00 грн.; грудень 2013 року на суму 62460,00 грн., чим порушено п. 200.1 ст. 200 ПК України.

Також, перевіркою підтверджено задеклароване позивачем бюджетне відшкодування ПДВ у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів за червень 2013 року на суму 42306,00 грн.

За наслідками перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення:

- № , яким позивачу збільшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 210215,00 грн.;

- № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 849020,00 грн.;

- № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з ПДВ у розмірі 463421,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 115856,00 грн.;

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ по вітчизняних товарах (роботах, послугах) (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у загальному розмірі 120392,00 грн.

За результатами розгляду первинної скарги в адміністративному порядку, оскаржувані рішення від 28 травня 2014 року № та від 29 травня 2014 року № залишено без змін, рішення № скасовано у частині зменшення бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 7262,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 1815,50 грн., збільшено визначену в оскаржуваному рішенні від 28 травня 2014 року № суму бюджетного відшкодування, яка підлягає врахуванню у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних періодів на 2698,00 грн., про що Головним управлінням Міндоходів у місті Києві прийнято рішення від 04 серпня 2014 року № 7006/10/26-15-10-07-15, яке рішенням Міністерства доходів і зборів України від 26 серпня 2014 року № 2232/6/99-99-10-01-15 залишено без змін.

На підставі зазначеного рішення ГУ Міндоходів у місті Києві, 15 серпня 2014 року відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з ПДВ у розмірі 456159,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 114040,50 грн.;

- № , яким позивачу збільшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 212913,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з безпідставності прийняття відповідачем оскаржуваних рішень.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Статтею 200 ПК України визначено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків

Так, відповідно до п. 200.1 зазначеної статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.2 ст.200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 200.4 ст.200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації.

Згідно п. 200.6 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пп. 4.6.1 п. 4.6 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість якщо в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов'язань і податкового кредиту отримано позитивне значення, то заповнюється рядок 18 декларації.

Згідно з пп. 4.6.2 п. 4.6 розділу V Порядку якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов'язань і податкового кредиту отримано від'ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.

Підпунктом 4.6.3 п. 4.6 розділу V Порядку встановлено, якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту (заповнено рядок 19 декларації), така сума: у декларації 0110 враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість, у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу (відображається у рядку 20.1 декларації), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду); у деклараціях 0121 - 0123/0130/0140 зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

Підпунктом 4.6.4 п. 4.6 розділу V Порядку встановлено, що якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), до декларації 0110 подається (Д2) (додаток 2).

За змістом пп. 4.6.5 п. 4.6 розділу V Порядку, платники, які заповнили рядок 22 декларації 0110 та відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають до декларації 0110 (Д3) (додаток 3).

Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23 декларації 0110 за поточний звітний (податковий) період. Залежно від обраного платником напряму повернення суми бюджетного відшкодування (на рахунок цього платника у банку або у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів) така сума вказується або в рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково розподіляється у рядках 23.1 та 23.2 податкової декларації 0110.

Згідно п.п.14,2, 14,3 роздолу III Порядку довідка щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2) (додаток 2).

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем подано до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві:

- податкову декларацію з ПДВ за травень 2013 року (реєстраційний № від 20 червня 2013 року), де задекларовано: у рядку 19 «від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» суму 42306,00 грн., у рядку 21 «залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» та рядку 24 «залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» суму 57830,00 грн.;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2013 року (реєстраційний № від 21 листопада 2013 року), яким задекларовано: у рядку 19 суму 35617,00 грн., у рядку 21.1 «значення рядка 20.2 декларації попереднього звітного (податкового) періоду» суму 57830,00 грн., у рядку 21.2 «значення рядка 24 декларації попереднього звітного (податкового) періоду» суму 42306,00 грн., у рядку 22 «залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду» та рядку 23.2 «сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наспаних звітних (податкових) періодів» суму 100136,00 грн.;

- податкову декларацію з ПДВ за липень 2013 року (реєстраційний № від 15 серпня 2013 року), де задекларовано: у рядку 19 суму 43099,00 грн., у рядку 21.1 суму 35617,00 грн., у рядку 21.2 суму 100136,00 грн., у рядку 22 та рядку 24 суму 135753,00 грн.;

- податкову декларацію з ПДВ за серпень 2013 року (реєстраційний № від 19 вересня 2013 року), де задекларовано: у рядку 19 суму 81040,00 грн., у рядку 21.1 суму 43099,00 грн., у рядку 21.2 суму 135753,00 грн., у рядку 22 та рядку 24 суму 178852,00 грн.;

- податкову декларацію з ПДВ за вересень 2013 року (реєстраційний № від 21 жовтня 2013 року), де задекларовано: у рядку 18 «позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» суму 4673,00 грн., у рядку 21.1 суму 81040,00 грн., у рядку 21.2 суму 178852,00 грн., у рядку 22 та рядку 24 суму 255219,00 грн.

- податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2013 року (реєстраційний № від 20 листопада 2013 року), де задекларовано: у рядку 18 суму 15796,00 грн., у рядку 21.2 суму 255219 грн., у рядку 22 та рядку 23.2 суму 239423,00 грн.;

- податкову декларацію з ПДВ за листопад 2013 року (реєстраційний № від 26 грудня 2013 року), де задекларовано: у рядку 18 суму 18057,00 грн., у рядку 21.2 суму 239423,00 грн., у рядку 22 та рядку 24 суму 221366,00 грн.;

- податкову декларацію з ПДВ за грудень 2013 року (реєстраційний № від 20 січня 2014 року), де задекларовано: у рядку 18 суму 62460,00 грн., у рядку 21.2 суму 221366,00 грн., у рядку 22 та рядку 23.2 суму 158906,00 грн.

Відповідач в Акті перевірки стверджує, що частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена позивачем постачальникам та/або до державного бюджету, не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (не погашена податковими зобов'язаннями попередніх податкових періодів), по податковій декларації з ПДВ за травень 2013 року становить 57830,00 грн., за червень 2013 року - 35044,00 грн., за липень 2013 року - 32919,00 грн., за серпень 2013 року - 43099,00 грн., за вересень 2013 року - 76367,00 грн., за жовтень, листопад, грудень 2013 року - 0 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості таких тверджень, оскільки чинним законодавством не обмежено право платника податків на бюджетне відшкодування сум ПДВ фактично сплачених останнім у ціні товару або послуг у попередніх податкових періодах часовими межами певного податкового періоду, та не ставить право платника податків на отримання податкової вигоди у залежність від того, у якому звітному податковому періоді у платника податків виникло право на податковий кредит у розмірі суми бюджетної заборгованості, а тому оскільки облік бюджетного відшкодування ПДВ має накопичувальний характер, попередніми податковими періодами для червня 2013 року, жовтня 2013 року та грудня 2013 року, ті періоди, в яких у податкових деклараціях з ПДВ заповнено рядок 23.2, можуть бути попередні їм податкові періоди (12 місяців). Податкове законодавство не пов'язує право на бюджетне відшкодування тільки з оплатою, проведеною у попередньому періоді, за операціями по придбанню товару у цьому ж періоді, та із формуванням податкового кредиту у цьому ж податковому періоді, а лише обмежує суму від'ємного значення, яка може бути відшкодована платнику податків, фактичною сплатою ПДВ постачальникам товарів у попередніх податкових періодах.

Платник податків має право включити суму від'ємного значення з ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню до складу відповідного бюджетного відшкодування та/або до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду. При цьому, залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду відображається в додатку № 2, до відповідної декларації, а розрахунок бюджетного відшкодування відображається в рядку 22 декларації та додатку № 3 до неї.

Крім того, згідно положень абзацу 1 пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п. 3 розд. IV Порядку № 1492, у разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку чи декларації, до якої включені уточнені показники, повинні бути подані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Таким чином, подання до уточнюючого розрахунку передбачених Порядком № 1492 Додатку 2 та Додатку 3, є обов'язковим.

Позивачем подано до уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2013 року додаток 2, у якому в графі 3 відображено залишок від'ємного значення звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (рядок 22 декларації звітного (податкового) періоду у сумі 100136,00 грн. та у графі 5 значення рядка 24 декларації звітного податкового періоду у сумі 100136,00 грн. та додаток 3, де зазначено залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду у сумі 100136,00 грн.; до податкових декларацій з ПДВ за жовтень 2013 року - додаток 2, в якому у графі 3 та графі 5 зазначено суму 239423,00 грн. та додаток 3 із сумою залишку від'ємного значення - 239423,00 грн. , за грудень 2013 року - додаток 2, в якому у графі 3 та графі 5 зазначено суму 158906,00 грн. та додаток 3 із сумою залишку від'ємного значення - 158906,00 грн.

Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на включення позивачем до складу податкового кредиту за травень, червень 2013 року податкових накладних, не зареєстрованих у Єдиному державному реєстрі податкових накладних, оскільки за результатами досудового оскарження такі висновки відповідача, викладені в Акті перевірки визнані необґрунтованими.

Крім того, апелянт не заперечує реальності господарських операцій, здійснених позивачем, за результатами яких виникло від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на додану вартість.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і апеляційним судом відхиляються.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 16.02.2015 р.

.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.