Справа № 2-а/489/157/14
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р. Справа № 2-а/489/157/14

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Спінчевська Н.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії.

Суд першої інстанції своєю постановою від 09 вересня 2014 року позов ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії -задовольнив.

Визнав неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України Ленінському районі м. Миколаєва щодо відмови ОСОБА_4 в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі Миколаєва зарахувати ОСОБА_4 до спеціального стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах періоди роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком пільгових умовах, а саме:

з 17 липня 1975 року по 23 квітня 1977 року - електрогазозварником у тресті «Одессільбуд» ;

з 22 січня 1980 року по 02 липня 1980 року газорізником на заводі «Кузнечно-пресового обладнання»;

з 12 серпня 1980 року по 26 жовтня 1990 року електрогазозварником у тресті «Південтранстехмонтаж»;

з 14 листопада 1990 року по 01 вересня 2000 року електрогазозварником в БМП 5021 треста «Одестрансбуд»;

з 01 вересня 2000 року по 07 листопада 2000 року газоелектрозварником в ДП будівельного управління №5 ВАТ транспортного будівництва «Одестрансбуд»;

з 11 січня 2001 року по 01 листопада 2001 року електрогазозварником в приватному підприємстві «ПАН АКСИ ММ»;

з 01 листопада 2001 року по 25 листопада 2003 року електрогазозварником в ТОВ виробничо-комерційній фірмі «ПАН АКСИ».

Зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_4 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 17 січня 2014 року.

Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, або у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до записів в трудовій книжці, яка міститься в матеріалах справи, позивач працював:

з 17 липня 1975 року по 23 квітня 1977 року - електрогазозварником у тресті «Одессільбуд» ;

з 22 січня 1980 року по 02 липня 1980 року газорізником на заводі «Кузнечно-пресового обладнання»;

з 12 серпня 1980 року по 26 жовтня 1990 року електрогазозварником у тресті «Південтранстехмонтаж»;

з 14 листопада 1990 року по 01 вересня 2000 року електрогазозварником в БМП 502 треста «Одестрансбуд»;

з 01 вересня 2000 року по 07 листопада 2000 року газоелектрозварником в ДП будівельного управління №5 ВАТ транспортного будівництва «Одестрансбуд»;

з 11 січня 2001 року по 01 листопада 2001 року електрогазозварником в приватному підприємстві «ПАН АКСИ ММ»;

з 01 листопада 2001 року по 25 листопада 2003 року електрогазозварником в ТОВ виробничо-комерційній фірмі «ПАН АКСИ».

17 січня 2014 року ОСОБА_4 звернувся з заявою за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХП.

Рішенням управління ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва від 23 січня 2014 року № 5/1 позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку з неможливістю підтвердження особливого характеру роботи заявника через відсутність уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій та результатів атестації робочих місць.

Щодо зарахування до спеціального стажу періодів роботи заявника електрогазозварником відповідачу відмовлено у зв'язку з тим, що підприємства, на яких працював ОСОБА_4 не ліквідовані без визначення правонаступників та відсутності первинних документів, що підтверджують пільговий характер виконуваних заявником робіт.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місці: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Робота позивача газорізником та електрогазозварником відповідно до «Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» відноситься переліку робіт, що дають право на пільгову пенсію.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу: професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до, якого включається цей період роботи: первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її або відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Записами в трудовій книжці ОСОБА_4 підтверджується його загальний страховий стаж - 29 років 2 місяці 21 дні, з яких 24 роки, 10 місяців та 27 днів - стаж електрогазозварника, 5 місяців і 3 дні - газорізника.

Тобто позивач має трудову книжку, в якій записи про період та характер роботи, зокрема роботу електрогазозварником, газоелектрозварником та газорізником, є повними та достатніми для висновку про наявність в нього трудового стажу на посаді, передбаченої Списком № 2, що дає йому право для призначення пенсії на пільгових умовах, а запитувана відповідачем довідка про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії видається в разі відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, що передбачено відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка БУ-3 ДП ВАГ «Одестрансбуд». яка підтверджує роботу позивача газоелектрозварником з 14.11.1990 року по 01.09.2000 року, довідка «Тресту Південтранстехмонтаж» про роботу позивача газоелектрозварником в Водремі-57 треста «Південтранстехмонтаж» з 12.08.1980 року по 26.10.1990 року, пояснення ПАТ «Хмельницький завод ковальсько-пресового статкування «ПРИГМА ПРЕС» про те, що ОСОБА_4 дійсно працював на підприємстві газорізником у період з 22.01.1980 року по 02.07.1980 року та даний період роботи зараховується до спеціального стажу за Списком №2, пояснення Тресту «Південтранстехмонтаж» про те, що ОСОБА_4 працював газоелектрозварником в Водремі-57 м.Одеса Треста в «Південтранстехмонтаж» з 12.08.1980 року до 26.10.1990 року.

Що стосується доводів відповідача про відсутність результатів атестації робочих місць, як підставу для відмови у призначенні позивачу пільгової пенсії, слід зазначити наступне.

Відповідно до п.1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на інших нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Частиною 2 пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення або неповне проведення не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відмова Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах є неправомірною, а тому приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Г.В. Семенюк