Справа № 802/3892/14-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/3892/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Вергелес А.В.
Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.

представника позивача: ОСОБА_2

представників відповідача: Геруса Р.В., Олійник А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_5, голови Вінницької обласної ради Свитка Сергія Михайловича на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до голови Вінницької обласної ради Свитка Сергія Михайловича про визнання протиправним та скасування розпорядження ,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 року ОСОБА_5 звернувся в суд з адміністративним позовом до голови Вінницької обласної ради Свитка Сергія Михайловича про визнання протиправним та скасування розпорядження №68 від 05 травня 2014 року про звільнення його з посади головного лікаря Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач та відповідач подали апеляційні скарги, в яких позивач просить змінити постанову, виключивши з її мотивувальної частини наступний текст: «вирішення питання щодо призначення та звільнення головного лікаря - керівника Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи з урахуванням викладених норм законодавства, входить виключно до повноважень Вінницької обласної ради», а відповідач просить скасувати вказану постанову та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивач апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, а про задоволення апеляційної скарги відповідача заперечив, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Представники відповідача апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, а про задоволення апеляційної скарги позивача заперечили, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність..

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційних скарг наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу Управління охорони здоров'я №7 від 14 лютого 2002 року ОСОБА_5 звільнено з посади заступника головного лікаря по медичному обслуговуванню населення Вінницького РТМО по переведенню на посаду головного лікаря - головного експерта обласного центру медико-соціальної експертизи з 14 лютого 2002 року.

Так, 03 травня 2012 року головою Вінницької обласної ради прийнято розпорядження №73 про укладення контракту з позивачем головним лікарем ВОЦ МСЕ на термін з 03 травня 2012 року по 03 травня 2013 року, яке затверджено рішенням №387 Вінницької обласної ради від 17 липня 2012 року.

При цьому, 03 травня 2012 року між позивачем та Вінницькою обласною радою в особі голови обласної ради Татусяка С.П. було укладено контракт про призначення ОСОБА_5 на посаду головного лікаря ВОЦ MCE на строк з 03 травня 2012 року до 03 травня 2013 року.

В подальшому 30 квітня 2013 року Вінницька обласна рада переуклала контракт з позивачем терміном з 03 травня 2013 року по 05 травня 2014 року.

Так, 05 травня 2014 року головою Вінницької обласної ради Свитком С.М. прийнято розпорядження №68 "Про звільнення ОСОБА_5 з посади головного лікаря Вінницької обласного центру медико-соціальної експертизи".

Не погоджуючись з таким розпорядженням позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при прийнятті оскарженого розпорядження порушені вимоги ст. 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", якою визначено, що призначення та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій не віднесено до компетенції голови обласної ради, а належать місцевій територіальній громаді.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно із ч. 2 ст. 10 вказаного Закону обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання, зокрема: вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

Так, в судовому засіданні під час розгляду апеляційних скарг представник позивача посилався на те, що Вінницький обласний центр медико-соціальної експертизи є державною установою структури Міністерства охорони здоров'я України, а тому не відноситься до майна комунальної власності Вінницької обласної ради, що підтверджується наступним:

- Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року №83 «Про затвердження положення про медико-соціальну експертизу і положення про індивідуальну програму реабілітації та адаптації інвалідів», яким затверджено типове положення про обласний центр медико-соціальної експертизи, згідно із п. 1 якого центр є державною установою, що організовує діяльність медико-соціальних експертних комісій по наданню експертної допомоги хворим та непрацездатним громадянам. При цьому, п. 2 та п. 4 визначено, що обласний центр медико-соціальної експертизи створюється і ліквідовується за рішенням обласної державної адміністрації, а головний лікар центру призначається начальником управління охорони здоров'я;

- Розпорядженням Представника Президента України від 06 листопада 1992 року №320 "Про створення обласного центру медико-соціальної експертизи», яким підтверджено належність Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи до управління (департаменту) охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації;

- Рішенням Вінницької обласної ради народних депутатів 10 сесії 21 скликання від 30 жовтня 1992 року «Про перелік об'єктів комунальної власності обласної Ради народних депутатів, що передаються в управління обласної державної адміністрації та розмежування майнових інтересів між суб'єктами власності»;

- Постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03 грудня 2009 року;

- Листом начальника відділу медико-соціальної експертизи МОЗ України Черняка С.І. від 11 вересня 2014 року;

- Листом директора Департамента охорони здоров'я та курортів Вінницької ОДА від 24 жовтня 2014 року в якому зазначено про те, що департаментом не здійснювалось звільнення (переведення на контракт) керівника Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи призначеного у 2002 році.

Враховуючи вищенаведене, представник позивача вказав на те, що Вінницький обласний центр медико-соціальної експертизи не відноситься до комунальної власності Вінницької районної ради, а є державною установою, а тому відповідач не мав повноважень звільняти ОСОБА_5 із посади головного лікаря Вінницької обласного центру медико-соціальної експертизи, оскільки дане питання відноситься до компетенції Департаменту охорони здоров'я та курортів Вінницької ОДА.

При цьому, в судовому засіданні представниками відповідача надано рішення Вінницької обласної ради народних депутатів 12 сесії 21 скликання від 14 травня 1993 року «Про зміни та доповнення до рішення 10 сесії обласної ради народних депутатів 21 скликання від 30 жовтня 1992 року «Про перелік об'єктів комунальної власності обласної Ради народних депутатів, що передаються в управління обласної державної адміністрації та розмежування майнових інтересів між суб'єктами власності», згідно п. 2.47 майно комунальної власності обласної ради народних депутатів доповнено - обласним центром медико-соціальної експертизи та реабілітації, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 92.

Крім того, суд апеляційної інстанції із матеріалів справи встановив те, що ОСОБА_5 звертався до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Вінницької обласної ради з урахування уточнених позовних вимог просив визнати контракт між Вінницькою обласною радою в особі Голови обласної ради Татусяка С.П. та ОСОБА_5 від 03 травня 2012 року недійсним; визнати недійсним контракт між Вінницькою обласною радою в особі Голови обласної ради Татусяка С.П. та ОСОБА_5 від 30 квітня 2013 року; визнати незаконним розпорядження голови Вінницької обласної ради «Про звільнення ОСОБА_5 з посади головного лікаря Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи» від 05 травня 2014 року №68; визнати незаконним звільнення ОСОБА_5 згідно з розпорядженням голови Вінницької обласної ради від 05 травня 2014 року №68 та поновити ОСОБА_5 на посаді головного лікаря Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи; стягнути з Вінницької обласної ради належну ОСОБА_5 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням.

Так, рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 19 серпня 20147 року, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2014 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

При цьому, під час розгляду даної справи в суді апеляційного суду Вінницької області встановлено те, що Вінницький обласний центр медико-соціальної експертизи є комунальним закладом охорони здоров'я, управління яким здійснює Вінницька обласна рада, а також те, що голова Вінницької обласної ради, видав розпорядження про укладення та переукладення контракту з ОСОБА_5 від 03 травня 2012 року та 30 квітня 2013 року, які затверджені рішеннями Вінницької обласної ради, діяв в межах делегованих йому повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, Вінницький обласний центр медико-соціальної експертизи є комунальним закладом охорони здоров'я, управління яким здійснює Вінницька обласна рада, а тому вирішення питання щодо призначення та звільнення головного лікаря Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи , з урахуванням вищенаведеного входить виключно до повноважень Вінницької обласної ради.

Крім того, згідно із ч. 6 ст. 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" не віднесено до компетенції голови обласної ради призначення та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать місцевій територіальній громаді.

В свою чергу, розпорядження №68 від 05 травня 2014 року "Про звільнення ОСОБА_5 з посади головного лікаря Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи" прийняте головою Вінницької обласної ради Свитком С.М. одноособово. Пунктом 2 вказаного розпорядження визначено, що розпорядження підлягає затвердженню на черговій сесії обласної ради.

При цьому, оскаржуване розпорядження прийняте на підставі п. 5 рішення №671 Вінницької обласної ради 22 сесії 6 скликання від 22 лютого 2014 року "Про суспільно-політичну ситуацію в Україні", пунктом 5 якого визначено, що з метою оперативного вирішення питань та підвищення ефективності управління об'єктами спільної власності територіальних громад області доручено голові обласної ради в міжсесійний період укладати контракти і припиняти їх дію, призначати і звільняти керівників об'єктів спільної власності територіальних громад області з наступним затвердженням розпоряджень на сесіях обласної ради.

Проте, відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2014 року у адміністративній справі №802/2557/14-а за позовом ОСОБА_10 до Вінницької обласної ради вказаний пункт рішення №671 Вінницької обласної ради 22 сесії 6 скликання від 22 лютого 2014 року визнано протиправним та скасовано. Згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи те, що п. 5 рішення №671 Вінницької обласної ради 22 сесії6 скликання від 22 лютого 2014 року "Про суспільно-політичну ситуацію в Україні" є неправомірним, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що розпорядження №68 від 05 травня 2014 року "Про звільнення ОСОБА_5 з посади головного лікаря Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи" прийняте головою Вінницької обласної ради Свитком С.М. протиправно, не в межах повноважень та не у спосіб, визначений законом.

Крім того, оскаржуване розпорядження прийняте також на підставі подання Департаменту охорони здоров'я та курортів облдержадміністрації.

З даного приводу представники відповідача в судовому засіданні зазначили, що призначення та звільнення головного лікаря Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи здійснюється за поданням або погодженням Департаменту охорони здоров'я та курортів Вінницької ОДА.

Таким чином, для повного, всебічного та об'єктивного розгляду даної справи, судом апеляційної інстанції визнано обов'язковою явку в судове засідання повноважного представника Департаменту охорони здоров'я та курортів Вінницької обласної державної адміністрації, який в судовому засіданні пояснив те, що до листопада місяця 2014 року питання щодо призначення та звільнення головних лікарів закладів охорони відносились до Вінницької обласної ради.

Крім того, в судовому засіданні представником Департаменту охорони здоров'я та курортів Вінницької обласної державної адміністрації та представниками відповідача на виконання вимог ухвали суду від 04 лютого 2015 року надано наступні документи:

- лист Вінницької обласної державної адміністрації №01.01-46/2388 від 30 квітня 2014 року адресованого голові Вінницької обласної ради Свитку С.М. про те, що у зв'язку із закінченням терміну дії контрактів, укладених з головними лікарями закладів охорони здоров'я - об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, обласна державна адміністрація пропонує відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України звільнити керівників та покласти виконання їх обов'язків відповідно до подання Департаменту охорони здоров'я та курортів Вінницької обласної державної адміністрації;

- матеріали Вінницької обласної ради до засідання комісії з оцінки діяльності керівників об'єктів спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області за 2012 рік, який містить відгук оцінки діяльності керівника Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи ОСОБА_5, який погоджений заступником голови обласної державної адміністрації Л.М. Спірідоновою.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржене розпорядження голови Вінницької обласної ради Свитка С.М. прийнято не в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги ОСОБА_5, голови Вінницької обласної ради Свитка Сергія Михайловича залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 16 лютого 2015 року .

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

Гонтарук В. М.