Справа № 815/2332/14
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2332/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Щербан В.О.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська поромна переправа» про стягнення заборгованості по сплаті земельного податку у загальному розмірі 95 276,92грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ізмаїльська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Одеській області звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська поромна переправа» заборгованість по сплаті земельного податку у загальному розмірі 95276,92грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська поромна переправа» узгодженої суми податкової заборгованості по земельному податку за період грудень 2013р. - березень 2014р. у загальному розмірі 95276,92грн.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська поромна переправа», з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 05.05.2014р. б/н, від 05.02.2015р. вхід.№2835/15), наголошуючи, зокрема, що земельний податок Товариством сплачено у повному обсязі.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від позивача - Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області до суду надійшло клопотання (вхід.№ФП/165/15 від 05.02.2015р.) про проведення судового засідання без участі представника Інспекції, а також з огляду на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного податкового законодавства, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.11.2004р. Виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська поромна переправа», про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено запис №0000104, що підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №271613, Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська поромна переправа» перебуває на обліку як платник податків у Ізмаїльській ОДПІ з 12.11.2004р., за №2746, що підтверджується наявною у матеріалах справи Довідкою про взяття на облік платника податків №313 від 21.12.2005р.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі документами, що згідно податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська поромна переправа» до Ізмаїльської ОДПІ, зокрема, від 15.02.2013р. за 2013рік, сума земельного податку, що підлягає сплаті, відповідачем самостійно визначено у загальному розмірі 453587,44грн. (помісячно у січні - у сумі 37848,97грн., у період з лютого по березень - у сумі 37848,96грн., у період з квітня по грудень - у сумі 37848,95грн.); від 19.02.2014р. за 2014р. сума земельного податку, що підлягає сплаті, відповідачем самостійно визначено у загальному розмірі 105138,31грн. (помісячно у період з січня по листопад - у сумі 8761,53грн., грудні - у сумі 8761,48грн.).

Відповідно до п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Судом з'ясовано, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська поромна переправа» до Ізмаїльської ОДПІ Одеської області ДПС була надіслана уточнююча податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), зокрема, від 24.09.2013р. за 2013рік, у якій платником податку самостійно визначено суму земельного податку, що підлягає сплаті у розмірі 241298,67грн. (помісячно у січні - у сумі 31011,53грн., у період з лютого по червень - у сумі 31011,42грн., у липні - у сумі 16058,45грн., у період з серпня по грудень - у сумі 7834,28грн.).

Як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, позивач - Ізмаїльська ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська поромна переправа» заборгованості по сплаті земельного податку у загальному розмірі 95276,92грн., яка виникла у зв'язку з тим, що надана 24.09.2013р. платником податку уточнююча податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013рік, контролюючим органом врахована з урахуванням положень п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що з набранням чинності Податкового кодексу України, чинним законодавством передбачено право органу державної податкової служби змінювати призначення платежу, самостійно визначеного платником податків, проте за наявності обов'язкової умови - наявність податкового боргу.

Так, як вбачається з наявної у матеріалах справи облікової картки платника податку, яка ведеться в податкових органах згідно з Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженим Наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013р. №765, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014р. за №217/24994, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська поромна переправа» рахується податковий борг у сумі 171421,48грн.

До того ж, судом встановлено, що Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2014р. по справі №815/8320/13-а, апеляційну скаргу Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області задоволено, Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21.01.2014р.скасовано, та ухвалено нову, якою у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська поромна переправа» відмовлено повністю.

Зокрема, в межах розгляду означеної адміністративної справи судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «Ізмаїльська поромна переправа» протягом 2009-2013р.р. на підставі договору оренди самостійно визначено суму грошового зобов'язання орендної плати за землю у податковій декларації, подано її до контролюючого органу, а тому в силу норм податкового законодавства дані грошові зобов'язання вважаються узгодженими. Також, встановлено відсутність підстав для внесення змін до картки особового рахунку платника податків та формування на його рахунку позитивного сальдо до 12.07.2013р.

Відповідно до п.286.2. ст.286 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з п.285.1 ст.285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктами 16.1.3 та 16.1.4 ст.16 означеного Кодексу платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 54.5 статті 54 вказаного Кодексу України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п.п.14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Також, згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Так, Ізмаїльською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів в Одеській області була винесена податкова вимога №3325/10/193 від 01.04.2013р. на суму 21080,59грн., котра була отримана головним бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська поромна переправа» ОСОБА_1 01.04.2013р., про що свідчить її особистий підпис на корінці означеної податкової вимоги.

Разом з тим, відповідних належних доказів на підтвердження сплати відповідачем, визначеної вказаною податковою вимогою суми податкового боргу, чи її оскарження, суду не надано.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська поромна переправа» рахується заборгованість по сплаті земельного податку у загальному розмірі 95276,92грн.

Відповідно до п.п.95.1, 95.2 ст.95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно зі ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська поромна переправа» податкової заборгованості по сплаті земельного податку у загальному розмірі 95276,92грн.

Керуючись ч.4 ст.122, ч.ч.4,6 ст.128, ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська поромна переправа» про стягнення заборгованості по сплаті земельного податку у загальному розмірі 95276,92грн., задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська поромна переправа» (68600, Одеська обл., м.Ізмаїл, вул.Артема,1, , р/р №02, №01, відкриті у ФАБ «Південний» м.Ізмаїл, МФО 328890) в доход Державного бюджету України на користь Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області (68600, Одеська обл., м.Ізмаїл, вул.Кишинівська,3, , р/р №0014, платіж 13050200, отримувач УДКСУ у Кілійському районі, код 37905000, банк ГУДКСУ в Одеській області, МФО) заборгованість по сплаті земельного податку у загальному розмірі 95276(дев'яносто п'ять тисяч двісті сімдесят шість)грн. 92коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.