Справа № 332/45/15-а
Суддя: Мєркулова Л. О.
Дата ухвалення: 2015-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/45/15-а
Провадження № 2-а/332/17/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2015 Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мєркулової Л.О.,

при секретарі - Чебикіній Н.А..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському районі м. Запоріжжя, про визнання дій протиправними та вчинення певних дій, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському районі м. Запоріжжя, про визнання дій протиправними та вчинення певних дій.

У своєму позові позивач вказав, що він перебуває на обліку в Управлінні праці як інвалід Ш групи, захворювання якого пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно ст..48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи» учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілі від Чорнобильської катастрофи мають право отримання щорічної допомоги на оздоровлення, яка виплачується в таких розмірах: інвалідам 1і П групи - п'ять мінімальних заробітних плат; інвалідам Ш групи, дітям- інвалідам - чотири мінімальної заробітної плати. Виплата здійснюється за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Позивач вказав, що на даний час він отримує щорічну допомогу на оздоровлення не в розмірах визначених ст.48 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», а в значному меншому розмірі, чим порушуються його права та законні інтереси, у зв*язку з чим він звертався з заявою до відповідача про проведення перерахунку.

За зверненням позивача відповідач надав відповідь , в якій зазначив, що виплату допомоги Управління здійснює в межах своїх повноважень, які встановлені законом про державний бюджет на відповідний рік. Та постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідачем при обрахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення враховується порядок та розмір виплат окремим категоріям громадян, встановленим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме:

- інвалідам 1і П групи - 120 грн.; учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії - 100 грн.; інвалідам Ш групи та дітям -інвалідам - 90 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп2012 дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону України про Державний бюджет на відповідний рік та інших законі України.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 року не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», зокрема ст..ст.54,50 вказаного Закону, якими визначено розмір державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю.

Лише Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року було доповнено пунктом 6-7, в якому зазначається, що норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного страхування на 2014 рік».

Позивач вважає, що відповідач, нараховуючи йому допомогу на оздоровлення за 2014 рік в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 року № 562, діяв неправомірно та з порушенням вимог законодавства, а також принципу пріоритетності законів та підзаконними нормативно-правовими актами.

Позивач вказав, що при визначенні розміру допомоги на оздоровлення застосуванню підлягають положення ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», відповідно до якої у 2014 році мінімальна заробітна плата становить 1218 грн., а відтак розмір недоплаченої йому щорічної допомоги на оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії - інваліду Ш групи за 2014 рік складає 4782 грн. ( 1218 грн. х 4-90).

Виплата допомоги на оздоровлення відповідно до вимог ст..48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є щорічною, одноразовою виплатою, тому позовні вимоги заявлені в межах відповідного 2014 року.

У своєму позові позивач просить визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення щодо відмови у проведенні нарахування, йому, ОСОБА_3, як інваліду Ш групи, суми невиплаченої частини щорічної разової допомоги на оздоровлення у відповідності до ст.48 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2014 рік. та зобов'язати здійснити нарахування та виплату суми невиплаченої частини щорічної разової допомоги на оздоровлення за 2014 рік у відповідності до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_3 у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат з урахуванням здійснених за вказаний період фактичних виплат.

У судове засідання позивач не з'явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку, своїх причин неявки суду не повідомив і від нього не надходило заяви про залишення позову без розгляду.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов в якому вказав, що насправді у ст..48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з бюджетним призначеннями і враховуючи вимоги ст..ст. 95, 116 Конституції України та Бюджетного кодексу України, Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій, доплат і допоміг, зокрема, у розмірах, визначених постановами КМУ від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсацію виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно постанови № 562 допомога на оздоровлення постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам Ш групи виплачується в розмірі - 90 грн.

Тобто, управління виконало свої функції щодо виплати допомоги на оздоровлення у повному обсязі, а встановлення розмірів цих виплат не є функцією управління, а згідно ст..48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є функцією виключно Кабінету Міністрів України.

Представник УПСЗН просить у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Дослідивши докази по справі, суд приходе до висновку, що позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.62 цього Закону встановлено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону проводиться в порядку, визначеному Кабінету Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами тат органами державної виконавчої влади. Місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форми власності.

Згідно ст..63 Закону фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього закону,здійснюється за рахунок державного бюджету та виконання його залежить від фінансових ресурсів доходної частини Державного бюджету України.

Відповідно до ст..67 Закону визначено конкретні розміри всіх виплат, пенсій і компенсацій. Ця допомога фінансується за рахунок кошті державного бюджету, порядок фінансування регламентується ч.1 ст.23 Бюджетного кодексу України, тому будь-які платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Судом не встановлено, що дії відповідача є неправомірними, оскільки він діяв в межах своїх повноважень і у спосіб, встановлений чинним законодавством з дотриманням принципу рівності перед законом і своєчасно.

Тому, суд приходе до висновку, що усі доводи позивача необґрунтовані і не відповідають дійсному законодавству і тому підстав для задоволення позову ОСОБА_3 немає.

Керуючись ст.ст.6,14, 104, 105, 106 КАС України, ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та вчинення певних дій - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги..

Постанова набирає законної сили після закінчення 10 денного строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Л.О.Мєркулова