Справа № 826/10283/14
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Безименної Н. В.,

суддів: Аліменка В. О. та Кучми О. В.,

при секретарі: Авраменко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «Севастопольський» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом Обслуговуючого кооперативу «Севастопольський» до Державного реєстратора реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Гриценко Людмили Леонідівни, Державного реєстратора реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року Обслуговуючий кооператив «Севастопольський» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного реєстратора реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Гриценко Людмили Леонідівни, Державного реєстратора реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05.08.2014 року) просив:

- скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Гриценко Людмили Леонідівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.05.2014 року № 12851826;

- зобов'язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві внести запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень від 06.05.2014 року № 12851826 ( а. с. 91-95).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.09.2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, у зв'язку з порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явилися. За клопотанням представника позивача від 13 січня 2015 року, розгляд даної справи відкладався на 10 лютого 2015 року. 29 січня 2015 року представником позивача Ганджою А.М. (як головою правління кооперативу «Севастопольський») повторно було подано клопотання про відкладення розгляду справи. Разом з тим, як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 27 січня 2015 року, керівником обслуговуючого кооперативу «Севастопольський» значиться ОСОБА_6 Представником позивач не надано жодних документів на підтвердження своїх повноважень представляти інтереси позивача на момент подачі вказаного клопотання. Враховуючи вищевикладене, а також розумність строків розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2014 року ОСОБА_3 подав заяву № 6429378 до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві щодо проведення державної реєстрації права власності на гараж АДРЕСА_1 (а. с. 110).

До зазначеної вище заяви додані такі документи: технічний паспорт, серія та номер б/з, виданий 09.11.2005 року, видавник: Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна; довідка, серія та номер: виданий 20.02.2013 року, видавник: обслуговуючий кооператив «Севастопольський»; копія листа - повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 10.04.2013 року, видавник: «Севастопольський» обслуговуючий кооператив; копія паспорта громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 27.05.1997 року, видавник: Залізничне РУ ГУ МВС України в м. Києві; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, серія та номер: НОМЕР_1, виданий 11.06.1997 року, видавник: ДПА у Залізничному районні м. Києва, що підтверджується копією картки прийому заяви № 12730469 (а. с. 113).

На підставі вищевказаних документів, 06 травня 2014 року Державний реєстратор реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Гриценко Людмила Леонідівна прийняла рішення № 12851826, відповідно до якого здійснено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на гараж АДРЕСА_1, обслуговуючий кооператив «Севастопольський» (а. с. 128).

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації та їх обтяжень регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Також, Порядок державної реєстрації права на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (далі - Порядок № 868), визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

У п. 37 Порядку № 868 зазначено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є:1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Згідно з абз. 22 п. 55 зазначеного вище Порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна, збудовані в результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, заявник подає: довідку житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Як вказано раніше, при реєстрації прав власності на відповідний гаражний бокс до органу державної реєстрації ОСОБА_3 подано передбачені Порядком № 868 документи, необхідні для проведення державної реєстрації права власності, зокрема, довідку від 20.02.2013 року за підписом голови правління ОСОБА_6 та технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна (а. с. 115,116. 117-121).

Відповідно до довідки від 20.02.2013 року, ОСОБА_3 є членом Обслуговуючого кооперативу «Севастопольський» згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених членів), оформленим протоколом від 13.09.1995 року № 49, затвердженим в ВК райради від 13.10.1995 року (а. с. 115, 116).

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Таким чином, на момент розгляду заяви від 28.04.2014 року № 6429378 та доданих до неї документів у державного реєстратора були відсутні підстави для відмови у державній реєстрації права, передбачені у ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому Державним реєстратором реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Гриценко Людмилою Леонідівною здійснена державна реєстрація права власності на гаражний бокс АДРЕСА_1 на підставі, в межах законодавства України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вказує на обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Гриценко Людмили Леонідівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06 травня 2014 року № 12851826.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що, враховуючи відсутність підстав для задоволення основної вимоги, відсутні й підстави для задоволення похідної від неї вимоги про зобов'язання Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві внести запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень від 06.05.2014 року № 12851826.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що, враховуючи положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інші органи державної влади щодо реалізації ними власних повноважень, наданих законодавством, оскільки суди не вправі втручатись в повноваження та діяльність суб'єктів владних повноважень, або ж підміняти їх.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л ИЛА:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Севастопольський» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2014 року - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 16 лютого 2015 року.

Головуючий суддя: Н. В. Безименна

Судді: В. О. Аліменко

А. Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.