Справа № 1304/8492/12, 2а-1304/5162/12
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Справа № 181278/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Довга О.І.

судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представника відповідача Крикавська І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Громадської організації "Інформаційно-правовий центр "Наше право" на постанову Галицького районного суду м. Львова від 09.11.2012р. по справі № 1304/8492/12, 2а-1304/5162/12 за позовом Громадської організації "Інформаційно-правовий центр "Наше право" до Львівської міської ради про оскарження дій та бездіяльності,

В С Т А Н О В И В:

19.09.2012 року Громадська організація «Інформаційно-правовий центр «Наше право» звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Львівської міської ради про Львівської міської ради, в якому просить визнати протиправною відмову відповідача у наданні копій рішень виконавчого комітету Львівської міської ради за запитом на інформацію, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не оприлюднення на офіційному веб-сайті Львівської міської ради рішень виконавчого комітету Львівської міської ради інформації щодо про умови отримання цього майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб, які отримали це майно, а також просить зобов'язати відповідача надати копії рішень виконавчого комітету Львівської міської ради за запитом на інформацію у п'ятиденний строк з моменту набрання рішенням суду законної сили та зобов'язати відповідача оприлюднити на її офіційному веб-сайті рішення виконавчого комітету Львівської міської ради щодо розпорядження нерухомим комунальним майном (квартирами) інформацію про умови отримання цього майна, прізвища, імена, по-батькові фізичних осіб, які отримали це майно.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 27.08.2012 року позивач звернувся до відповідача із запитом про інформацію, який був поданий через центр обслуговування мешканців, на який 04.09.2012 року прийшла відповідь відповідача, згідно якої відмовлено в наданні позивачеві повних копій рішень виконавчого комітету Львівської міської ради, які перелічені у запиті на інформацію, тому що вони містять персональні дані про фізичних осіб. Позивач вважає таку відмову неправомірною, покликаючись на Закон України "Про доступ до публічної інформації", зокрема на ст.6 згаданого Закону, а також вказує на те, що відповідач, при наданні відповіді, не зазначає жодної із підстав для відмови у задоволенні запиту на інформацію, передбачених ст.22 вказаного Закону. Окрім того, всупереч ст.15 Закону України "Про доступ до публічної інформації", відповідач не розмістив на офіційному веб-сайті повних текстів рішень Виконавчого комітету Львівської міської ради, чим порушив право на доступ до публічної інформації.

Постановою Галицького районного суду м.Львові від 09.11.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, вважаючи її неправомірною та необгрунтованою, прийнятою із порушення норм матеріального права, позивач, Громадська організація "Інформаційно-правовий центр "Наше право" , подав апеляційну скаргу.

В обгрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення застосовано акт, на який не регулює спірні відносини, а також невірно застосовано норми Закону України "Про доступ до публічної інформації", що в свою чергу призвело до невірного вирішення спору.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, яким задоволити позов повністю.

Апелянт в судове засідання не з'явився, повноважного представника не забезпечив, про дату, час та розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечує, вважає постанову суд першої інстанції законною та обгрунтованою, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слід залишити без задоволення.

З матеріалів справи встановлено, що з метою реалізації права на інформацію та доступу до інформації 27.08.2012 року позивач звернувся до Львівської міської ради із запитом №495/12 від 23.08.2012 року про надання повних копій рішень Львівської міської ради вказаних у згаданому запиті.

Листом від 31.08.2012 року №1103-221 Львівською міською радою повідомлено, що позивачу відмовлено в отриманні повних копій рішень виконавчого комітету, які перелічені у запиті позивача, з мотивів того, що вони містять персональні дані фізичних осіб (сімейний стан, адреса проживання і реєстрації.).

Даючи правову оцінку покликанням апелянта на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та помилкове застосування норм матеріального права, колегія суддів виходить з таких міркувань.

Відповідно до ст.6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів належним і неупередженим судом.

Згідно ст.32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація, таємна інформація та службова інформація.

Згідно ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадках, зокрема, коли інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України "Про доступ до публічної інформації", обсяг інформації про особу, що збирається, зберігається і використовується розпорядниками інформації, має бути максимально обмеженим і використовуватися лише з метою та у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про інформацію", за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до публічної інформації" конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

У розумінні частини другої статті 21 Закону України "Про інформацію" конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку, відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Визначення, наведене у Законі України "Про інформацію", є ширшим. Цей Закон на відміну від Закону України "Про доступ до публічної інформації" до конфіденційної інформації відносить відомості про фізичну особу, якими є відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Таким чином, проаналізувавши вищенаведені норми законодавства, оцінивши доводи сторін та їх обгрунтування, суд приходить до переконання, що Львівською міською радою жодним чином не порушено вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" та прав позивача чи будь-яких інших осіб, оскільки відповідач оприлюднив на офіційному веб-сайті текст рішень, згаданих у запиті позивача, в тому обсязі, що дозволяється вищезазначеними нормами Закону, тим самим обмеживши доступ лише до персональних даних фізичних осіб, які є конфіденційною інформацією. В свою чергу і надання копії рішень Львівської міської ради, що містять персональні дані фізичних осіб є неприпустими з огляду на те, що такі дані стосуються особистого життя цих осіб та містять не лише прізвища ім'я по батькові осіб, а також і дані про місце проживання, сімейний стан тощо.

Крім того, суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання апелянта на судову практику наведену у апеляційній скарзі, так як вона стосується іншого предмету спірних відносин.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254, КАС України

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Громадської організації "Інформаційно-правовий центр "Наше право" без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 09.11.2012р. по справі № 1304/8492/12, 2а-1304/5162/12 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.