Справа № П/811/4581/14
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/4581/14

Україна

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року Справа № П/811/4581/14

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Мирошниченко В.С, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Феросистема" до Кіровоградської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Феросистема" звернулося до Кіровоградської митниці Міндоходів з вимогою визнати протиправним та скасувати рішення "Про коригування митної вартості товарів" від 04.12.2014 р. за № 901000003/2014/000209/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до контракту № УС-ФС/2013–D від 28.06.2013 р., укладеного між ТОВ "Феросистема" та ТОВ "Урал-Союз" позивачем придбано феросиліцій.

Відповідно до специфікації №16 від 03.10.2014 р. до контракту №УС-ФС/2013–D від 28.06.2013 р. ТОВ "Урал-Союз" зобов'язалось відвантажити на адресу позивача феросиліцій марки ФС-65 у кількості 10,5 умовних тон за ціною 1285 доларів США за одну тонну, при умові постачання FCA – м. Челябінськ самовивіз,100 % попередня оплата.

Коригування митної вартості товарів мотивовано тим, що заявлена митна вартість товару феросиліцій ФС-65, ввезений позивачем, нижча, ніж митна вартість ідентичних та подібних товарів, оформлених раніше органами доходів і зборів.

Позивач вважає зазначене рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Повідомляє, що внаслідок прийняття Кіровоградською митницею оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, ТОВ "Феросистема" надмірно сплатило до Державного бюджету України податок на додану вартість в розмірі 9679,39 грн..

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та надані до справи матеріали і документи.

Представники відповідача у судовому засіданні та у письмових запереченнях проти позовних вимог заперечували. Посилались на те, що дії Кіровоградської митниці по здійсненню контролю за визначенням митної вартості та здійсненню митної оцінки ввезеного позивачем на митну територію товару феросиліцій ФС-65 були проведені з дотриманням законодавства та прав, наданих митним органам. Доводячи правомірність спірного рішення, просили суд у позові відмовити.

На підставі усної ухвали, прийнятої в судовому засіданні 02.02.2015 р. та занесеної до журналу судового засідання, подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28.06.2013 р. між ТОВ "Феросистема" (покупець) та ТОВ "Урал-Союз", Росія (продавець), укладено контракт за №УС-ФС/2013-D, відповідно до якого Продавець зобов'язався передати у власність Покупця товар відповідно до Додатку в строки та на умовах зазначених в контракті (а.с.21-24).

Відповідно до додатку №16 від 03.10.2014 р. до контракту № УС-ФС/2013-D від 28.06.2013 р., ТОВ "Урал-Союз" зобов'язалось відвантажити на адресу ТОВ "Феросистема" феросиліцій марки ФС-65 у кількості 10,500 умовних тонн +/- 5% за1285 доларів США за умовну тону враховуючи вартість упаковки (а.с.25-26).

04.12.2014 р. позивачем було заявлено до митного оформлення отриманий у ТОВ "Урал-Союз" феросиліцій марки ФС-65, у кількості 10,438 тонн на загальну суму 211421,46 грн. та подано до Кіровоградської митниці Міндоходів вантажну митну декларації за №901050000.2014.012876.001.

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості феросиліцію ФС-65 ТОВ "Феросистема" разом з декларацією форми МД-2 подано до Кіровоградської митниці: міжнародну автомобільну накладну №0001803 від 27.11.2014 р., довідку №63 від 20.11.2014 р., платіжне доручення №59 від 07.10.2014 р., документи на підтвердження вартості перевезення товару від 24.11.2014 р. №СФ-0000288, рахунок – фактуру (інвойс) №112704 від 27.11.2014 р., контракт №УС-ФС/2013-D від 28.06.2013 року, Додаток №16 від 03.10.204р., договір (контракт) про перевезення №097/14/ТР від 24.09.2014 р., комерційну пропозицію (прайс – лист) №1402 від 08.09.2014 р., сертифікат якості №455442 від 31.10.2014р., сертифікат якості № 455445 від 31.10.2014р., декларацію на товари країни відправлення №10504030/281114/0009942 (а.с.15-34).

Встановлено, що коригування митної вартості товарів у відповідності до рішення №901000003/2014/000209/2 від 04.12.2014 р. мотивовано тим, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме: в комерційній пропозиції від 08.09.2014р. №1402 ООО "Урал-Союз" запропонована ціна за базову тону феросиліцію ФС-65 фракції 0-200 на рівні 1265 USD за умовну тону, в Додатку №16 від 03.10.2014р.до контракту від 28.06.2014р. №УС-ФС/2013D – 1285 USD за умовну тону ( в даному випадку цінова пропозиція не може бути використана через вичерпання терміну її дії на час складання додаткової угоди на конкретну партію товару). Також в поданих до митного оформлення документах відсутні всі дані відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме в рахунку – фактурі від 27.11.14р. №112704 не вказані умови поставки продукції, № платіжного розрахункового документу не може бути ідентифіковано із будь-яким із поданих документів (а.с.11).

В подальшому, з урахуванням рішення Кіровоградської митниці ТОВ "Феросистема" повторно звернулось до відповідача з приводу митного оформлення отриманого у ТОВ "Урал-Союз" феросиліцію марки ФС- 65 у кількості 10,438 т, подало вантажно-митну декларацію №901050000/2014/012927 під гарантії у відповідності до ст.55 Митного кодексу України (а.с.12-14).

Так, враховуючи, що митне оформлення поставленого товару було здійснено шляхом надання гарантії з боку ТОВ "Феросистема", керуючись ч.8 ст.55 Митного кодексу України 08.12.2014 р. позивачем за №07/01-2 на адресу Кіровоградської митниці було направлено клопотання про визнання митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №901000003/2014/000209/2 від 04.12.2014 р. До клопотання додано додаткові документи, необхідні для його розгляду (а.с. 36-38).

Листом від 11.12.2014 р. за №1971/03/11-70-52 Кіровоградська митниця відмовила в скасуванні рішення по коригування митної вартості. Обґрунтовувала тим, що надана ТОВ "Феросистема" інформація не містить даних про біржові ціни на товар, а розрахунки переходу від феросиліцію мари ФС-75 до марки ФС-65 не підтверджено документально (а.с.39-40).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.1ст.1, ч.1ст.7 МК України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, Митного кодексу України, інших законів України, що регулюють порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Частина 1 ст.246 МК України метою митного оформлення визначає забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Згідно з положеннями ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У свою чергу, ч. 1 ст. 54 МК України передбачає, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

До того ж, ч. 2 ст. 54 МК України наголошується, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу.

На виконання зазначених приписів, відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно ч. 2 ст. 53 МК України, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5,6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Разом з тим, ч. 3 ст.53 МК України містить застереження, за яким у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.4 ст.53 МК України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

При цьому ч.5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті, а згідно частини шостої цієї ж статті декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Частиною 6 ст. 54 МК Кодексу України вичерпно визначені підстави, за яких орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів: невірно проведений декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч.1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, згідно ч. 2 зазначеної статті, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частина 3 ст. 57 МК України визначає, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З аналізу вказаних вище положень у їх системному зв’язку вбачається, що право органу доходів і зборів на витребування від декларанта додаткових документів та застосування другорядних методів визначення митної вартості товарів виникає лише у разі встановлення ним обставин, які прямо підтверджують неповноту та/або недостовірність відомостей про числові значення митної вартості товарів, однією з підстав виникнення яких є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах. Однак, такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

Судом встановлено, що на підтвердження митної вартості товару позивачем, разом із декларацією форми МД-2, подано митному органу документи, які містяться в матеріалах справи та описані вище.

Так, відповідно до змісту графи 33 спірного рішення "Обставини прийняття рішення та джерела, що використовувались митним органом для коригування митної вартості", митна вартість за ціною контракту не визнана відповідачем в результаті наявності розбіжностей в поданих декларантом документах.

Зокрема, в оскаржуваному рішенні, зазначено, що в комерційній пропозиції від 08.09.2014р. №1402 ООО "Урал-Союз" запропонована ціна за базову тону феросиліцію ФС-65 фракції 0-200 на рівні 1265 USD за умовну тону, в Додатку №16 від 03.10.2014р.до контракту від 28.06.2014р. №УС-ФС/2013D – 1285USD за умовну тону (в даному випадку цінова пропозиція не може бути використана через вичерпання терміну її дії на час складання додаткової угоди на конкретну партію товару). Також в поданих до митного оформлення документах відсутні всі дані відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме в рахунку – фактурі від 27.11.14р. №112704 не вказані умови поставки продукції, № платіжного розрахункового документу не може бути ідентифіковано із будь-яким із поданих документів.

Так, в судовому засіданні представник позивача пояснив, що ТОВ "Феросистема" було заявлено до митного оформлення феросиліцій марки ФС-65 у кількості 10,438 тонн.

Суд звертає увагу, що розбіжності встановлені у документах, поданих при митному оформленні феросиліцію марки ФС - 65 у кількості 10,438 тонн.

В судовому засіданні встановлено, що митним органом для коригування вартості товарів було обрано метод №3 – прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продані на експорт в Україні, про що зазначено в оскаржуваному рішенні.

Проаналізувавши зміст рішення від 04.12.2014 р. за №901000003/2014/000209/2, суд зазначає, що порівняння вартості феросиліцію марки ФС-65, заявленого до митного оформлення проводилось відповідно до МД №700020000/2014/007003 від 29.10.2014р. (щодо розмитнення феросиліцію ФС-65), які є ідентичними товарами.

Тоді як в судовому засіданні встановлено, що фактично митним органом порівнювались ціни на феросиліцій марки ФС- 75 та феросиліцій марки ФС-65, які є ідентичними, а не подібними товарами.

Судом також враховано, що відповідачем під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, використано відомості, що містяться у базі ПІК "Інформаційно-пошукова система обробки та аналізу цінової інформації при визначенні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України" та базах даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України.

Також необхідно зазначити, що при коригуванні митної вартості товарів за спірним рішенням Кіровоградська митниця використала відомості, що містяться у базі ПІК "Інформаційна-пошукова система обробки та аналізу цінової інформації при визначенні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України" та базах даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, відповідно до норм Митного Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 Митного кодексу. Під час таких консультацій, митний орган та декларант можуть здійснити обмін, наявною у кожного з них, інформацією.

Згідно оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, судом встановлено, що за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості – №3, тобто за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 60 МК України за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари, береться ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Таким чином, необхідною умовою застосування методу визначення вартості товару № 3 є наявність ціни договору щодо подібних (аналогічних) товарів, аналіз інформації щодо виробника товару, фізичних характеристик, комерційних рівнів тощо.

Така інформація міститься виключно в договорах за якими здійснюється розмитнення товарів на території України і отримати її можливо виключно шляхом безпосереднього аналізу цих договорів.

Судом встановлено, що в рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем інформація для визначення митної вартості оцінюваних товарів була отримана з ПІК "Інформаційно-пошукова система обробки та аналізу цінової інформації про визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України" та бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України шляхом аналізу МД № 700020000/2014/007003 від 29.10.2014 р. (виробник товару невідомий).

Відповідно до ст.361 МК України з метою запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю. При цьому, управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Цілями застосування системи управління ризиками є, зокрема: запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи; забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об'єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику); прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Митним кодексом України (ч. 4 ст. 319, ст. 337) передбачено проведення митного контролю із застосуванням єдиної з митними органами інформаційно-телекомунікаційної системи, проте правовий статус такої автоматизованої системи, порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб'єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності, Митним Кодексом України не передбачено. У зв'язку з чим, автоматизована інформаційна система (ЦБД ЄАІС ДМСУ), даними якої оперує митний орган, на час розгляду справи має статус "для службового користування", у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що зазначена база не містить об'єктивних даних (наприклад умови ЗЕД), які підтверджуються документально, тому оцінці не підлягають, у зв'язку з чим, в якості належного доказу по справі - не приймається.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Також, суд звертає увагу, що у декларації митної вартості, яка використовувалася для порівняння ціни товарів, товар різниться за своїми характеристиками від того, який придбавався позивачем(хімічний склад); зі змісту такого документа не вбачається також загальної вартості контракту та умов оплати (а.с.95).

Інших доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

Суд, зазначає, що за наявності у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності заявленої митної вартості товару, митний орган має право витребувати додаткові документи для підтвердження заявлено митної вартості товарів.

Під час розгляду справи судом не встановлено, що в документах, які були подані декларантом разом з ВМД для підтвердження митної вартості товару, наявні недостовірні відомості, розбіжності чи ознаки підробок.

Документи, подані ТОВ "Феросистема" до Кіровоградської митниці з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість містять усю необхідну інформацію про вартість товару та транспортних послуг, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Згідно положень ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач по справі прийняв рішення про корегування митної вартості, за відсутністю обґрунтованих підстав вважати заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів неповними, недостовірними чи з розбіжностями, у зв'язку з чим, під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів, діяв у спосіб, що не відповідає вимогам Митного кодексу України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів суду ті обставини на які посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог, тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кіровоградської митниці Міндоходів "Про коригування митної вартості товарів" від 04.12.2014 року за №901000003/2014/000209/2.

Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю "Феросистема" з Державного бюджету судовий збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя В.С. Мирошниченко