Справа № К/9991/14433/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Київ К/9991/14433/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом Управління Пенсійного фонду України в Уманському районі Черкаської області (далі - УПФ в Уманському районі) до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Умані Черкаської області (далі - ВВДФСС НВВПЗ в м. Умані) про стягнення коштів за касаційною скаргою ВВДФСС НВВПЗ України в м. Умані на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року

в с т а н о в и л а :

У січні 2010 року УПФ України в Уманському районі у Черкаському окружному адміністративному суді пред'явило позов до ВВДФСС НВВПЗ України в м. Умані про стягнення коштів.

Просило стягнути 125579,73 грн. понесених витрат у звязку із виплатою пенсій пенсіонерам, які постраждали внаслідок нещасних випадків на підприємствах.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2010 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2010 року скасовано, позов УПФ України в Уманському районі задоволено.

Стягнуто з ВВДФСС НВВПЗ України в м. Умані на користь УПФ України в Уманському районі 125579,73 грн.

У касаційній скарзі ВВДФСС НВВПЗ України в м. Умані, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить його рішення скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ВВДФСС НВВПЗ України в м. Умані підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачем в період з травня по листопад 2009 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України було виплачено громадянам пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що проживають на території Ставищенського району Київської області.

Протягом вказаного періоду позивачем було виплачено державну адресну допомогу в сумі 115 426,98 грн., суму витрат на підвищення пенсії по інвалідності у розмірі 2544, 25 грн., 3808,00 грн. заборгованості з виплати пенсії особам, що отримали каліцтво в державах СНД, та 3800,50 грн. заборгованості зі сплати пенсії особам, справи яких не перебувають на обліку у відповідача.

Відповідачем вказані суми не були прийняті до заліку.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції правомірно виходив з відсутності правових підстав для стягнення з відповідача заявленої УПФ України в Уманському районі до відшкодування лише суми державної адресної допомоги.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду першої інстанції у цій частині позову з огляду на таке.

З набранням чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсій по інвалідності в зв'язку із втратою годувальника покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Частиною другою статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутись до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Постановою правління Пенсійного фонду та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 04 березня 2003 року № 5-4/4 затверджений Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі - Порядок № 5-4/4).

Згаданий Порядок № 5-4/4 визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду витрат, пов'язаних із виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер із цих причин, що призначені особам, застрахованим згідно із Законом України від 23 вересня 999 № 1105-ХІV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застрахованим, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам унаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних із виконанням ними трудових обов'язків.

Статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" не передбачено можливість відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань витрат по оплаті державної адресної допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" запроваджена щомісячна державна адреса допомога, яка сплачується у разі, коли розмір пенсії не досягає певного відсотка прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків передбачений статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Відповідно до статті 21 вказаного Закону України позивач зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, при настанні страхового випадку.

Державна адресна допомога, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265, не передбачена у вказаному переліку соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України 26 березня 2008 року № 265 передбачено, що виплата державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога. Проте, даною постановою Кабінету Міністрів України не передбачено обов'язку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодовувати Пенсійному фонду України витрати зі сплати вказаних виплат.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 5-4/4 відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Згаданим Пунктом 4 Порядку № 5-4/4 передбачено перелік виплат, які відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України, серед якого відсутня щомісячна державна адресна допомога та витрати на її доставку.

Водночас колегія суддів вважає помилковою позицію відповідача, що питання про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду витрат, пов'язаних із виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, вирішується лише на централізованому рівні, оскільки вона не відповідає нормам чинного законодавства та висновкам Верховного Суду України з цього питання (постанови від 20 березня 2007 року у справах № 21-1087во06 та № 21-897во06 та інші), відповідно до яких Порядок № 5-4/4, не врегульовує виниклих спірних відносин між Фондами.

У випадку відсутності згоди Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на включення витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності, до актів звірки розрахунків, вимоги про відшкодування таких сум вирішуються в судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, шляхом пред'явлення позову про стягнення цих сум.

Зазначене підтверджується також останньою практикою Верховного Суду України у справах цієї категорії, де сторонами виступали не Пенсійний фонд України та Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, а їх місцеві робочі органи.

Таким чином, витрати, понесені органами ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності від трудового каліцтва (у тому числі й пенсій особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР), підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Відповідно до частини першої статті 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

Такі підстави у цій справі є.

Керуючись статтями 220, 222, 225, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Умань у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Уманському районі Черкаської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Умані Черкаської області про стягнення коштів задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року в частині стягнення державної адресної допомоги в сумі 115426,98 грн. скасувати.

У цій частині залишити без зміни постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2010 року.

В решті постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.