Справа № 813/6306/14
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Справа № 876/10108/14
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника відповідача 1 Чабана О.С.,

представника третьої особи 1 Козоріз О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області, Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області, Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (тепер - Державна податкова інспекція у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області), Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області, треті особи - Головне управління Міндоходів у Львівській області (тепер - Головне управління ДФС у Львівській області), Державна податкова інспекція у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області, Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова про стягнення помилково сплачених коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 15.09.2014 року звернулися в суд з адміністративним позовом до ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області, Городоцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області, треті особи - ГУ Міндоходів у Львівській області, ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області, Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова в якому, уточнивши позовні вимоги, просили:

визнати неправомірною відмову ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області внести подання до управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова про повернення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 помилково сплаченого податку з операцій з продажу об'єкта нерухомого майна;

визнати неправомірною відмову Городоцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області внести подання до управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова про повернення ОСОБА_5 помилково сплаченого податку з операцій з продажу об'єкта нерухомого майна;

стягнути з місцевого бюджету Галицького району м. Львова за поданням ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області через управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 12 225,00 грн. (дванадцять тисяч двісті двадцять п'ять грн. 00 коп.) податку з доходів фізичних осіб, помилково сплаченого відповідно до квитанції №k58/V/82 від 31 липня 2013 року;

стягнути з місцевого бюджету Галицького району м. Львова за поданням ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області через управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 12 225,00 грн. (дванадцять тисяч двісті двадцять п'ять грн. 00 коп.) податку з доходів фізичних осіб, помилково сплаченого відповідно до квитанції №k58/V/87 від 31 липня 2013 року;

стягнути з місцевого бюджету Галицького району м. Львова за поданням Городоцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області через управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 12 225,00 грн. (дванадцять тисяч двісті двадцять п'ять грн. 00 коп.) податку з доходів фізичних осіб, помилково сплаченого відповідно до квитанції №k58/V/86 від 31 липня 2013 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року позов задоволено. Визнано неправомірною відмову ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області внести подання до управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова про повернення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 помилково сплаченого податку з операцій з продажу об'єкта нерухомого майна. Визнано неправомірною відмову Городоцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області внести подання до управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова про повернення ОСОБА_5 помилково сплаченого податку з операцій з продажу об'єкта нерухомого майна. Стягнуто з місцевого бюджету Галицького району м. Львова за поданням ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області через управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 12 225,00 грн. (дванадцять тисяч двісті двадцять п'ять грн. 00 коп.) податку з доходів фізичних осіб, помилково сплаченого відповідно до квитанції №k58/V/82 від 31 липня 2013 року. Стягнуто з місцевого бюджету Галицького району м. Львова за поданням ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області через управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 12 225,00 грн. (дванадцять тисяч двісті двадцять п'ять грн. 00 коп.) податку з доходів фізичних осіб, помилково сплаченого відповідно до квитанції №k58/V/87 від 31 липня 2013 року. Стягнуто з місцевого бюджету Галицького району м. Львова за поданням Городоцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області через управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 12 225,00 грн. (дванадцять тисяч двісті двадцять п'ять грн. 00 коп.) податку з доходів фізичних осіб, помилково сплаченого відповідно до квитанції №k58/V/86 від 31 липня 2013 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області, Городоцька ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області, ГУ Міндоходів у Львівській області оскаржили його в апеляційному порядку. В апеляційних скаргах просять рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вимоги за апеляційними скаргами обґрунтовують тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права.

Зазначають, що в результаті перепланування квартири АДРЕСА_1, на підставі розпорядження Галицької районної адміністрації ЛMP від 04 березня 2011 року №р-116, керуючись ст.332 ЦК України, була створена нова річ на яку позивачами оформлено Свідоцтво на право власності на квартиру від 12 березня 2012 року, яке зареєстровано в Обласному Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 05.04.2012 року.

Таким чином, оскільки у 2012 році позивачі одержали Свідоцтво про право власності на квартиру, продаж якої здійснили у 2013 році, дохід, отриманий від продажу нерухомого майна, яке перебувало у власності платника податків до трьох років, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною п.167.2 ст.167 ПК України (5 відсотків).

Представники відповідача 1 та третьої особи 1 в судовому засіданні вимоги апеляційних скарг підтримали та просили їх задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представників відповідача 1 та третьої особи 1, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подані апеляційні скарги слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 8 серпня 2013 року позивачами було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого вони продали зазначену квартиру.

31 липня 2013 року ними сплачено до бюджету 12 225,00 грн. кожним в рахунок сплати податку з доходу фізичних осіб від продажу нерухомого майна. Про необхідність такої сплати та розрахунок суми було повідомлено позивачам нотаріусом при оформленні угоди з купівлі-продажу майна.

Позивачі звертались до податкових органів із заявами про повернення коштів, вказуючи на допущення ними помилки по сплаті податку, на що отримали відмову.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачам квартира АДРЕСА_1, належала на праві спільної сумісної власності із 1997 року, тобто більше трьох років. Проведене перепланування квартири не свідчить про зміну власників або втрату ними права власності і не може вважатися датою набуття ними права власності на квартиру відповідно до свідоцтва на право власності на квартиру №Г-04363 від 12.03.2012 року. А тому позивачі звільнені від сплати податку з доходів фізичних осіб, отриманого від операції з продажу об'єктів нерухомості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, однак переконана, що судом першої інстанції зроблено помилку щодо висновку про стягнення з місцевого бюджету 12 225,00 гривень податку з доходів фізичних осіб для кожного позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Як видно з матеріалів справи згідно свідоцтва про право власності на квартиру №Г-13005 від 03 лютого 1997 року зазначена вище квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з 1997 року. Загальна площа квартири відповідно до свідоцтва становила 67,2 кв.м.

Для надання дозволу на здійснення та завершення перепланування у вказаній квартирі позивачі звернулись з відповідною заявою до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради.

Розглянувши заяву позивачів, Галицька районна адміністрація на підставі розпорядження від 04.03.2011 року №р-116, враховуючи рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 11.09.2009 року №723 та від 23.10.2009 року №881 "Про внесення змін та доповнень до рішень виконавчого комітету" надала дозвіл позивачам завершити самовільно розпочате перепланування квартири АДРЕСА_1 згідно поданих проектних пропозицій.

У зв'язку із зменшенням загальної площі квартири до 65,7 кв.м. на підставі розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 04 березня 2011 року №р-116 було внесено зміни в інвентаризаційну справу будинку АДРЕСА_1 та оформлено нове свідоцтво про право власності на квартиру №Г-04363 від 12 березня 2012 року, тобто було здійснено реєстрацію перепланування квартири.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що нове свідоцтво було видано не у зв'язку із зміною, переходом чи припиненням права власності на вищевказану квартиру, а у зв'язку із її переплануванням, тобто зміною технічних характеристик, що в свою чергу не може свідчити, про те, що позивачі набули право власності на нову річ, тобто новостворене майно, як це зазначено апеллянтами в апеляційних скаргих, оскільки право власності на квартиру АДРЕСА_1 у них і не припинялось.

Таким чином, висновок про те, що позивачі відповідно до п.172.1 ст.172 Податкового кодексу України, яким передбачено, що дохід, отриманий платником податку від продажу не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового будинку, а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеної ст.121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується, звільнені від сплати податку з доходів фізичних осіб, отриманого від операції з продажу об'єктів нерухомості (земельних ділянок), є підставним та обгрунтованим.

Згідно п.43.1 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Пунктом 43.3 цього Кодексу встановлено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до п. 43.4, 43.5 Податкового кодексу України, платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Згідно п.43.6 Податкового кодексу України, повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Пунктом 3 розділу 1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, (надалі - Порядку) передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

В силу пункту 5 розділу 1 Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до п.10 р.1 Порядку, заява та/або подання подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів.

Підпунктом 41.1.1 Покаткового кодексу України визначено, що контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Згідно до п.1. р.2 Порядку, операції з повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів здійснюють органи Казначейства.

Відтак, органи Казначейства здійснюють повернення помилково сплаченого до місцевого бюджету податку з доходу фізичних осіб за наявності відповідної заяви платника та подання органу податкової служби.

Таким чином, податковий орган у випадку встановлення факту помилково сплаченого податку з доходів фізичних осіб за заявою платника податку зобов'язаний підготувати висновок за формою передбаченою Порядком взаємодії органів державної податкової служби, місцевих фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 21.12.2010 р. №974/1597/499, а органи Державного казначейства України зобов'язані здійснити повернення помилково сплачених сум грошових зобов'язань.

З матеріалів справи видно, що позивачами під час укладення договору купівлі-продажу від 08 серпня 2013 року сплачено кожним податок з доходів фізичних осіб у розмірі 12 225,00 грн., що підтверджується квитанціями №к58/V/82, №к58/V/86, №к58/V/87. Зі змісту цих квитанцій встановлено, що даний податок позивачами сплачено у місцевий бюджет Галицького району м. Львова, банк отримувача: ГУ ДКС України у Львівській області, код банку отримувача: 825014.

Судом першої інстанції в рішенні зазначено, що у жовтні 2014 року позивачі звернулись до ДПІ у Галицькому районі м. Львова із заявами про повернення помилково сплаченого податку з операцій з продажу об'єкта нерухомого майна та отримали відповіді, у яких було зазначено, що питання про повернення помилково сплачених податків може бути розглянуте податковим органом за місцем реєстрації заявника після подання ним декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік.

У лютому 2014 року разом із декларацією про майновий стан та доходи за 2013 рік ОСОБА_3 ОСОБА_4, подали заяви до ДПІ у Франківському районі м. Львова, а ОСОБА_5 до Мостиського відділення Городоцької ОДПІ про повернення на їх користь помилково сплаченого податку з операцій з продажу об'єкта нерухомого майна при продажі вищевказаної квартири.

Листом Мостиського відділення Городоцької ОДПІ від 14.03.2014 року №425/10/17 ОСОБА_5 відмовлено у поверненні помилково сплаченого податку та рекомендовано звернутись із аналогічною заявою до ДПІ в Галицькому районі м. Львова за місцем сплати податку.

Актами про результати камеральної перевірки податкової звітності ДПІ у Франківському районі м. Львова від 04.04.2014 року №000281/13-05-17-01/НОМЕР_1 та від 08.07.2014 року №000400/13-05-17-01/НОМЕР_2 встановлено, що вищевказана квартира перебувала у власності позивачів менше трьох років та сума податку до повернення з бюджету задекларовано неправомірно і поверненню не підлягає.

Вказані акти камеральної перевірки було оскаржено до Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Львівській області.

Листом ГУ Міндоходів у Львівській області від 02.06.2014 року №13113/10/13-01-17-0118/271 було відмовлено ОСОБА_3 в поверненні помилково сплачених коштів, посилаючись на те, що в результаті перепланування квартири позивачами було отримано нове свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_1, а це на думку ГУ Міндоходів України у Львівській області свідчить про перебування вищевказаної квартири у власності позивачів менше трьох років.

Відповідь аналогічного змісту отримав ОСОБА_4 від ГУ Міндоходів у Львівській області листом від 06.08.2014 року №18874/10/13-01-17-0118/439.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком сду першої інстанції щодо неправомірності дій податкових органів щодо відмови вчинити дії по поверненню помилково сплачених позивачами коштів.

Однак, як видно з уточненого адміністративного позову позивачі звернулися з вимогами до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (тепер - Державна податкова інспекція у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області), Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З наведених вище норм Податкового кодексу України видно, що повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснює орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на підставі висновку органу державної податкової служби.

Таким чином, вимога пред'явлена до органів державної податкової служби про стягнення помилково сплаченого податку з доходів фізичних осіб безпідставною та необґрунтованою, так як до обов'язків відповідачів належить тільки підготовка висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подача його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що позов слід задовольнити частково, визнавши неправомірними відмови Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області та Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області підготувати висновок про повернення позивачам з місцевого бюджету Галицького району м. Львова помилково сплаченого податку на доходи фізичних осіб та подати його для виконання управлінню Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова і зобовязати підготувати та подати такий.

Згідно ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п.3, 4 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, доводи апеляційних скарг висновки суду в частині спростовують, а тому такі підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області, Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області, Головного управління Міндоходів у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року у справі №813/6306/14 скасувати і прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області підготувати висновок про повернення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місцевого бюджету Галицького району м. Львова помилково сплаченого податку на доходи фізичних осіб та подати його для виконання управлінню Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова.

Визнати неправомірною відмову Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області підготувати висновок про повернення ОСОБА_5 з місцевого бюджету Галицького району м. Львова помилково сплаченого податку на доходи фізичних осіб та подати його для виконання управлінню Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області підготувати висновок про повернення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місцевого бюджету Галицького району м. Львова помилково сплаченого податку на доходи фізичних осіб та подати його для виконання управлінню Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова.

Зобов'язати Городоцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Львівській області підготувати висновок про повернення ОСОБА_5 з місцевого бюджету Галицького району м. Львова помилково сплаченого податку на доходи фізичних осіб та подати його для виконання управлінню Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Постанова у повному обсязі складена 10.02.2015 року.