Справа № 813/8794/14
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року № 813/8794/14

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.

секретар судового засідання Фуртак А.В.

за участі представників:

позивача Михайляк А.В.

відповідача Дац Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду в Миколаївському районі Львівської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Миколаївському районі Львівської області про зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

Львівським окружним адміністративним судом отримано позовну заяву, в якій позивач просив:

- зобов'язати відповідача прийняти до відшкодування та включити до щомісячних актів звірок суми пенсій, виплачених за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2014 року громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на загальну суму 3600 грн.;

- стягнути з відповідача не прийняті до відшкодування суми пенсій, які було виплачено за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2014 року громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в розмірі 3600 грн.

Посилається на те, що відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу у включенні до щомісячних актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі - акти звірок) за квітень-листопад 2014 року витрати на виплату і доставку пенсій по інвалідності громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на загальну суму 3600 грн. Як пояснив позивач, нещасні випадки, які спричинили трудове каліцтво названих вище осіб сталися з ними на території Російської Федерації ще у період її входження до складу СРСР як республіки. З покликанням на положення Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992 року позивач зазначив, що пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, якщо страховий випадок стався на території держав-учасниць Угоди, призначаються за законодавством України і виплачуються з коштів Пенсійного фонду України. Також позовна заява мотивована нормами Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 року за № 16/98-ВР, Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Ухвалою суду від 04.02.2015 року позовну заяву в частині зобов'язання відповідача прийняти до відшкодування та включити до щомісячних актів звірок суми пенсій, виплачених за квітень і травень 2014 року та про стягнення пенсій, виплачених за квітень і травень 2014 року на загальну суму 900 грн. (по 450 грн. за місяць) залишено без розгляду. Щодо решти позовних вимог, то представник позивача їх підтримує, просить позов задовольнити повністю.

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких такий просить в позові відмовити, зазначив, що механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування витрат, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 04 березня 2003 року № 55-4/4, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 року за №376/7697. Згаданий Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Однак цей Порядок не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків підлягає застосуванню лише при відсутності спору. Також відповідач зазначив про те, що відмовляючи позивачу у прийнятті до відшкодування витрат на виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Відділення взяло до уваги те, що нещасні випадки з ними сталися у 1996 році та 1992 році відповідно, але ці особи не були застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Крім того, особові справи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у Відділенні відсутні, страхові виплати їм не здійснюються, а відтак позовні вимоги позивача є безпідставними.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до акта №23 форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві від 20.12.1996 року нещасний випадок з гр. ОСОБА_4 стався 20.12.1996 року під час виконання робіт в котельні ПМК с. Еруза Красноярського краю, АО АС «Полюс» (м. Красноярськ, Російська Федерація). З лютого 1998 року ОСОБА_4 призначено пенсію по інвалідності, що підтверджується долученим представником позивача рішенням Миколаївського відділу соціального захисту населення.

Нещасний випадок з гр. ОСОБА_5 стався 16.10.1992 року на трубній базі Нафтогазодобувного управління «Муравленковснефть» (м. Муравленко, Тюменська область, Російська Федерація), про що також складено акт типової форми № Н-1 від 18.10.1992 року. З серпня 1994 року ОСОБА_5 призначено пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, на підтвердження чого також долучено копію рішення органу соціального захисту населення від 01.06.1994 року.

Щодо гр. ОСОБА_3, то відповідно до акта форми Н-1 від 27.11.1987 року нещасний випадок з ним стався 17.11.1987 року при виконанні робіт в цеху ПГО «Ленанефтегазгеология» (с. Кисил-Сир, Республіка Саха (Якутія), Російська Федерація). Згідно з протоколом Якутської АССР від 26.04.1988 року ОСОБА_3 з 17.03.1988 року призначено пенсію у зв'язку з трудовим каліцтвом.

На підтвердження факту нарахування та виплати пенсій гр. ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за період червень-листопад 2014 року позивач надав відповідні довідки про суми щомісячних виплат кожному з них.

Витрати на виплату ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва за період червень-листопад 2014 року на загальну суму 2700 грн. (по 150 грн. щомісяця кожному із названих пенсіонерів) позивач включав в акти звірок за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2014 року, проте Відділення виконавчої дирекції Фонду відмовилося приймати ці виплати до відшкодування з тих мотивів, що нещасний випадок стався за межами України.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 року за №16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом (далі - роботодавець), громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ, залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Відповідно до п.4 ст.25 Основ, за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, відповідно до статті 25 Основ, є Фонд, що також передбачено статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року № 1105-ХIV (далі - Закон №1105-XIV), яка визначає перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом.

У частині 4 статті 26 Основ встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене частиною другою статті 24 Закону №1105-XIV, відповідно до пункту 5 якої, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між фондом і страховиком з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення. За змістом цієї норми взаємні розрахунки між державами можуть проводитися лише на підставі двосторонніх договорів.

Таким чином, витрати, понесені органами ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою пенсії по інвалідності від трудового каліцтва (у тому числі й пенсії особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР), підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12 червня 2012 року № 21-165а12 та 21 травня 2013 року № 21-129а13.

Нещасний випадок з ОСОБА_3, який спричинив трудове каліцтво, стався у 1987 році на території колишньої республіки СРСР, відтак відповідно до наведених вище норм законодавства витрати управління ПФУ у Миколаївському районі, понесені на виплату йому пенсії по інвалідності, підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду. Щодо витрат на виплату пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва ОСОБА_4 та ОСОБА_5, то оскільки нещасний випадок на виробництві з кожним із них стався на території держави-учасниці Угоди, то в силу наведених вище норм законодавства пенсії по інвалідності призначаються їм відповідно до законодавства України, відтак Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний відшкодувати Пенсійному фонду витрати на виплату пенсій у зв'язку з трудовим каліцтвом.

Таким чином, витрати, понесені управлінням ПФУ у Миколаївському районі у зв'язку з виплатою та доставкою ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пенсій по інвалідності за період червень-листопад 2014 року на загальну суму 2700 грн., підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України допомоги на поховання, визначено "Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання", що затверджений спільною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 року за № 376/7697.

Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що територіальні органи Пенсійного фонду України щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Пунктом 6 Порядку передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі акта щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. На підставі акту звірення витрат проводиться відшкодування виплачених сум пенсій на централізованому рівні.

Однак, Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та Професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 4 березня 2003 року № 5-4/4, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки він встановлює лише механізм включення та відшкодування витрат за особовими справами потерпілих і розрахований на відсутність спору.

У випадку відсутності згоди між Фондами щодо підписання таких актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про відшкодування виплачених сум пенсій, спір вирішується в судовому порядку шляхом пред'явлення позову про стягнення цих сум, а не шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки.

Згаданий Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

Беручи до уваги наведене вище, вимога позивача про зобов'язання відповідача включити в акти щомісячної звірки осіб, яким виплачено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання витрати на виплату основного розміру пенсії ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за червень-листопад 2014 року на загальну суму 2700 грн. не підлягає задоволенню, оскільки встановлений порядок включення таких витрат розрахований на відсутність спору. Тому в цій частині позовних вимог управління ПФУ в Миколаївському районі слід відмовити.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Миколаївському районі Львівської області про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Миколаївському районі Львівської області на користь Управління пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області витрати на виплату пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, виплачених за червень-листопад 2014 року, на загальну суму 2700 (дві тисячі сімсот) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.