Справа № 815/1886/14
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 р. Справа № 815/1886/14

Категорія: 10.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Бондаренко Н.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Жук С.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Котовськом міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, за участю третьої особи: Котовський прикордонний загін Фінансово-економічний відділ (бухгалтерська служба) про визнання протиправним рішення і стягнення коштів, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Котовськом міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, за участю третьої особи: Котовський прикордонний загін Фінансово-економічний відділ (бухгалтерська служба) про визнання протиправним рішення і стягнення коштів.

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2014 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2014 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що висновки суду першої інстанції суперечать обставинам справи та оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працювала у Котовському прикордонному загоні з 18.12.2008 року. З 2011 року вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а 23.01.2014 року вийшла на роботу та приступила до виконання службових обов`язків. У зв`язку з загрозою вагітності, вона раніше запланованого лікарями строку відправлена у відпустку в зв`язку з вагітністю та пологами з 24.01.2014 року.

На початку лютого, позивачу стало відомо, що бухгалтерією фінансово-економічного відділу прикордонного загону невірно здійснено розрахунок обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з вагітністю та пологами визначений Постановою КМУ №1266 від 26.09.2001 року, а саме застосовано п.10, а не п.6 Постанови КМУ №1266 від 26.09.2001 року.

08.02.2014 року Позивач звернувся до Котовського прикордонного загону «Звернення громадянина України», щодо здійснення перерахунку обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з вагітністю та пологами визначений Постановою КМУ №1266 від 26.09.2001 року.

11.02.2014 року Позивач отримала відповідь від прикордонного загону, у якій останній повідомив, що звернувся з заявою Позивача до фонду соціального страхування - лист за № 11/548.

20.02.2014 року Позивачем було отримано другий лист Котовського прикордонного загону № 11/656, разом з листом - відповіддю Котовської міської виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 02-02-100 від 18.02.2014, з якого стало відомо, що дії (розрахунки) прикордонного загону вірні.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам призначаються та надаються за основним місцем роботи. Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комі сією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації. Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення.

У свою чергу, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності згідно статті 21 цього Закону здійснює лише фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам. Підставою для фінансування страхувальників є оформлена ними заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Отже законом встановлено, що правильне нарахування, призначення та надання матеріального забезпечення, зокрема, допомоги по вагітності та пологах, має проводитися виключно страхувальником-роботодавцем. Зі свого боку, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності лише фінансує страхувальників-роботодавців та лише в межах тих коштів, які розраховано страхувальниками та включено ними до заяви-розрахунку.

Відповідно до частини другої статті 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1266, встановлено що: обчислення середньої заробітної плати для розрахунку страхових виплат проводиться виходячи з розрахункового періоду, яким є період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески.

За загальним правилом, розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата для застрахованих осіб, є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок.

Якщо застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менш як 6 календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа), в яких сплачено страхові внески.

У разі коли застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менше ніж календарний місяць, середня заробітна плата для розрахунку допомоги по вагітності та пологах обчислюється з нарахованої заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески.

Як вже зазначалося раніше, ОСОБА_1 було прийнято на роботу до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 18 грудня 2008 року та із цього часу трудові відносини з нею тривали до настання страхового випадку - надання відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами 24 січня 2014 року. Отже розрахунковий період для неї має визначатися за правилами пункту 4 вказаного Порядку обчислення середньої заробітної плати - останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Оскільки страховий випадок настав 24 січня 2014 року, розрахунковим є період з 1 липня по 31 грудня 2014 року. У цей період ОСОБА_1 не працювала, оскільки знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що згідно пункту 4 зазначеного Порядку є поважною причиною.

Відповідно до пункту 10 вказаного Порядку обчислення середньої заробітної якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа не мала заробітку з поважних причин, що зазначені у пункті 4 цього Порядку, середня заробітна плата для розрахунку страхових ви плат визначається виходячи з місячної тарифної ставки посадового окладу встановленої працівникові на момент настання страхового випадку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення і стягнення коштів належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами та задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги один в один дублюють адміністративний позов (а.с. 3) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2014 року по справі № 815/1886/14, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя С.І. Жук