Справа № 813/557/15
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року № 813/557/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю представника відповідача Борського Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Прокурора Франківського району м.Львова до Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Франківського району м.Львова звернувся до суду з позовом до Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, у якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Борського Р.М. щодо невжиття всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення Франківського районного суду м.Львова від 31.07.2013р.

2. Зобов`язати державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Борського Р.М. вчинити дії щодо завершення виконавчого провадження №44133957 у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Прокурор обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що на виконанні Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 44133957 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість по кредитному договорі на загальну суму 139503,22 грн. У матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які докази здійснення перевірки майнового стану боржника шляхом виходу за його місцезнаходженням (місцем проживання). Окрім того, державним виконавцем не внесено до Франківського райсуду м.Львова в порядку ст..377-1 ЦПК України подання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України та не здійснено жодного виклику боржника. В виконавчому провадженні відсутні докази скерування постанови про відкриття провадження та державним виконавцем порушено строк здійснення виконавчого провадження.

В судове засідання 13.02.2015 року прокурор не з`явився, належно повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Так як, прокурором в судовому засіданні 12.02.2015 року позов підтримано, надано пояснення, аналогічні позовній заяві, суд враховуючи десятиденний строк вирішення справи, встановлений ст.181 КАС України, вважає, що розгляд справи слід завершити у відсутності прокурора.

Відповідач подав заперечення на позов, у якому зазначає, що державним виконавцем вживалися всі заходи з примусового виконання в межах наданих повноважень ЗУ «Про виконавче провадження», обмеження у праві виїзду за кордон порушує Конституційні права особи та громадянина, що також визначається в практиці Верховного Суду України від 01.02.2013 року « Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України». Вважає, що в діях державного виконавця Франківського ВДВС ЛМУЮ відсутня протиправна бездіяльність.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На виконанні Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 44133957 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість по кредитному договорі на загальну суму 139503,22 грн.

22.07.2014р державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 44133957 та надано боржнику строк до 29.07.2014 року для добровільного виконання.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців від 25.07.2014 року нерухоме майно, яке належить боржнику на праві власності відсутнє.

Згідно відповіді УПФУ від 22.07.2014 року боржник на обліку як одержувач пенсії не перебуває, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює.

Згідно відповіді ДПІ від 23.07.2014 року боржник доходів не отримує та відкритими рахунками в банківських установах не володіє.

05.08.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Державним виконавцем 03.09.2014р. на підставі ст.ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» з метою встановлення майнового стану боржника скеровано запити в реєструючи органи.

Згідно відповіді адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Львівській області від 25.09.2014р. боржник зареєстрований АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25.09.2014 року боржник пакетами акцій емітентів (10 % і більше статутного капіталу) не володіє.

Згідно відповіді ГУ МВС України управління державтоінспекції у Львівській області від 22.10.2014року транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді Державної інспекції сільського господарства у Львівській області від 01.12.2014року транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

31.10.2014 року на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.08.2014 року було здійснено державну реєстрацію обтяження нерухомого майна яке належить боржнику.

В процесі виконання 22.12.2014 року було повторно скеровано запити в УПФУ та ДПІ.

Згідно відповіді УПФУ від 23.12.2014 року боржник на обліку як одержувач пенсії не перебуває, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює.

Згідно відповіді ДПІ від 15.01.2014 року боржник доходів не отримує та відкритими рахунками в банківських установах не володіє.

05.02.2015 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 за місцем реєстрації боржника для перевірки майнового стану боржника що підтверджується актом державного виконавця від 05.02.2015 року, однак перевірити майновий стан боржника не вдалося оскільки квартира була зачинена.

05.02.2015 року на адресу АДРЕСА_1 за місцем реєстрації боржника було скеровано виклик державного виконавця (вих. №2075).

09.02.2015 року державним виконавцем було здійснено повторний вихід за адресою АДРЕСА_1 за місцем реєстрації боржника для перевірки майнового стану боржника і встановлено: ліквідного майна належного боржнику на праві власності в рахунок погашення заборгованості по ВП №44133957 не виявлено.

12.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 вищевказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1,2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України", зокрема, передбачено: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань. Громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1 - 9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Суд вважає обґрунтованими пояснення представника відповідача про те, що п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державному виконавцю надано право а не обов`язок у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2013р. «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» зазначено, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Суд вважає необґрунтованими пояснення прокурора про те, що відповідачем вчинено бездіяльність, так як у матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які докази здійснення перевірки майнового стану боржника шляхом виходу за його місцезнаходженням (місцем проживання), так як відповідачем надано акти від 05.02.2015 р., у якому зазначено, що при виході за адресою боржника перевірку майнового стану здійснити неможливо, оскільки квартира зачинена, та від 09.02.2015 року, у якому зазначено, що майна належного боржнику в рахунок погашення заборгованості за адресою боржника не виявлено.

Суд вважає, що відповідачам при виконанні виконавчого провадження № 44133957 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість по кредитному договорі на загальну суму 139503,22 грн. вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для примусового виконання рішення Франківського районного суду м.Львова від 31.07.2013р.

Крім того, 12.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», так як виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, а тому підстав для зобов`язання вчинити дії щодо завершення виконавчого провадження №44133957 у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження» у суду немає.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у задоволення позову слід відмовити.

Згідно ст..94 КАС України судові витрати не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 18.02.2015 року.