Справа № 813/9313/13а
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 р. Справа № 876/1765/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Коваля Р.Й.,

суддів: Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївцемремонт» (надалі - ТзДВ «Миколаївцемремонт») на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2014 року в адміністративній справі № 813/93313/13а за позовом управління Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області (надалі - УПФУ у Миколаївському районі) до ТзДВ «Миколаївцемремонт» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

встановив:

У грудні 2013 року УПФУ у Миколаївському районі звернулося з позовом до ТзДВ «Миколаївцемремонт» про стягнення з Товариства на свою користь заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 в сумі 29 853,25 грн.

Позивач вказував, що відповідач є платником страхових внесків на загальнообов'яз-кове державне пенсійне страхування, а тому відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зобов'язане відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2014 року позов задоволено.

Постанову суду оскаржив відповідач. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. Вказує на пропуск строку звернення до суду з вказаним позовом.

Відповідно до частини восьмої статті 183-2 КАС України апеляційні скарги у справах передбачених пунктом 4 частини першої статті 183-2 КАС України розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу апелянта треба залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що що відповідач є платником страхових внесків на соціальне страхування та збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. Об'єктом оподаткування для платника зазначеного збору є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 вказаного Закону.

Згідно з пунктом 2 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" відшкодуванню підлягають пенсії, призначені за п. "а" статті 13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади) крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного Фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року (надалі - Інструкція).

Пунктом 6.1 Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно із пунктом 6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У відповідності до вищевказаних приписів позивачем направлялись на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, наявним в матеріалах справи.

Таким чином, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Із матеріалів справи видно, що відповідачу надсилалося повідомлення за № 455 від 05.11.2013 про наявну заборгованість у розмірі 29 853,25 грн, яке ним отримано 18.11.2013 року (арк.5).

Покликання апелянта на пропуск строку звернення до суду, до уваги колегією суддів не беруться, оскільки згідно із частиною другою статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи видно, що згідно поданих та отриманих боржником повідомлень за листопад 2013 року за позивачем рахується несплачена заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 у розмірі 29 853,25 грн.

З позовом про стягнення такої заборгованості у судовому порядку позивач звернувся у грудні 2013 року, у строки, визначені статтею 99 КАС України, а тому відсутні підстави для застосування наслідків пропущення строків встановлених законом.

З урахуванням викладеного, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївцемремонт» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2014 року в адміністративній справі № 813/93313/13а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Р.Й. Коваль

Судді: В.В. Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк