Справа № 2а-7238/12/2670
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-7238/12/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Горбань Н.І.,

суддів: Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Генеральної прокуратури України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Генеральної прокуратури України про зобов'язання вчинити дії та стягнення різниці донарахованої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Генеральної прокуратури України, в якому просив: 1) зобов'язання відповідача відповідно до вимог пункту першого частини першої, частини третьої постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 1996 року №232 "Про надбавки до грошового забезпечення працівників слідчих підрозділів органів внутрішніх справ, Служби безпеки і прокуратури", пункту 2 наказу Генерального прокурора України від 04 квітня 1996 року №181-к та пункту 2.6 Положення про порядок встановлення надбавок до посадових окладів працівникам органів прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 20 березня 2006 року №622-ц, статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" провести перерахунок заробітної плати та виплатити позивачу різницю не отриманої заробітної плати у вигляді щомісячної доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих і прокурорів - криміналістів у розмірі 100 (сто) відсотків від суми пенсії, яка могла б бути нарахована у разі виходу на пенсію з 01 грудня 2005 року; 2) зобов'язання відповідача у відповідності до пункту 1.3 наказу Генерального прокурора України №240-ц від 20 січня 2004 року, пункту 2.3 Положення про порядок встановлення надбавок до посадових окладів працівникам органів прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 20 березня 2006 року №622-ц, провести перерахунок заробітної плати з урахуванням вислуги років, яка станом на 01 вересня 2005 року у позивача становила понад 20 років, та виплатити надбавку за вислугу років до заробітної плати, що виплачується працівникам органів прокуратури України у відсотках від загальної суми посадового окладу і надбавки за класний чин, залежно від стажу роботи, якщо вислуга років 20 і більше років у розмірі надбавки за вислугу років 30%; 3) зобов'язання відповідача провести перерахунок заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, як передбачено частиною першою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", видати довідку про заробітну плату за 24 календарні місяці роботи та інші документи, необхідні для перерахунку пенсії за вислугою років станом на 30 листопада 2007 року та інший період; 4) зобов'язання відповідача видати довідки про заробітну плату станом на 30 листопада 2007 року та на 01 лютого 2008 року для призначення та перерахунку пенсії за вислугу років з урахуванням перерахунку заробітної плати - доплати за вислугу 20 і більше років на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, слідчих співробітників Служби безпеки, начальників слідчих підрозділів, їх заступників, прокурорів - криміналістів і слідчих органів прокуратури та військових прокуратур, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 1996 року №232; 5) зобов'язання відповідача провести перерахунок заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, як передбачено частиною першою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та видати довідку про заробітну плату за 60 календарних місяців роботи підряд та інші документи необхідні для перерахунку пенсії за вислугою років на день звільнення, тобто станом на 25 вересня 2009 року; 6) зобов'язання відповідача врахувати попередній стаж роботи слідчим ОВС 5 років 0 місяців 2 дні до стажу слідчого Генеральної прокуратури України, в органах прокуратури 15 років 0 місяці 17 днів при обчисленні періоду, за який виплачується одноразова грошова допомога, тобто за 20 повних календарних років, відповідно до вимог частини 15 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру"; 7) зобов'язання відповідача відповідно до вимог частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" виплатити позивачу грошову допомогу без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури, з якого обчислена пенсія за вислугою років за період з вересня 1989 року по вересень 2009 року, що складає 20 років на день звільнення; 8) стягнення з відповідача різницю донарахованої заробітної плати у вигляді щомісячної доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих і прокурорів - криміналістів у розмірі 100 (сто) відсотків від суми пенсії, яка могла б бути нарахована у разі виходу на пенсію за період із 01 грудня 2005 року по листопад 2007 року відповідно до звіту-розрахунку в сумі 111 729,83 грн.; 9) зобов'язання відповідача після проведення всіх виплат заборгованостей по заробітній платі, оформити належним чином та видати підтверджуючі документи довідки - розрахунки по заробітній платі за 24 останніх календарних місяців служби підряд станом на 30 листопада 2007 року на момент отримання права для призначення пенсії працюючим, з якого обчислюється розмір пенсії відповідно до вимог статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" для Управління пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва для переоформлення і виплати належної позивачу пенсії, яку він мав отримувати на момент його звернення за призначенням пенсії, тобто станом на 30 листопада 2007 року та на 01 лютого 2008 року; 10) зобов'язання відповідача після проведення всіх виплат заборгованостей по заробітній платі оформити належним чином та видати підтверджуючі документи, довідки - розрахунки по заробітній платі з відображенням заборгованостей по заробітній платі за 60 останніх календарних місяців служби підряд на момент звільнення позивача, з якого обчислюється розмір пенсії, відповідно до вимог статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" для переоформлення і подальшої виплати належної позивачу пенсії, яку він мав отримувати на момент звільнення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2013 року позов задоволено частково. Зобов'язано Генеральну прокуратуру України провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_3 у вигляді щомісячної доплати за вислугу 20 і більше років у розмірі 100 відсотків суми пенсії, яка може бути нарахована у разі виходу на пенсію, та процентної надбавки за вислугу років з урахуванням періоду навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР (з 09 вересня 1985 року по 28 липня 1989 року), як строкової служби, та виплатити ОСОБА_3 різницю не отриманої заробітної плати за результатами проведеного перерахунку. Зобов'язано Генеральну прокуратуру України провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_3, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески. Зобов'язано Генеральну прокуратуру України провести перерахунок грошової допомоги, яка виплачується у разі виходу на пенсію за вислугою років у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури з урахуванням повних 14 років роботи ОСОБА_3 в органах прокуратури та з урахуванням здійсненої доплати за вислугу 20 і більше років на посадах начальницького складу слідчих підрозділів, їх заступників, прокурорів криміналістів і слідчих органів прокуратури згідно довідок від 23 лютого 2010 року №№18-26зп, 18-27зп та виплатити різницю не отриманої грошової допомоги за результатами проведеного перерахунку. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Генеральна прокуратура України подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію частково скасувати незаконну, на її думку, постанову суду першої інстанції. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необ'єктивність судового рішення, що є підставами для його часткового скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до Генерального прокурора України із заявою від 02 лютого 2012 року, у якій просив провести виплату заробітної плати (доплату, надбавки) за період з 2005 року по 2007 рік з урахуванням перерахунку відповідно до наданих довідок про заробітну плату, а також провести перерахунок та виплату заробітної плати, як передбачено наказом Генерального прокурора України від 04 квітня 1996 року №181-К, за період з 2005 по 2007 роки; виплатити заробітну плату (доплату) - надбавку до заробітної плати, передбачену наказом Генерального прокурора України від 04 квітня 1996 року №181-К та наказом від 20 березня 2006 року №622-ц за період з 2005 по 2007 роки у сумі 89 231,38 грн.; виплатити заробітну плату - надбавки до заробітної плати, збережені наказами Генерального прокурора України від 27 жовтня 2005 року №3299-Ц, від 27 січня 2006 року №237-Ц за складність та напруженість у роботі та надбавки згідно постанови Кабінету Міністрів України від 01 листопада 2003 року №1711 з квітня по серпень 2006 року в сумі 8 806,25 грн.; з урахуванням перерахунку та виплати заробітної плати (доплат, надбавок до заробітної плати), провести розрахунок сум для обчислення пенсії, яка може бути нарахована у разі виходу на пенсію з врахуванням виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, як передбачено Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у сумі 42 037,23 грн.; видати довідку про заробітну плату та інші документи, необхідні для оформлення-перерахунку пенсії за вислугою років станом на 01 грудня 2007 року та інший період; з урахуванням перерахунку заробітної плати виплатити грошову допомогу, як передбачено частиною п'ятнадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та виплатити частину невиплаченої грошової допомоги у сумі 60 000,00 грн., передбачену частиною п'ятнадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

У відповідь на заяву позивача Генеральна прокуратура України в листі від 12 березня 2012 року №18-443 вих.-12 повідомила наступне: доплату за вислугу 20 і більше років за період з серпня 2005 року по червень 2006 року нараховувати немає підстав, оскільки період роботи на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства військової прокуратури Північного регіону України до стажу, що дає право на отримання зазначеної доплати, не входить; за період з липня 2006 року по листопад 2007 року зазначена доплата була нарахована та виплачена у лютому 2010 року, що відображено в довідках від 23 лютого 2010 року №№18-26 зп, 18-27 зп з урахуванням доплати за вислугу 20 і більше років на посадах начальників слідчих підрозділів, їх заступників, прокурорів-криміналістів і слідчих органів прокуратури та військових прокуратур, які особисто отримав позивач; у довідках заробіток визначений у відповідності до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", а не на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; оскільки Указ Президента України від 18 квітня 2002 року №349/2002 "Про деякі заходи щодо матеріального забезпечення працівників прокуратури у зв'язку з додатковим навантаженням", яким встановлено надбавку за напруженість та складність роботи, втратив чинність, та втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 01 листопада 2003 року №1711, якою було встановлено надбавку за особливий характер роботи та інтенсивність праці, тому підстави для виплати зазначених надбавок після 01 квітня 2006 року відсутні; грошова допомога у разі виходу на пенсію за вислугою років згідно статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" була нарахована та виплачена позивачу у повному розмірі в жовтні 2009 року.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

В частині виплати щомісячної доплати за вислугу 20 і більше років у розмірі 100 відсотків суми пенсії, яка може бути нарахована у разі виходу на пенсію, та процентної надбавки за вислугу років слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про надбавки до грошового забезпечення працівників слідчих підрозділів органів внутрішніх справ, Служби безпеки і прокуратури" від 21 лютого 1996 року №232 (далі по тексту - Постанова №232) встановлено особам начальницького складу слідчих підрозділів органів внутрішніх справ, слідчим співробітникам Служби безпеки, начальникам слідчих підрозділів, їх заступникам, прокурорам-криміналістам і слідчим органів прокуратури та військових прокуратур:

щомісячну надбавку до окладів грошового утримання (для працівників органів прокуратури - до посадових окладів з урахуванням надбавок за класні чини) за службу на посадах слідчих і прокурорів-криміналістів у розмірах згідно з додатком;

щомісячну доплату за вислугу 20 і більше років на посадах начальницького складу в слідчих підрозділах органів внутрішніх справ, слідчих співробітників Служби безпеки, начальників слідчих підрозділів, їх заступників, прокурорів-криміналістів і слідчих органів прокуратури та військових прокуратур у розмірі 100 відсотків суми пенсії, яка може бути їм нарахована у разі виходу на пенсію. Працівникам прокуратури та військової прокуратури, які після призначення їм пенсії продовжують працювати на зазначених посадах, ця доплата не виплачується.

Згідно з пунктом 2 наказу Генерального прокурора України від 04 квітня 1996 року №181к "Про надбавки працівникам слідчих підрозділів органів прокуратури України" визначено, що до стажу роботи, що дає право на доплату за вислугу 20 і більше років, зараховується час роботи в органах прокуратури, в тому числі військової прокуратури, на посадах стажиста слідчого, слідчого, начальника або заступника начальника слідчого підрозділу, начальника відділу криміналістики, прокурора-криміналіста, що безпосередньо займається провадженням попереднього слідства; робота на зазначених посадах в органах внутрішніх справ і Служби безпеки України по безпосередньому провадженню попереднього слідства; частково оплачувана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та строкова військова служба.

Доплата за вислугу 20 і більше років, за даними розрахункових листів, нарахована та виплачена позивачу з липня 2006 року по вересень 2007 року, всього у розмірі 62 245,47 грн.

Обставини справи свідчать, що відповідач не зарахував до стажу, що дає право на доплату за вислугу 20 і більше років, період роботи ОСОБА_3 з 14 жовтня 2003 року по 10 травня 2004 року на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства військової прокуратури Північного регіону України, та вважає, що право на виплату вказаної доплати позивач отримав 26 липня 2006 року.

Слід зазначити, що посада прокурора відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства військової прокуратури Північного регіону України не відповідає посадам, стаж роботи на яких дає право на доплату за вислугу 20 і більше років, зокрема, позивачем не доведено, що на цій посаді він безпосередньо займався провадженням попереднього слідства.

Матеріали справи підтверджують, що за спірний період з вересня 2005 року по серпень 2007 року відповідач нараховував ОСОБА_3 надбавку за вислугу років у розмірі 25%.

Відповідно до пункту 1 Положення про порядок виплати процентних надбавок за вислугу років до заробітної плати працівникам органів прокуратури України, затвердженого Указом Президента України "Про розміри надбавок до посадових окладів за класні чини та вислугу років працівникам органів прокуратури України" від 20 грудня 1991 року №11 (що було чинним на момент виникнення спірних правовідносин), надбавки до заробітної плати за вислугу років виплачуються працівникам органів прокуратури України, які мають класні чини, у залежності від стажу роботи в органах прокуратури в таких розмірах: понад 2 роки - 5%; понад 5 років - 10 %; понад 10 років - 15%; понад 15 років - 20%; понад 20 років - 25%; понад 25 років - 30%; понад 30 років - 40%. Виплата вказаних надбавок провадиться один раз на місяць протягом всього періоду трудових відносин.

З метою створення сприятливих умов для комплектування органів прокуратури кваліфікованими кадрами та підвищення їх соціального захисту Указом Президента України від 02 червня 1995 року №414/95 "Про заходи щодо підвищення соціального захисту працівників органів прокуратури" встановлено нові розміри щомісячних надбавок за вислугу років до заробітної плати працівникам органів прокуратури України, які мають класні чини, залежно від стажу роботи, а саме: понад 3 роки - 10%; понад 5 років - 15 %; понад 10 років - 20%; понад 15 років - 25%; понад 20 років - 30%; понад 25 років - 40%.

Аналогічні розміри надбавки за вислугу років передбачено і в пункті 1.3 Положення про порядок встановлення надбавок до посадових окладів працівникам органів прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 20 січня 2004 року №240ц.

Згідно з пунктами 3, 4 Положення про порядок виплати процентних надбавок за вислугу років до заробітної плати працівникам органів прокуратури України, затвердженого Указом Президента України "Про розміри надбавок до посадових окладів за класні чини та вислугу років працівникам органів прокуратури України" від 20 грудня 1991 року №11, у трудовий стаж роботи, що дає право на одержання процентної надбавки до заробітної плати за вислугу років, включається час роботи в органах прокуратури.

У стаж роботи, що дає право на одержання процентної надбавки до заробітної плати за вислугу років, також включається час роботи на прокурорсько-слідчих посадах військової прокуратури, на слідчій роботі в органах внутрішніх справ і служби національної безпеки, та перебування на строковій службі в Збройних Силах.

Згідно з протоколом засідання комісії по встановленню трудового стажу від 06 листопада 2012 року №273-1 вирішено, що станом на 14 липня 2005 року (на момент призначення позивача на посаду старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України) стаж роботи ОСОБА_3, який давав йому право на одержання процентної надбавки за вислугу років, складає 17 років 08 місяців 13 днів.

При цьому до стажу роботи, який дає право на одержання процентної надбавки за вислугу років, зараховано наступні періоди роботи позивача:

- 04 листопада 1981 року - 18 листопада 1983 року - строкова військова служба у Збройних Силах СРСР;

- 01 вересня 1989 року - 01 серпня 1994 року - слідчий, старший слідчий слідчого відділення Ленінського, Кіцманського, Садгірського, Першотравневого районних відділів внутрішніх справ УВС Чернівецької області;

- 01 серпня 1994 року - 25 січня 2001 року - прокурор-криміналіст військової прокуратури Чернівецького, Львівського гарнізону Західного регіону України;

- 25 січня 2001 року - 30 липня 2003 року - старший слідчий, слідчий в особливо важливих справах, прокурор-криміналіст прокуратури Чернівецької області;

- 14 жовтня 2003 року - 10 травня 2004 року - прокурор відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства військової прокуратури Північного регіону України;

- 11 травня 2004 року - 13 липня 2005 року - слідчий в особливо важливих справах військової прокуратури Центрального регіону України.

До стажу роботи, який дає право на одержання процентної надбавки за вислугу років, відповідач не зарахував період навчання позивача у Вищій школі МВС СРСР з 09 вересня 1985 року по 28 серпня 1989 року, оскільки після навчання у Вищій школі МВС СРСР позивачу не видавалось направлення для роботи в органах прокуратури і статусу молодшого спеціаліста прокуратури він не набув; позивач був відряджений для проходження подальшої служби до районного відділу внутрішніх справ УВС Чернівецької області.

Так, на підставі копії довідки Управління МВС України в Чернівецькій області від 16 листопада 2006 року №10/2809, встановлено, що в період з 09 вересня 1985 року по 28 липня 1989 року ОСОБА_3 дійсно навчався у Вищій слідчій школі МВС СРСР, а по закінченні навчання відряджений для подальшого проходження служби в розпорядження УВС Чернівецької області з наданням чергової відпустки по 28 серпня 1989 року.( а.с. № 45 т. 1)

Разом з тим, відповідач, обчислюючи стаж, що дає право на доплату за вислугу 20 і більше років у розмірі 100 відсотків суми пенсії, яка може бути нарахована у разі виходу на пенсію, та процентної надбавки за вислугу років, не зараховував період навчання позивача у військово-навчальному закладі - Вищій слідчій школі МВС СРСР, як строкову службу.

Згідно з правилами статті 11 Закону УРСР "Про загальний військовий обов'язок", громадяни, які були прийняті до військово-навчальних закладів, перебували на дійсній військовій службі. На них розповсюджувалися обов'язки, які встановленні для військовослужбовців строкової служби. Крім того, вони та члени їх сімей користувались правами, пільгами та перевагами, які були встановленні чинним законодавством для військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей.

Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року №1545-XXII "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території Республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Відповідно до частини першої статті 25 Закон України "Про військовий обов'язок і військову службу" (в редакції станом на 25 березня 1992 року) громадяни, які навчаються у військово-навчальних закладах, перебувають на військовій службі і не мають звань прапорщиків чи мічманів та офіцерського складу, є курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

Навчання у військово-навчальних закладах зараховується курсантам, як строкова військова служба.

Обставини належності Вищої слідчої школи МВС СРСР до військо-навчального закладу відповідачем не заперечуються.

З урахуванням викладеного можна дійти висновку, що до стажу роботи, що дає право на доплату за вислугу 20 і більше років та процентної надбавки за вислугу років, має зараховуватись час навчання ОСОБА_3 в період з 09 вересня 1985 року по 28 липня 1989 року у Вищій слідчій школі МВС СРСР в якості строкової служби.

Таким чином, відповідач повинен здійснити відповідний перерахунок заробітної плати у вигляді доплати за вислугу 20 і більше років у розмірі 100 відсотків суми пенсії, яка може бути нарахована у разі виходу на пенсію, та процентної надбавки за вислугу років, з урахуванням часу навчання позивача у Вищій слідчій школі МВС СРСР, як строкової служби, та виплатити різницю недоотриманої заробітної плати; а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Водночас немає підстав брати до уваги доводи позивача щодо необхідності врахування на пільгових умовах (один місяць служби за три місяці) періоду виконання спеціальних завдань по охороні громадського порядку в м. Баку в умовах надзвичайного стану на підставі норм постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", оскільки вказана постанова визначає питання щодо призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" та не може застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки не регулює порядку зарахування стажу, який дає право на отримання доплати за вислугу 20 і більше років на посадах начальницького складу в слідчих підрозділах органів внутрішніх справ, слідчих співробітників Служби безпеки, начальників слідчих підрозділів, їх заступників, прокурорів-криміналістів і слідчих органів прокуратури та військових прокуратур у розмірі 100 відсотків суми пенсії, яка може бути їм нарахована у разі виходу на пенсію та процентної надбавки за вислугу років.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3, які стосуються щомісячної доплати за вислугу 20 і більше років у розмірі 100 відсотків суми пенсії, яка може бути нарахована у разі виходу на пенсію, та процентної надбавки за вислугу років, підлягають частковому задоволенню, а саме: щодо зобов'язання відповідача провести перерахунок заробітної плати та виплатити позивачу різницю не отриманої заробітної плати у вигляді щомісячної доплати за вислугу 20 і більше років у розмірі 100 відсотків суми пенсії, яка може бути нарахована у разі виходу на пенсію, та процентної надбавки за вислугу років.

Оскільки такий перерахунок вплине на розмір заробітної плати взагалі, обґрунтованими також є позовні вимоги про зобов'язання відповідача провести перерахунок заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

Стосовно обрахування стажу роботи для виплати грошової допомоги на підставі частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та можливості виплати такої допомоги без сплати податку слід зазначити про наступне.

Відповідно до частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, чинній на момент звільнення позивача) встановлено, що прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачується грошова допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.

Згідно з наказом Генеральної прокуратури України від 01 жовтня 2009 року №2602-ц ОСОБА_3 призначено виплатити грошову допомогу в розмірі місячного заробітку, з якого обчислено пенсію, за кожен із 13 повних років роботи в органах прокуратури у розмірі 144 444,43 грн. Після утримання податку з доходів фізичних осіб у сумі 21 666,66 грн. позивачу фактично було виплачено 122 777,77 грн.

Стаття 56 Закону України "Про прокуратуру" під поняттям "прокурор" розуміє Генерального прокурора України та його заступників, підпорядкованих прокурорів та їх заступників, старших помічників і помічників прокурора, начальників управлінь і відділів, їх заступників, старших прокурорів і прокурорів управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

Наведені правові норми дають підстави вважати, що до спеціального стажу роботи, з якого виплачується грошова допомога у разі виходу на пенсію, зараховуються виключно періоди роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури; за інші періоди трудової діяльності, зокрема, служба в органах внутрішніх справ, виплата грошової допомоги у разі виходу на пенсію прокурорів та слідчих не передбачена.

Посилання позивача на норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114, не можуть бути враховані, оскільки вказані акти визначають порядок і умови обрахування іншого виду спеціального стажу - для призначення пенсії на пільгових умовах, та не стосуються порядку виплати грошової допомоги у разі виходу на пенсію прокурорів та слідчих.

Враховуючи викладене, відповідач правомірно нараховував позивачу грошову допомогу у разі виходу на пенсію прокурорів та слідчих, виходячи зі стажу роботи виключно прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури, як передбачено частиною п'ятнадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Разом з тим, станом на день звільнення у зв'язку з виходом на пенсію, тобто 25 вересня 2009 року, стаж роботи ОСОБА_3 в органах прокуратури становив повних 14 років, чого не заперечував представник Генеральної прокуратури України в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Наведене свідчить, що при виплаті грошової допомоги на підставі частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" відповідачем не враховано ще одного повного року роботи позивача в органах прокуратури, що безпосередньо вплинуло на розмір грошової допомоги.

Крім того, після виплати грошової допомоги відповідачем проведено перерахунок заробітної плати у вигляді доплати за вислугу 20 і більше років у розмірі 100 відсотків суми пенсії, яка може бути нарахована у разі виходу на пенсію, про що видані відповідні довідки від 23 лютого 2010 року №18-26 зп та №18-27 зп разом з додатками.

У своєму листі до Пенсійного фонду України від 23 лютого 2010 року відповідач зазначив, що ним надаються довідки від 23 лютого 2010 року №№18-26зп, 18-27зп про заробітну плату ОСОБА_3 станом на 30 листопада 2007 року для призначення та перерахунку пенсії за вислугу років з урахуванням доплати за вислугу 20 і більше років на посадах начальницького складу слідчих підрозділів, їх заступників, прокурорів криміналістів і слідчих органів прокуратури згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 1996 року №232, та що довідки від 30 листопада 2007 року №18-709зп та від 28 березня 2008 року №18-365зп слід вважати недійсними.

Зазаначений перерахунок заробітної плати у вигляді доплати за вислугу 20 і більше років у розмірі 100 відсотків суми пенсії, яка може бути нарахована у разі виходу на пенсію, також вплинув на розмір грошової допомоги при звільненні, який визначається у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.

Таким чином, з урахуванням викладеного, відповідач повинен здійснити перерахунок грошової допомоги, яка виплачується у разі виходу на пенсію за вислугою років у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури з урахуванням повних 14 років роботи прокурором, слідчим прокуратури та з урахуванням здійсненої доплати за вислугу 20 і більше років на посадах начальницького складу слідчих підрозділів, їх заступників, прокурорів криміналістів і слідчих органів прокуратури.

Згідно з частиною першою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

При цьому, як зазначає відповідач, стаж роботи позивача в органах внутрішніх справ за період з 01 вересня 1989 року по 01 серпня 1994 року зараховано до загального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до статті 501 Закону України "Про прокуратуру".

Норми частини п'ятнадцятої статті 501 Закону України "Про прокуратуру", що діяли на момент виникнення спірних правовідносин, передбачали виплату грошової допомоги без сплати податку.

Разом з тим, згідно з підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", який набрав чинності з 01 січня 2004 року, до загального місячного оподатковуваного доходу фізичної особи включалися доходи у вигляді заробітної плати, інших виплат та винагород, нарахованих (виплачених) платнику податків відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору. До винятків зі складу зазначеного оподатковуваного доходу, встановлених пунктом 4.3 зазначеної статті цього Закону, суми отриманої грошової допомоги при виході на пенсію за вислугою років прокурорам або слідчим прокуратури на підставі частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" не включалися.

Водночас, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що "конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Отже, за наявності декількох норм закону, які по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах повинні застосовуватися положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Закон України "Про податок з доходів фізичних осіб" прийнятий пізніше, ніж почали діяти норми частини п'ятнадцятої статті 501 Закону України "Про прокуратуру".

Отже, з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше, положення частини п'ятнадцятої статті 501 Закону України "Про прокуратуру" про звільнення від оподаткування грошової допомоги не підлягають застосуванню, з огляду на те, що Закон України "Про податок з доходів фізичних осіб" не встановлює таких пільг.

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність в Законі України "Про податок з доходів фізичних осіб" пільги у вигляді звільнення від сплати податку, позивач не звільнений від сплати податку з доходів фізичних осіб, а тому його доходи, зокрема у вигляді грошової допомоги, мають оподатковуватися на загальних підставах.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для врахування стажу роботи в органах внутрішніх справ до стажу, за який виплачується грошова допомога та для зобов'язання відповідача виплатити грошову допомогу без сплати податку, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком Окружного адміністративного суду міста Києва, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача в рамках даного адміністративного спору необхідно вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Генеральну прокуратуру України здійснити перерахунок грошової допомоги, яка виплачується у разі виходу на пенсію за вислугою років у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури з урахуванням повних 14 років роботи ОСОБА_3 в органах прокуратури та з урахуванням здійсненої доплати за вислугу 20 і більше років на посадах начальницького складу слідчих підрозділів, їх заступників, прокурорів-криміналістів і слідчих органів прокуратури згідно довідок від 23 лютого 2010 року №№18-26зп, 18-27зп, та виплатити різницю не отриманої грошової допомоги за результатами проведеного перерахунку.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача видати довідки про заробітну плату, то такі вимоги є передчасними, оскільки на момент вирішення спору відсутній факт порушеного права позивача щодо отримання таких довідок та відсутні докази відмови відповідача видати згадані довідки після здійснення відповідного перерахунку заробітної плати.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Доводи апеляційної скарги та представника апелянта в судовому засіданні не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вони не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги Генеральної прокуратури України - відмовити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Н.І.Горбань

Судді: Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 13.02.2015 року.

.

Головуючий суддя Горбань Н.І.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.