Справа № 826/10472/13-а
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

17 лютого 2015 року м. Київ № 826/10472/13-а

Окружний адміністративний суд м. Києва в особі головуючого судді Кармазіна О.А., при секретарі Тимчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомтретьої особи із самостійними вимогами на предмет спору - депутата Київської міської ради ОСОБА_1
до заступника міського голови - секретаря Київської міської ради ОСОБА_2
Київської міської ради
про визнання наявності компетенції (повноважень) у суб'єктів владних повноважень,-
В С Т А Н О В И В:

04 липня 2013 року Київська міська організація політичної партії «Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина»» (КМОПП «ВО «Батьківщина»») та народний депутат України ОСОБА_3 (ОСОБА_3.) звернулися в суд з позовом до заступника Київського міського голови - секретаря Київської міської ради ОСОБА_2 (ОСОБА_2.) про визнання незаконним й скасування її розпорядження «Про проведення 11 липня 2013 року пленарного засідання ХІ сесії Київської міської ради VI скликання» від 01 липня 2013 року №46.

Зазначили, що чергові вибори депутатів місцевих рад відбулися 26 березня 2006 року під час дії редакції частини першої статті 141 Конституції України від 28 червня 1996 року, якою передбачено строк повноважень обраних депутатів 4 роки. Однак, 25 травня 2006 року редакцію цієї статті змінено і передбачено строк повноважень депутатів 5 років. Враховуючи, що вказана зміна не поширювалась на депутатів, обраних 26 березня 2006 року, чергові вибори по Україні (за винятком Київської міської ради зокрема) відбулися 31 жовтня 2010 року, тобто на четвертий рік повноважень депутатів місцевих рад. В той же час, 25 травня 2008 року відбулися позачергові вибори депутатів Київської міської ради на повноваження яких зміни уже розповсюджувались.

Посилаючись на те, що після закінчення п'ятирічного строку повноважень, тобто 02 червня 2013 року рада не може здійснювати свої визначені законодавством повноваження, у тому числі і проводити пленарні засідання сесій, а секретар Київської міської ради - скликати чергове пленарне засідання сесії, - позивачі просили визнати незаконним й скасувати оскаржуване розпорядження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2013 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовчі дії й призначено її до судового розгляду.

08 серпня 2013 року через канцелярію суду за вхідним №03-4/53470/13 від депутата Київської міської ради ОСОБА_1 (ОСОБА_1.) надійшло клопотання про вступ у справу в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору на стороні відповідача та, відповідно, адміністративний позов у справі за позовом КМОПП «ВО «Батьківщина»», народного депутата України ОСОБА_3 до заступника міського голови - секретаря Київської міської ради ОСОБА_2, Київської міської ради про визнання наявності компетенції на здійснення повноважень передбачених законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» до обрання нового складу Київської міської ради на наступних чергових місцевих виборах у порядку, встановленому Конституцією України та законами України у суб'єктів владних повноважень - Київської міської ради, заступника міського голови - секретаря Київради ОСОБА_2 та депутатів Київської міської ради, обраних на позачергових виборах депутатів 25 травня 2008 року, в тому числі повноважень щодо скликання на 11 липня 2013 року пленарного засідання ХІ сесії Київської міської ради VI скликання.

У засіданні 09 серпня 2013 року судом з урахуванням наданих представником відповідача пояснень протокольною ухвалою уточнено посаду відповідача заступника Київського міського голови - секретаря Київської міської ради ОСОБА_2 на заступника міського голови - секретаря Київської міської ради ОСОБА_2 та іншою ухвалою залучено до участі у справі другого відповідача - Київську міську раду.

В подальшому, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2013 року задоволено клопотання депутата Київської міської ради ОСОБА_1 та залучено його до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору й прийнято до розгляду і вирішення по суті його позов.

Іншим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від цієї ж дати задоволено клопотання представника позивачів про відкликання заяви та залишено позовну заяву КМОПП «ВО «Батьківщина»», народного депутата України ОСОБА_3 до заступника міського голови - секретаря Київської міської ради ОСОБА_2 про визнання незаконним й скасування її розпорядження «Про проведення 11 липня 2013 року пленарного засідання ХІ сесії Київської міської ради VI скликання» від 01 липня 2013 року №46, - без розгляду.

І нарешті, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2013 року з урахуванням ухвали цього суду про внесення виправлень у судове рішення, адміністративний позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору задоволено повністю. Визнано наявність у суб'єктів владних повноважень - Київської міської ради, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради VI скликання ОСОБА_2 та депутатів Київської міської ради VI скликання, обраних на позачергових виборах депутатів 25 травня 2008 року компетенції на здійснення повноважень, передбачених законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» до обрання нового складу Київської міської ради на наступних чергових місцевих виборах у порядку, встановленому Конституцією України та законами України, у тому числі повноважень щодо скликання на 11 липня 2013 року пленарного засідання ХІ сесії Київської міської ради VI скликання.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2013 року й від 02 жовтня 2013 року, прийняті за результатами його перегляду скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому, судом касаційної інстанції зазначено, що адміністративний позов, відповідно до приписів пункту 6 частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року №2747-ІV (КАС України) може містити вимогу про встановлення компетенції, однак така вимога може мати місце лише у спорі між близькими за функціями суб'єктами владних повноважень, що виник з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень. Тобто, при новому розгляді справи судам необхідно уточнити вимоги позивача з метою приведення їх у відповідність з вимогами та завданнями адміністративного судочинства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2014 року справу прийнято до провадження та призначено у ній судове засідання на 03 лютого 2015 року.

Копія ухвали направлена третій особі із самостійними вимогами за адресою зазначеною у поданому нею адміністративному позові (т.1., а.с. 43), а також в інших зверненнях до суду. вказана ухвала доставлена за вищевказаною адресою 29.12.2014 р.

Однак, у судове засідання 03.02.3015 р. третя особа їх самостійними вимогами не з'явилася, доказів поважності причин неприбуття, як і завчасного повідомлення про наявність таких причин, не подала. Крім того, не були усунуті недоліки позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами, про які зазначено у вищезгаданій ухвалі ВАСУ.

У зв'язку з неявкою у судове засідання третьої особи із самостійними вимогами, розгляд справи було відкладено та особам, які беруть участь у справі, направлено судові повістки.

У судове засідання 17.02.2015 р. третя особа із самостійними вимогами повторно не з'явилася. При цьому, судова повістка направлена вказаній особі за адресою, визначеною у її позові (т.1., а.с. 43) та в інших зверненнях, адресованих суду.

Однак, повістка цій особі не вручена з незалежних від суду причин, а відтак, в силу положень ч. 3 ст. 167, ч. 4. ст. 33, ч. 1 ст. 35 КАС України судове повідомлення вважається врученим належним чином. У той же час, третя особа не з'явилася у судове засідання, доказів поважності причин неприбуття у судове засідання, як і завчасного повідомлення про наявність таких причин, не надала. Крім того, не були усунуті недоліки позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами, про які зазначено у вищезгаданій ухвалі ВАСУ.

У зв'язку з наведеним суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 40 КАС України особи, які беруть участь у справі, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов'язані завчасно повідомити про це суд.

Виходячи із змісту, суті та призначення цієї норми, у протилежному разі вважається, що зазначені особи не з'явилися до суду без поважних причин. Завчасне повідомлення про неможливість з'явитися до суду дозволяє суду спланувати час, попередити негативні наслідки для інших учасників процесу, визначити інший день засідання з урахуванням інтересів і можливостей учасників процесу.

Відповідно до частини третьої статті 128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічний припис міститься також у пункті 4 частини першої статті 155 КАС України, яким передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, вимоги частини третьої статті 128 та пункту 4 частини першої статті 155 КАС України перешкоджають позивачеві зловживати своїми процесуальними правами та штучно затягувати розгляд справи. Можливість неприбуття у судове засідання без поважних причин призводитиме до порушення законодавчо встановлених строків розгляду справ та матиме негативний вплив на ефективність судочинства.

В даному випадку третя із самостійними вимогами на предмет спору, подавши позовну заяву, двічі підряд не з'явилася у судові засідання. При цьому, з боку позивача так і не надано жодних доказів поважності причин неприбуття у судові засідання, як і завчасних повідомлень про наявність поважних причин неприбуття у судові засідання. Тобто, як приходить до висновку суд, позивач двічі не з'явився до суду без поважних причин, а відтак сукупність наведених обставин є підставою для застосування наслідків, передбачених вищенаведеними приписами ст. 128 та ст. 155 КАС України, а саме - залишення позову без розгляду. При цьому, судом враховується відсутність заяв позивача про розгляд справи за відсутності позивача.

Крім цього, як вже зазначалося, позивач не усунув недоліків позовної заяви відповідно до викладеного у вищезгаданій ухвалі ВАСУ, що також є підставою для залишення позову цієї особи без розгляду відповідно до вимог п. 7 ч.1 ст. 155 КАС України.

Керуючись положеннями керуючись положеннями ст. 40, 49, ч. 3 ст. 128, п. 4. ч. 1 ст. 155, п. 7. ч. 1 ст. 155, статей 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала набирає законної сили в порядку і строки визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін