Справа № 826/19614/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 лютого 2015 року № 826/19614/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ «АСТІЛОН» до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що подані позивачем податкові декларації з додатками за жовтень 2014 року містять всі обов'язкові реквізити, а саме тип документа, звітний період, за який подається декларація, повне найменування платника податків, ідентифікаційний код, місцезнаходження, індивідуальний податковий номер, найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність та дата подання, декларація підписана керівником та засвідчена печаткою, що в свою чергу відповідає вимогам податкового законодавства та позбавляє податковий орган можливості для неприйняття податкової декларації у відповідності до п. 49.11 ст. 49 Податкового кодексу України.

В позовній заяві позивач просить суд визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності ТОВ «КОМПАНІЯ «АСТІЛОН» з податку на додану вартість, а саме податкової декларації з додатками за період жовтень 2014 року (вхідний номер від 20.11.2014 року); зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві визнати податкової декларації з додатками за період жовтень 2014 року ТОВ «Астілон» з податку на додану вартість (вхідний номер від 20.11.2014), а також поданих разом із декларацією додатків.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В наданих суду письмових запереченнях представник відповідача зазначив, що подана ТОВ «Компанія «Астілон» податкова звітність складена з порушеннями, у зв'язку з чим останній присвоєно статус «сторія подання», а товариству направлено лист від 21.11.2014 року №58012/10/26-55-15-05 з пропозицією надати податкову декларацію з податку на додану вартість за відповідний період, оформлену згідно чинного законодавства.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку представника відповідача, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні матеріали справи, судом встановлено наступне.

Державна податкова інспекція у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві листом №58012/10 від 21.11.2014 року повідомила ТОВ «Компанія «Астілон», що подана позивачем податкова звітність складена з порушеннями та не вважається податковою звітністю.

Даним листом позивачу запропоновано надати звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за відповідний звітний (податковий) період, складену належним чином.

Незгода позивача з діями податкового органу зумовила звернення з даним адміністративним позовом до суду, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Компанія «Астілон» подало до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2014 року з додатками.

Дана податкова декларація отримана податковим органом 20.11.2014 року.

Порядок подання податкової декларації до контролюючих органів регулює ст. 49 ПК України, згідно якої податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

При цьому, відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.3 ст.49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Згідно п. 49.11 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Стаття 48 ПК України врегульовує порядок складення податкової декларації.

Пунктом 48.3 даної статті визначено, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Крім того, згідно п.48.4 ст. 48 ПК України у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

При цьому, обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків (п.48.2 ст. 48 ПК України).

Відповідно до пп. 49.11.2 п.49.11 ст. 49 ПК України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Як вбачається з матеріалів справи, листом №58012/10 від 21.11.2014 року «Про надання інформації» податковий орган запропонував ТОВ «Компанія «Астілон» надати нову податкову звітність з податку на додану вартість за відповідний звітний період, складену належним чином, оскільки подана позивачем податкова звітність заповнена з порушенням вимог оформлення податкової звітності.

При цьому, як вбачається зі службової записки від 26.01.2015 року №941/26-55-15-05, 30.10.2014 року товариством прийнято рішення про припинення (розпочато ліквідаційну процедуру), а відтак, як зазначає податковий орган, поданий позивачем 20.11.2014 року звітний документ за жовтень 2014 року повинен був підписуватись головою ліквідаційної комісії (ліквідатором).

В той же час, суд зазначає, що контролюючий орган не заперечує, що до інформаційно-аналітичних ресурсів ДФС було внесено відомості щодо припинення ТОВ «Компанія «Астілон», а саме - присвоєно стан « 3».

Відповідно до п. 4.3 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012 N 516, податкова декларація відповідно до п. 48.5 ст. 48 Кодексу повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до ОДПС. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі ЕЦП платника податку.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб головою комісії з припинення або ліквідатором ТОВ «Компанія «Астілон» значиться ОСОБА_1 - керівник товариства.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, були внесені до нього, то вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є достовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірним.

Водночас, як вбачається з поданої позивачем 20.11.2014 року податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, остання підписана ОСОБА_1, тобто ліквідатором ТОВ «Компанія «Астілон», що вбачається судом дотриманням законодавчо визначених вимог щодо заповнення податкової звітності та є підтвердженням наявності всіх обов'язкових реквізитів у податковій декларації позивача.

Інших порушень позивачем вимог оформлення податкової звітності податковий орган не зазначив.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки до інформаційно-аналітичних ресурсів ДФС було внесено відомості щодо припинення ТОВ «Компанія «Астілон», що свідчить про обізнаність відповідача про стан позивача, суд приходить до висновку, що відмова у прийнятті податкової декларації з підстав необхідності підписання її ліквідатором товариства, в той час як судом встановлено підписання податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року належною особою, тобто ліквідатором, суд приходить до висновку, що відповідач діяв не на підставі та у спосіб, що не передбачені законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тобто, захист прав здійснюється судом у разі їх порушення.

Водночас, відповідно до п.2 ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин, враховуючи те, що судом встановлено порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача шляхом протиправного неприйняття податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 року з додатками, суд, вважає за необхідне визнати протиправними дії контролюючого органу щодо неприйняття податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 року з додатками, а для належного відновлення порушених прав позивача - зобов'язати податковий орган прийняти дану податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2014 року з додатками.

Оскільки чинним законодавством передбачений обов'язок податкового органу щодо прийняття податкової декларації, а не її визнання, суд, враховуючи наведене, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін по справі, вважає заявлені позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій.

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія «Астілон" задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності ТОВ «КОМПАНІЯ «АСТІЛОН» з податку на додану вартість, а саме податкової декларації з додатками за період жовтень 2014 року (вхідний номер від 20.11.2014 року).

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві прийняти податкову декларацію ТОВ «Компанія «Астілон» з додатками за період жовтень 2014 року з податку на додану вартість (вхідний номер від 20.11.2014).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати в сумі 73,08 грн. присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія «Астілон" за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилаються особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов