Справа № 813/6520/14
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 р. Справа № 876/11385/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю прокурора Шимін Н.М., представника відповідача Піскун А.Й

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської міської ради на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року у адміністративній справі №813/6520/14 за позовом Першого заступника прокурора м. Львова до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали,-

В С Т А Н О В И В :

Перший заступник прокурора м. Львова звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування ухвали Львівської міської ради від 20.03.2014 року № 3190 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові» в частині ухвалення п.1.1, 1.2, 2, 4, 5 ухвали, а також додатків до ухвали № 1, №№ 2-15.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради від 20.03.2014 року № 3190 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові» в частині ухвалення п.1.1, 1.2, 2, 4, 5 ухвали, а також додатків до ухвали № 1, №№ 2-15.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зокрема зазначає, що висновки суду про те, що оскаржена ухвала суперечить вимогам ст.19 Конституції України, ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст.1,4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», нормам Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, п.п 2.1-2.3 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244 є невірними та не відповідають дійсності, оскільки згідно Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, підставою для розміщення тимчасової споруди є лише паспорт прив'язки, а не висновок про можливість розміщення тимчасової споруди. Крім того, проект тимчасової споруди та схема розміщення тимчасової споруди є тотожними поняттями, тому вимога про надання проекту тимчасової споруди не може суперечити вимогам містобудівного законодавства.

В судовому засіданні апеляційного розгляду представник апелянта апеляційну скаргу підтримав з підстав вказаних у скарзі, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Прокурор проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Прокуратурою м.Львова в порядку здійснення правозахисної діяльності проведено перевірку з питань додержання норм містобудівного законодавства у діяльності Львівської міської ради, в ході якої вивчено на предмет відповідності норм законодавству про регулювання містобудівної діяльності ухвалу Львівської міської ради № 3190 від 20.03.2014 року «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові».

В результаті проведеної перевірки прокуратурою м.Львова встановлено, що ухвалою Львівської міської ради № 3190 від 20.03.2014 року з метою впорядкування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові затверджено Положення про порядок розміщення тимчасових споруд, Комплексну схему розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, здійснено заміну власників тимчасових споруд тощо.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що оскаржена ухвала Львівської міської ради від 20.03.2014 року № 3190 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові» в частині ухвалення п.1.1, 1.2, 2, 4, 5 ухвали, а також додатків до ухвали № 1, №№ 2-15 суперечить нормам ст.19 Конституції України, ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст.1,4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», нормам Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, п.п 2.1-2.3 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244, тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Ухвала Львівської міської ради № 3190 від 20.03.2014 є регуляторним актом в розумінні норм ст.1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Згідно з вимогами ст.4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються: необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види; дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру; платність або безоплатність видачі (переоформлення, видачі дубліката, анулювання) документа дозвільного характеру; строк видачі або надання письмового повідомлення про відмову у видачі документа дозвільного характеру; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформленні, видачі дубліката, анулюванні документа дозвільного характеру; строк дії документа дозвільного характеру або необмеженість строку дії такого документа.

Згідно з нормами ст.1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документом дозвільного характеру є дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Статтею 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» надано визначення тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально - культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, згідно з яким - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, та встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.

Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.201 1 № 244 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.1 1.2011 за № 1330/20068) (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 2.1 - 2.3 Порядку підставою для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності є паспорт прив'язки тимчасової споруди.

Замовник, який має намір встановити тимчасову споруду, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення тимчасової споруди.

До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування тимчасової споруди, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів тимчасової споруди з прив'язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування, II. І. Б., адреса, контактна інформація).

Перелік документів є вичерпним та крім того, пункт 2.13 Порядку визначає, що при оформленні паспорта прив'язки тимчасової споруди забороняється вимагати від замовника додаткові документи та отримання ним погоджень, не передбачених законом та цим Порядком.

Разом з тим, пунктом 1.11 вказаного вище Порядку передбачено, що розміщення тимчасових споруд під час проведення ярмарок, державних та місцевих святкових, урочистих масових заходів на строк проведення таких заходів здійснюється у порядку, встановленому органами місцевого самоврядування.

Таким чино, законодавчо не передбачено повноважень органів місцевого самоврядування щодо встановлення порядків та правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, окрім як під час проведення ярмарок, державних та місцевих святкових, урочистих масових заходів на строк проведення таких заходів, що в свою чергу свідчить про те, що розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Закону та Порядку.

Затвердженим ухвалою Львівської міської ради Положенням всупереч зазначеним законодавчим вимогам розширено перелік документів дозвільного характеру, необхідних для отримання суб'єктами господарювання, зокрема, п.3 Положення передбачено необхідність отримання висновку про можливість (доцільність) розміщення тимчасової споруди та висновку про відповідність існуючої тимчасової споруди паспорту прив'язки (погодженому проекту). Зазначені висновки є документами дозвільного характеру в розумінні ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». Положенням також встановлено перелік необхідних документів та послідовність дій суб'єктів господарювання для отримання зазначених вище висновків, що суперечить вимогам ст.ст. 1, 4 згаданого Закону.

Крім цього, у Положенні всупереч вимог Порядку розширено перелік документів, необхідних для отримання паспорта прив'язки тимчасової споруди (серед іншого передбачено надання копії свідоцтва про державну реєстрацію, надання погодженої з органами контрою схеми розміщення тимчасових споруд, проект тимчасової споруди, розроблений ліцензованою організацією, копії правовстановлюючих документів та інші), що суперечить згаданим вище пунктам 2.1-2.3,2.13 Порядку.

Також додатком № 2 до ухвали № 3190 від 20.03.2014 затверджено Комплексну схему розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові.

Згідно з вимогами п. 1.5 Порядку зазначена Комплексна схема розміщення тимчасових споруд в межах вулиці (скверу, бульвару, провулку, узвозу, проїзду, площі, майдану тощо), мікрорайону (кварталу), населеного пункту - текстові та графічні матеріали, якими визначаються місця розташування тимчасових споруд, розроблені з урахуванням вимог будівельних, санітарно-гігієнічних норм, а також існуючих містобудівних обмежень, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання територій, охорони історико-культурної спадщини, земельно-господарського устрою.

Комплексна схема розміщення тимчасових споруд та архітип розробляються за рішенням сільської, селищної, міської, районної ради суб'єктом господарювання, який має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, га затверджуються рішенням (розпорядженням, наказом) виконавчого органу відповідної ради, районної державної адміністрації. Розроблення комплексної схеми розміщення тимчасових споруд та архетипу здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.

Водночас, додатками 2-15 до ухвали фактично визначено переліки окремих тимчасових споруд із зазначенням їх адреси, власників та площі.

Зазначені переліки суб'єктів господарювання, якими розміщено тимчасові споруди на території м.Львова є вичерпними. Пунктами 3.26-3.27 Порядку встановлено необхідність внесення змін до ухвали у разі зміни власників таких споруд.

Додаток 2 до ухвали № 3190 не є Комплексною схемою розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові в розумінні Порядку - у ньому відсутні текстові та графічні матеріали, якими визначаються місця розташування тимасових споруд, розроблені суб'єктом господарювання, який має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, з урахуванням вимог будівельних, санітарно-гігієнічних норм, а також існуючих містобудівних обмежень, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання територій, охорони історико-культурної спадщини, земельно-господарського устрою тощо.

Крім цього, Комплексну схему затверджено ухвалою сесії Львівської міської ради, чим обмежено права інших суб'єктів господарювання на розміщення тимчасових споруд, що повинно здійснюватись виключно на підставі паспорта прив'язки, виданого виконавчими органами Львівської міської ради у строгій відповідності до розробленої та затвердженої у встановленому порядку Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд, яка на даний час всупереч норм Порядку не затверджена. Відтак, додатки 2-15 до ухвали суперечать вказаним вище положенням Порядку та підлягають скасуванню.

Відповідно до п.5 рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99, у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ухвала Львівської міської ради від 20.03.2014 року № 3190 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові» в частині ухвалення п.1.1, 1.2, 2, 4, 5 ухвали, а також додатків до ухвали № 1, №№ 2-15 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки суперечить нормам ст.19 Конституції України, ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст.1,4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», нормам Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, п.п 2.1-2.3 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Що стосується доводів апелянта про те, що проект тимчасової споруди та схема розміщення тимчасової споруди є тотожними поняттями, тому вимога про надання проекту тимчасової споруди не може суперечити вимогам містобудівного законодавства, то такі судом до уваги не беруться, з урахуванням наведених вище норм чинного законодавства та висновків суду.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції суд не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року у адміністративній справі №813/6520/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс