Справа № 826/20813/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 лютого 2015 року № 826/20813/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, в якому просить:

- визнати бездіяльність Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, як розпорядника публічної інформації, в наданні неповної інформації на інформаційний запит протиправною;

- зобов'язати Інспекцію з питань підготовки та дипломування моряків надати ОСОБА_1 протягом п'яти робочих днів, наступну інформацію:колективний договір Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків,

- зобов'язати Інспекцію з питань підготовки та дипломування моряків подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- стягнути з Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків судові витрати у розмірі -73,08 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 січня 2015 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірними діями щодо ненадання неповної відповіді на запит позивача про надання інформації.

Відповідач у письмових запереченнях проти позову заперечив, вказуючи, що на запит позивача було надано повну та вичерпну відповідь згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації», у зв'язку з чим підстав для задоволення позовних вимог немає.

Розглянувши подані документи і матеріали, враховуючи заперечення відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи убачається, що 14 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся з інформаційним запитом на отримання публічної інформації до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, в якому просив надати колективний договір Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків. Вказаний запит було одержано відповідачем 25.11.2014 року та зареєстровано за № 516.

01.12.2014 року відповідачем було надано відповідь №1/13-326.1/02-516, якою повідомлялось, що колективний договір на 2013-2014 роки містить відомості про фінанси Інспекції, а саме: систему оплату праці.

Відповідно до Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію, затвердженого наказом Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків від 15 грудня 2011 року № 203, система оплати праці є конфіденційною інформацією.

Позивач, вважаючи бездіяльність Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, як розпорядника публічної інформації, в наданні неповної інформації на інформаційний запит протиправною, звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 3 зазначеного вище Закону право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно до ч. 7 ст. 6 вказаного Закону, обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

У пункті 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зазначається, що розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов'язані, зокрема, надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Згідно до ч. 1 ст. 16 вищезазначеного Закону розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань запитів на інформацію розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію та надання консультацій під час оформлення запиту.

Статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом.

Статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна, таємна та службова інформація.

В даному випадку, такі обмеження є наявними.

Так, відповідно до Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію, затвердженого наказом Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків від 15 грудня 2011 року № 203, система оплати праці є конфіденційною інформацією.

Відповідно до статті 7 вказаного Закону зазначено, що конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Розпорядники інформації, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до Положення про Інспекцію з питань підготовки та дипломування моряків, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 17 жовтня 2001 року № 693, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 2001 року за № 928/6119, є державною організацією, заснованою на державній власності, і належить до сфери управління Міністерства інфраструктури України .

Відповідно до пункту 8 Положення про Інспекцію джерелом формування фінансових ресурсів Інспекції є: плата за підтвердження кваліфікації моряків; кошти від надання платних послуг, виконання науково-дослідних та науково-методичних робіт, видавничої діяльності; благодійні внески організацій, підприємств і громадян; інші джерела, не заборонені чинним законодавством.

Враховуючи зазначене, інспекція не є одержувачем бюджетних коштів та не уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, в межах такого фінансування.

Також , суд звертає увагу, що згідно ст. 7 Закону України «Про колективні договори» колективний договір містить нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.).

Згідно з пунктом 3.9 Порядку захисту комерційної таємниці та конфіденційної інформації в Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, затвердженого наказом Інспекції від 15 грудня 2011 року № 203, видача документів, відомостей, передача інформації, які містять комерційну інформацію і які є конфіденційними, третім особам (юридичним або фізичним) здійснюється виключно з дозволу начальника Інспекції і тільки за письмовим запитом зацікавленої особи з обґрунтуванням необхідності одержання такої інформації.

Таким чином, інформація, яку просив надати позивач на його запит від 14.11.2014 р., належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, а отже розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Враховуючи наведене та з огляду на те, що колективний договір Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд приходить до висновку, що є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Керуючись ст.ст.11, 69-71, 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.С. Мазур