Справа № 808/5586/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/5586/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2015 року

справа № 808/5586/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2014 року по справі № 808/5586/14 за позовом приватного підприємства «Строй-Пак» до Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

Приватне підприємство «эСтрой-Пак» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними дії відповідача щодо проведення зустрічної звірки, за результатами якої складено акт №58/08-25-22-011/33610755 від 10.07.2014 року, також просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо коригування показників податкової звітності у додатку №5 до декларації з ПДВ за березень 2014 року у автоматизованій інформаційній системі “Податковий блок”. Крім того позивач просить суд зобов’язати відповідача відновити показники податкової звітності у додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за березень 2014 року, у автоматизованій інформаційній системі “Податковий блок”, вчинені на підставі акту №58/08-25-22-011/33610755 від 10.07.2014 року.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем процедури проведення зустрічної звірки, Крім цього, позивач вказував на неправомірність дій ДПІ щодо коригування показників, які фактично задекларовані платником податків, без прийняття рішення, яке б свідчило про неправомірність визначення підприємством податкових зобов’язань.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено.

Постанова суду мотивована встановленими обставинами, які свідчать про порушення ДПІ порядку проведення звірки, порядку оформлення результатів проведення звірки. Крім цього, суд вказав на те, що акт про неможливість проведення зустрічної звірки, без прийняття відповідних рішень, не може бути підставою для коригування в електронній базі даних показників податкової звітності, задекларованих платником податків.

Не погоджуючись з постановою суду, Державна податкова інспекція у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ДПІ не змінювала показники податкової звітності, які внесено до декларацій платником податків. З огляду на свої повноваження, з метою збору та зберігання податкової інформації, ДПІ вносила відповідні відомості до інформаційних баз, які отримані за результатами перевірки. При цьому, з посиланням на те, що електронні інформаційні бази призначенні для користування контролюючими органами, заявник апеляційної скарги вказує на те, що оскарженими діями відповідача не можуть бути порушені права позивача, оскільки вони не породжують будь-яких обов’язкових юридичних наслідків для нього.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що посадовою особою ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області, здійснені заходи з метою проведення зустрічної звірки позивача щодо підтвердження господарських відносин їх реальності та повноти відображення в обліку за березень 2014р. В результаті здійснених заходів складений акт №58/08-25-22-011/33610755 від 10.07.2014 року “Про неможливість проведення зустрічної звірки Приватного підприємства «Строй-Пак», щодо підтвердження господарських відносин їх реальності та повноти відображення в обліку за березень 2014р. ”.

В акті зазначено, що зустрічну звірку неможливо провести у зв’язку з тим, що підприємство не знаходиться за податковою адресою. Крім того, в акті зазначено, що зустрічною звіркою ПП “Строй - Пак” за березень 2014 року не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність об’єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій по ланцюгу “Постачальник - ПП “Строй - Пак” - Покупці” за березень 2014 року не мали та не могли мати ніякого юридичного змісту. Звіркою ПП “Строй - Пак” встановлено відсутність операцій, що підпадають під визначення статті 185 Податкового кодексу України за березень 2014 року. В акті перевірки ДПІ вказує на те, що ПП «Строй-Пак» здійснює діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов’язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Вказані висновки акту стали підставою для зміни податковою службою показників податкових зобов’язань та податкового кредиту ПП «Строй-Пак» в електронних інформаційних базах. При цьому, внесення вказаних змін відповідачем не заперечується та вказаний факт підтверджений наданими суду доказами.

Правомірність дій посадових осіб ДПІ щодо проведення зустрічної звірки, складення акту за результатами проведення такої звірки, а також дій щодо коригування показників податкової звітності позивача в електронній базі даних деталізованої інформації по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України на підставі вказаного акту, є предметом спору переданий на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, які передбачені чинним податковим законодавством.

Так, суд першої інстанції вірно виходив з того, що порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок платників податків визначений положеннями п.73.5 ст.73 ПКУ, та Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженими Постановою КМУ від 27.12.10 №1232 (далі - Порядок №1232), а також Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженими Наказом ДПА України від 22.04.11 №236.

Відповідно до п. 73.5 ст. 73 ПК України з метою отримання податкової інформації контролюючи органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Отже, вказаної нормою права визначено, що зустрічна звірка проводиться шляхом співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб’єкта господарювання з метою підтвердження обставин, які визначені у вказаній статті.

Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок платників податків визначений положеннями п.73.5 ст.73 ПКУ, Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженими Постановою КМУ від 27.12.10 №1232 (далі - Порядок №1232), а також Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженими Наказом ДПА України від 22.04.11 №236.

Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку №1232 з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних. Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.

Згідно п. 4 Порядку № 1232 орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

П. 6 Порядку № 1232 встановлено, що у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку.

Згідно із п.3.2 Методичних рекомендацій, у разі відсутності в органі ДПС - виконавця запитуваної інформації та її документального підтвердження, такий орган протягом 2-х робочих днів з дня отримання запиту надсилає завірений печаткою Запит про надання інформації та її документального підтвердження (додаток 2) суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному (уповноваженому) представникові під розписку. Такий запит реєструється як вихідна кореспонденція у загальному порядку.

Отже, вказаними нормами права, а також Методичними рекомендаціями, які затверджені наказом ДПА України, визначено підстави та порядок проведення зустрічних звірок.

Під час розгляду справи відповідачем не зазначено з яких підстав проводилася зустрічна звірка, не надано доказів того, що позивачу направлявся запит про надання інформації та її документального підтвердження. Тобто, не надано доказів, які б свідчили про дотримання податковою службою процедури проведення зустрічної звірки.

У своїх запереченнях на позов та апеляційній скарзі відповідач вказує, що фактично зустрічна звірка як і позапланова перевірка не проводилась, оскільки ДПІ не було складено Акту перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість, або довідки про проведення зустрічної звірки. А сам акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може порушувати права позивача.

З такими доводами відповідача неможливо погодитись з тих підстав, що посадовими особами ДПІ вчинені дії, які, з огляду на складений акт, полягають у проведені зустрічної звірки ПП «Строй Пак» і встановлені результати цієї звірки, в подальшому, стали підставою для коригування (зміни) в електронних інформаційних базах показників податкових зобов’язань та податкового кредиту, які задекларовані підприємством.

З огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність дій ДПІ щодо проведення зустрічної звірки.

Крім цього, суд першої інстанції правильно звернув увагу, як на самостійну підставу для визнання протиправними дій, на невідповідність змісту вказаних актів правовому визначенню «зустрічна звірка».

Як зазначено вище, у відповідності до п.73.5 ст.73 ПК України, зустрічна звірка проводиться шляхом співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб’єкта господарювання з метою підтвердження обставин, які визначені у вказаній статті.

Тобто, зустрічна звірка може бути проведена податковим органом лише у разі наявності у розпорядженні податкового органу первинних документів або надання таких документів платником податків на обов'язковий письмовий запит податкового органу, оскільки за своєю правовою суттю зустрічна звірка полягає у співставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювались між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

При цьому, результати проведеної зустрічної звірки оформляються довідкою, що передбачено Порядком №1232. Акт складається лише у випадку неможливості проведення зустрічної звірки, що передбачено п.4.4 Методичних рекомендацій.

Так, відповідно до п.4.4. Методичних рекомендацій у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

Таким чином, в акті про неможливість проведення зустрічної звірки фіксується саме причина неможливості проведення зустрічної звірки та зазначаються заходи, які були вжиті податковою інспекцією для проведення зустрічної звірки. Отже, акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може містити у собі відомості про результати дослідження господарської діяльності платника податків, оскільки фактично зустрічна звірка у такому випадку проведена не була.

Погоджується суд апеляційної інстанції і з рішенням суду першої інстанції в іншій частині задоволених вимог, з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у ДПІ повноважень здійснювати зміну показників податкової звітності (податкові зобов’язання та податковий кредит) в автоматизованій інформаційній системі “Податковий блок” та інших електронних баз даних на підставі складеного Акту про неможливість проведення зустрічної звірки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача щодо наявності у ДПІ повноважень збирати та зберігати податкову інформацію у відповідних інформаційних базах, але таке зберігання не повинно призводити до зміни показників податкової звітності, які самостійно задекларовані платником податків та узгоджені у встановленому законом порядку.

З огляду на приписи п.71.1 ст.71, п.74.1, п.74.2 ст.74 ПК України, якими визначено поняття «податкова інформація» та порядок її зібрання, Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів є інформаційними базами обробки та використання податкової інформації, а результати її опрацювання використовуються в своїй діяльності органами державної податкової служби.

В той же час, самостійна зміна відповідачем задекларованих показників у АІС "Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту» порушує права та інтереси платника, оскільки декларуючи податкові зобов'язання та податковий кредит платник податків має право, щоб задекларовані ним показники відповідали показникам відображеним в електронній базі податкової звітності.

Відповідно до п.49.1, 49.2 ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно п. 49.8. ст. 49 Податкового Кодексу України, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

У відповідності до п.4.9, 5.1, 5.4 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012 р. №516, за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється, а дані податкової звітності вносяться до електронної бази районного рівня. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом приймання та обробки податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків на паперових (електронних) носіях, несуть відповідальність підрозділи, що приймають податкову звітність.

Отже, із системного аналізу зазначених норм вбачається, що обов'язок платника податків щодо подання податкової декларації за звітний період кореспондується з обов'язком податкового органу щодо прийняття такої декларації та, у випадку відсутності зауважень до її оформлення, відображення показників декларації у відповідних базах податкової звітності. При цьому, до електронної бази податкової звітності органу ДПС посадовими особами податкового органу вносяться задекларовані показники податкового кредиту та податкових зобов'язань конкретного платника податків.

Таким чином, вирішуючи питання щодо наявності обставин, які свідчать про порушення прав позивача у спірних правовідносинах, колегія суддів виходить з того, що самостійна зміна відповідачем задекларованих показників в електронних інформаційних базах порушує права та інтереси позивача, оскільки фактичною є зміною показників декларації платника податків, здійсненою поза межами компетенції податкового органу з огляду на зміст ст..49 ПК України, якою визначено порядок подання декларацій до органів державної податкової служби.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що єдиною підставою для внесення змін до бази є наявність узгоджених податкових зобов'язань, які, зокрема, визначені податковим повідомленням-рішенням.

Відповідно до ст..19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та спосіб реалізації результатів перевірок визначено Податковим кодексом України.

Так, відповідно до п.54.3 ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України).

При цьому, Податковим кодексом України не передбачено повноважень податкової служби щодо коригування (зміни) показників податкових зобов’язань та податкового кредиту на підставі акту перевірки (зустрічної звірки), в якому відображені висновки про заниження (завищення) податкових зобов’язань та податкового кредиту.

Відносно доводів ДПІ щодо здійснення податкового контролю та зберігання отриманої інформації в електронних базах, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПК).

Відповідно до статті 71 ПК інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

У пункті 74.1 статті 74 ПК зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Виходячи із системного тлумачення статей 71, 72, 74 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і відображена в електронних інформаційних базах.

Але включення такої інформації до електронних баз не може здійснюватися на підставі протиправних дій ДПІ щодо здійснення податкового контролю та порушення прав платника податків, у випадках, зокрема, відповідності такої інформації задекларованим платником показників податкової звітності, які узгоджені у встановленому законом порядку та внесені контролюючим органом до інформаційних баз на підставі прийнятих податкових декларацій.

Оскільки, встановлені обставини справи у цій справі свідчать про протиправність дій щодо здійснення податкового контролю (проведення зустрічної звірки) та невідповідність внесеної до інформаційних баз інформації, яка не відповідає задекларованим платником показників податкової звітності, які узгоджені у встановленому законом порядку, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності таких дій податкової служби.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв’язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст..ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2014 року по справі №808/5586/14 – без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 18.02.2015р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк