Справа № 531/569/13 (2а/531/22/13)
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2015 р. м.Київ К/800/12148/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Гончар Л.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Нижньоланівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, третя особа: ОСОБА_3, про визнання незаконним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Нижньоланнівської сільської ради, третя особа ОСОБА_3, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог від 28 травня 2013 року, просила визнати недійсним рішення XXI сесії V скликання Нижньоланнівської сільської ради від 23 вересня 2008 року в частині надання ОСОБА_3 земельне ділянку площею 0,25 га в приватну власність.

Постановою Карлівського районного суду Полтавської області суду від 08 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати, направити справу на новий розгляд.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачем оскаржується рішення Нижньоланнівської сільської ради XXI сесії V скликання від 23 вересня 2008 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадянки ОСОБА_3», відповідно до якого ОСОБА_3 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала що оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог діючого законодавства України та з порушенням її права на користування земельною ділянкою, оскільки вона користується нею протягом тривалого часу майже 30 років.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили із правомірності рішення ради, яка при його прийнятті діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття вказаного рішення. Крім того, суди зазначили, що оскаржуване рішення жодним чином не порушує прав позивача, відсутні підтверджуючі документи, які б коли-небудь надавали позивачу право користуватися даною земельною ділянкою.

Колегія суддів вважає, що висновки судів попередніх інстанції по суті є передчасними, зробленими без повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, рішення судів не відповідають вимогам ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо їх законності та обґрунтованості.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок із земель державної або комунальної власності встановлений ст.118 Земельного кодексу України, яка передбачає отримання громадянином у власність земельної ділянки шляхом приватизації ділянки, що знаходилася у його користуванні (частини 1, 2), у такому випадку рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки, а також шляхом надання громадянину вільної земельної ділянки (частин 6- 10), згідно цього порядку громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Судами попередніх інстанцій не надано оцінки правомірності дій та оскаржуваного рішення відповідача з урахуванням вищевказаних положень закону, не досліджені питання щодо обставин та підстав передачі третій особі в приватну власність земельної ділянки, відповідності затвердженої документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку встановленим законом вимогам закону. Проект відведення земельної ділянки або документація із землеустрою судами не досліджувалися.

Відповідно до положень ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч.2 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки судами порушені вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості і таке неправильне вирішення справи не може бути усунено судом касаційної інстанції, рішення судів попередніх інстанцій підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Під час нового розгляду судам слід врахувати вищенаведене та прийняти обґрунтоване та законне рішення за результатами повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, в тому числі з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постановах від 09 грудня 2014 року у справі № 21-308а14, від 11 листопада 2014 року у справі № 21-493а14, від 16 грудня 2014 року у справі №21-544а14.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді