Справа № 808/8773/14
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року (09 год. 45 хв.) Справа № 808/8773/14 Провадження № ДО/808/1208/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Прокурора Орджонікідзевського району м. Маріуполя Донецької області в інтересах держави в особі Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області, м. Маріуполь Донецької області

до відповідача: Приватного підприємства «Азов-Строй», м. Маріуполь Донецької області

про: стягнення коштів за податковим боргом з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Орджонікідзевського району м. Маріуполя Донецької області в інтересах держави в особі Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі - позивач або Маріупольська ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області) звернувся із адміністративним позовом до Приватного підприємства «Азов-Строй» (далі - відповідач або ПП «Азов-Строй»), в якому позивач просить суд стягнути кошти з рахунків платника податків - Приватного підприємства «Азов-Строй» у банках, обслуговуючих такого платника податків, за податковим боргом з податку на додану вартість в розмірі 2 711,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ПП «Азов-Строй» має податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 2 711,64 грн., який виник в результаті несплати в повному обсязі узгоджених грошових зобов'язань, самостійно визначених відповідачем у поданій до контролюючого органу податковій декларації з податку на додану вартість від 19.03.2014. Зазначає, що Маріупольською ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області вживались, визначені нормами податкового законодавства, заходи щодо стягнення з ПП «Азов-Строй» податкового боргу. Однак, вручена відповідачу податкова вимога від 28.04.2014 № 1562-25, залишились без виконання. Враховуючи, що заборгованість відповідача є не сплаченою до бюджету, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.12.2014 відкрито провадження в адміністративній справі № 808/8773/14 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 18.12.2014.

18.12.2014 Запорізький окружним адміністративним судом винесено ухвалу про зупинення провадження у справі до 19.01.2015.

Відповідно до ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 19.01.2015 провадження в адміністративній справі поновлено.

В судове засідання з'явився прокурор. Підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник позивача до суду не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом заздалегідь, що підтверджується долученим до матеріалів справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

14.01.2015 від позивача до суду надійшло клопотання (вх. № 1498) про розгляд справи без участі представника Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області в порядку письмового провадження. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не прибув. Судова повістка отримана уповноваженою особою ПП «Азов-Строй» 06.01.2015, про що свідчить наявне у справі рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

За приписами ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, в порядку письмового провадження.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 03.07.2014, відповідач - Приватне підприємство «Азов-Строй» () зареєстроване як юридична особа 06.05.2006, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи - 1 004396.

Згідно довідки від 03.06.2011 № 121 про взяття на облік платника податків, відповідач перебуває на обліку в Маріупольській ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області з 11.05.2006 за № 2753.

Як передбачено ст. 67 Конституції України та п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України визначено обов'язок платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Як передбачено п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України, звітним (податковим) періодом з податку на додану вартість є календарний місяць.

Пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

З матеріалів справи судом встановлено, що на підставі договору про визнання електронних документів від 31.10.2011 № 78ве ПП «Азов-Строй» було надіслано на електронну адресу Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області податкову декларацію з податку на додану вартість від 19.03.2014 за лютий 2014 року, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 2 716,00 грн.

За правилами п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно наданої позивачем картки особового рахунку платника податків, станом на 30.03.2014 у відповідача була наявна переплата в розмірі 4,36 грн.

Оскільки, сума самостійно задекларованих податкових зобов'язань з податку на додану вартість за лютий 2014 року не була сплачена відповідачем в повному обсязі в установлені законодавством строки (термін сплати 30.03.2014), то вона набула статусу податкового боргу.

Таким чином, з урахуванням наявної на рахунках переплати, податковий борг відповідача з податку на додану вартість становить 2 711,64 грн.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у п.п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога - це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

За правилами п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Судом з'ясовано, що 28.04.2014 позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 1562-25 на суму податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями 2 711,64 грн., яка отримана уповноваженою особою ПП «Азов-Строй» 28.04.2014, про що на корінці податкової вимоги зроблено відповідну відмітку.

Наразі, податкова вимога форми «Ю» від 28.04.2014 № 1562-25 в порядку визначеному ст. 60 Податкового кодексу України позивачем не відкликана, оскільки з моменту її виставлення заборгованість відповідача залишається не погашеною, що підтверджується даними картки особового рахунку платника податків за спірний період.

Згідно пп. 95.1 - 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із наданої позивачем картки особового рахунку, за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 2 711,64 грн.

Під час розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів повного або часткового погашення заборгованості, нормативно та документально обґрунтованих заперечень проти позовних вимог, а також доказів, які б спростовували доводи позивача.

На підставі викладеного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, а також враховуючи, що всупереч вимогам чинного законодавства, заборгованість відповідача залишається не погашеною до бюджету, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Прокурора Орджонікідзевського району м. Маріуполя Донецької області в інтересах держави в особі Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Приватного підприємства «Азов-Строй» про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, - задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків платника податків - Приватного підприємства «Азов-Строй» (87550, Донецька область, м. Маріуполь, Орджонікідзевський район, вул. Азовстальська, буд. 162, кв. 97, ), у банках, обслуговуючих такого платника податків, кошти на користь Державного бюджету (отримувач - Маріупольське УК/Орджонікідзевський район/14010100, , р/р 0054, код платежу 14010100, банк - ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016) за податковим боргом з податку на додану вартість в розмірі 2 711,64 (дві тисячі сімсот одинадцять гривень 64 коп.) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України -з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко