Справа № 2а-719/12/2170
Суддя: Маслій В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2015 р. м. Київ К/800/56787/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: Маслія В.І. (суддя-доповідач)

Суддів: Розваляєвої Т.С., Черпіцької Л.Т.,

При секретарі: Зубенко Д.В.

За участю представника Каховського міськрайонного центру зайнятості - Салати Інни Іванівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Каховського міськрайонного центру зайнятості на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року у справі за позовом Каховського міськрайонного центру зайнятості до Державної фінансової інспекції в Херсонській області, провідного контролера-ревізора контрольно-ревізійного відділу в м. Каховка та Каховського району Гончарова Ю.М., про визнання частково недійсним акту ревізії та скасування пенкту 2 вимоги від 20.01.2012 року № 45-15/129 і за позовом Державної фінансової інспекції в Херсонській області до Каховського міськрайонного центру зайнятості про зобов"язання виконати пункт 2 вимоги від 20.01.2012 року № 45-15/129,

в с т а н о в и л а:

Каховський міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Херсонській області, провідного контролера-ревізора контрольно-ревізійного відділу в м. Каховка та Каховського району Гончарова Юрія Миколайовича про визнання нечинним акту ревізії в частині висновків стосовно фінансування організації та проведення громадських робіт для безробітних та скасування пункту 2 вимоги від 20.01.2012 року № 450-15/129.

Позовні вимоги Каховського міськрайонного центру зайнятості мотивовано тим, що висновки акту ревізії від 28 грудня 2011 року №52-30/27, які стали підставою для винесення спірної вимоги від 20.01.2012 року №45-15/129, стосовно протиправності проведених центром зайнятості витрат на виплату допомоги по частковому безробіттю та витрат на оплату праці безробітних, направлених на громадські роботи, є помилковими.

Державна фінансова інспекція в Херсонській області звернулась до суду з позовом до Каховського міськрайонного центру зайнятості про зобов'язання виконати пункт 2 вимоги від 20.01.2012 року № 450-15/129.

Позовні вимоги Державної фінансової інспекції в Херсонській області мотивовано тим, що за результатами проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності у Каховському міськрайонному центрі зайнятості за період з 01.01.2009 року по 01.11.2011 року, результати якої оформлені актом від 28.12.2011 року №52-30/27, на адрес центру зайнятості була направлена вимога від 20.01.2012 року №45-15/129 про усунення виявлених ревізією порушень, пункту 2 якої залишився невиконаними.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.05.2012 року позовні вимоги Каховського міськрайонного центру зайнятості задоволено частково; в задоволенні позовних вимог Державної фінансової інспекції в Херсонській області - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2012 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17.05.2012 року скасовано в частині задоволення позовних вимог Каховського міськрайонного центру зайнятості, а також в частині відмови в задоволенні позовних вимог Державної фінансової інспекції в Херсонській області, та ухвалено в цій частині нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог Каховського міськрайонного центру зайнятості про скасування п. 2 вимоги, а позовні вимоги Державної фінансової інспекції в Херсонській області задоволено.

Не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, Каховський міськрайонний центр зайнятості звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просив його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.05.2014 року касаційну скаргу Каховського міськрайонного центру зайнятості залишено без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2012 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 14 жовтня 2014 року скасовано ухвалу Вищого адміністративного суду України від 27 травня 2014 року, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Зокрема, Верховний Суд України зазначив, що у даній справі, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх не відшкодування. Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Окрім того, Верховним Судом України в постанові зазначено про необхідність перевірки касаційним судом підставності прийняття до провадження позову Інспекції та об'єднання в одне провадження позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника Каховського міськрайонного центру зайнятості, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 116 КАС України суд може своєю ухвалою об'єднати в одне провадження кілька однорідних позовних вимог за позовами одного й того ж позивача до того ж відповідача чи до різних відповідачів або за позовними заявами різних позивачів до одного й того самого відповідача, а також роз'єднати одну чи декілька поєднані в одне провадження позовні вимоги у самостійні провадження, якщо їхній спільний розгляд ускладнює чи сповільнює вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Каховський міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Херсонській області, в якому ставив питання про визнання нечинним акту ревізії в частині висновків стосовно фінансування організації та проведення громадських робіт для безробітних та скасування пункту 2 вимоги від 20.01.2012 року № 450-15/129. В свою чергу, Державна фінансова інспекція в своєму позові до Каховського міськрайонного центру зайнятості ставить питання про зобов'язання виконати пункт 2 вимоги від 20.01.2012 року № 450-15/129.

Тобто, в даному випадку в одне провадження об'єднано справи за участі одних і тих же сторін, які в одній справі мають статус позивача, а в іншій - відповідача, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Відповідач у справі може заявити свої вимоги до позивача у формі окремого позову і таким чином реалізувати своє право на судовий захист.

Таким чином, підстави, передбачені ст. 116 КАС України, для об»єднання зазначених позовів в одне провадження відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 220. Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій під час прийняття рішень по суті спору у цій справі було порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 116, 220, 221, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Каховського міськрайонного центру зайнятості - задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 травня 2012 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: