Справа № 445/452/13-а
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року Справа № 876/15278/13
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Гінди О.М.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Золочівської міської ради Львівської області, третя особа - ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 06.03.2013 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Золочівської міської ради Львівської області, третя особа - ОСОБА_3, в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення №1197 від 2 березня 2010 року та рішення №734 від 16 листопада 2012 року.

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що оскаржувані рішення збільшили земельну ділянку третьої особи ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з 0,0795 га, спочатку до 0,0807 га , а потім - до 0,0830 га за рахунок його земельної ділянки, без їх вилучення у нього, порушуючи норми ЗК України та його права.

Судом першої інстанції вказані обставини, залишились поза увагою, даному факту було не надано жодної правової оцінки.

При апеляційному розгляді позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали з зазначених в ній підстав.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.116 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підставами припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. ( ст. 140 Земельного кодексу України)

Судом першої інстанції встановлено, що 02 березня 2010 року рішенням № 1197 Золочівської міської ради « Про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку» ОСОБА_3 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0807 га по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.( п.1 рішення). Пунктом 3 даного рішення визнано таким , що втратило чинність рішення №212 від 10.06.2003 року «Про передачу у власність земельної ділянки». ( а.с.7)

16 листопада 2012 року рішенням № 734 Золочівської міської ради було внесено зміни до п.1 рішення № 1197 від 02.03.2010 року Золочівської міської ради та викладено його в наступній редакції «дати дозвіл гр..ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0830 га по по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд .( а.с.8)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції виходив з того, що у позовній заяві не були наведені обставини, які б підтверджувались достатніми доказами і які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, зробленим без з»ясування дійсних прав та обов»язків сторін та порушення норм матеріального права.

Як видно з матеріалів справи,а саме,з кадастрового плану, що земельні ділянка позивача (АДРЕСА_2) та третьої особи ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) межують одна з однією ( а.с.66-67).

Рішенням виконавчого комітету Золочівської міської Ради № 544 від 30 вересня 1993 року «Про закріплення земельної ділянки» за будинковолодінням ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд закріплено земельну ділянку площею 600 кв.м. (а.с.5).

З рішення виконавчого комітету Золочівської міської Ради № 369 від 31 травня 1996 року та Державного акту серії ЛВ №1161 на право приватної власності на землю ОСОБА_1 став власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 для бслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0958 га (а.с.6,10-12 )

За рішенням Золочівського районного суду Львівської обсласті від 29 травня 2002 року та додатковим рішенням від 14 листопада 2002 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та виконкому Золочівської міської Ради про визнання частково недійсним Державного акту про право приватної власності на землю та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задоволено частково. Визнано частково недійсним Державний акт серії ЛВ №1161 про право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_1 в частині приватизації земельної ділянки розміром 16,2 кв.м. та відповідне рішення виконавчого комітету Золочівської міської Ради № 369 від 31 травня 1996 року в цій же частині.Останньому залишено у приватній власності земельну ділянку розміром 0,09418 га.( а.с.10-11)

На виконання вказаних рішень суду Золочівська міська Рада прийняла рішення «Про передачу у власність земельної ділянки», яким передала у власність ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 0,0795 га .( а.с.42)

Колегія суддів звертає увагу на те, що вказаний розмір земельної ділянки третьої особи - 0,0795 га був визначений за його заявою та на виконання рішення суду, а відтак спір між позивачем та третьою особою щодо розміру ділянок (ОСОБА_3- 0,0795 га, ОСОБА_1 - 0,09418 га) був повністю вирішений.

В зв»язку з цим, на погляд апеляційного суду, оскаржувані рішення про збільшення розміру земельної ділянки ОСОБА_3 спочатку до 0,0807 га ( рішення № 1197 ), а потім - до 0,0830 га( рішення №734) за рахунок земельної ділянки ОСОБА_1. без вилучення у нього у встановленому законом порядку не відповідають вимогам Земельного кодексу України та ст.2 КАС України щодо розсудливості, дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи дискримінації, порушують його права.

Посилання відповідача на помилки в розрахунках для виправдання прийнятих рішень є не переконливими, позаяк суб»єкт владних повноважень зобов»язаний діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Посилання суду на те, що у ОСОБА_1 не зареєстроване право власності на земельну ділянку, не давало право відповідачу у такий спосіб збільшувати розмір земельної ділянки третьої особи, так як згідно Державного акту серії ЛВ №1161 про право приватної власності на землю та рішення Золочівського районного суду від 14.11.2002 року останньому залишено у приватній власності земельну ділянку розміром 0,09418 га.

Визнаючи таким, що втратило чинність рішення №212 від 10.06.2003 року «Про передачу у власність земельної ділянки» відповідач не звернув увагу на те, що воно прийняте на виконання рішення суду, чим фактично знову сприяли триванню земельного спору щодо розміру земельної ділянки спірних сторін і неможливість закінчити оформлення ними права власності згідно рішення суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржені рішення від 02 березня 2010 року № 1197 та від 16 листопада 2012 року № 734 Золочівською міською радою прийняті не на підставі і не у спосіб , що передбачений законом.

Згідно ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п.3, 4 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновки суду спростовують, а тому такі підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Золочівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2013 року у справі №445/452/13-а скасувати і прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Золочівської міської ради Львівської області №1197 від 2 березня 2010 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку» та №734 від 16 листопада 2012 року «Про внесення змін в рішення сесії міської ради».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

О.М. Гінда

Постанова у повному обсязі складена 03.02.2015 року.