Справа № 818/3648/14
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 р. Справа № 818/3648/14

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Соколова В.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" (далі - ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому"), звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі - відповідач, ДПІ у м. Сумах), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.12.2014 року № /63484 про збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за вересень 2014 року в розмірі 26088,36 грн., в тому числі 17392,24 грн. основного платежу та 8696,12 грн. штрафних (фінансових) санкцій. Свої вимоги мотивує тим, що 08.12.2014 року позивач отримав податкове повідомлення-рішення від від 04.12.2014 року № /63484, винесене ДПІ у м. Сумах за результатами перевірки, в ході якої встановлено порушення позивачем п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України. На думку податкового органу ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" занижено ставку сплати орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності в розмірі з 3 % до 1 %, що призвело до збільшення податковим органом суми грошового зобов'язання з орендної плати в розмірі 26088,36 грн. Позивач не погоджується із прийнятим рішенням, оскільки відповідно до договору оренди земельної ділянки № 28, укладеного з Сумською міською радою, розмір орендної плати складає 1 % від грошової оцінки землі.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, в письмовому відзиві, поданому до суду (а.с.50-51), зазначив, що відповідно до п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності встановлюється на рівні трикратного розміру земельного податку. Позивачем було самостійно узгоджено податкове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки на 2014 рік в розмірі меншому ніж встановлено законом, що призвело до заниження податкового зобов'язання із вказаного платежу. Правомірність донарахування грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеною в постанові від 02.12.2014 року.

Представники сторін, повідомлені належним чином про дату, час, і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Судом встановлено, що 17.06.2014 року ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" було подано до ДПІ у м. Сумах електронними засобами зв'язку уточнюючу податкову декларацію № з плати за землю за 2014 рік, якою визначено суму орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності із розрахунку 1 % та 4 % від нормативної грошової оцінки землі (а.с.13-16).

19.11.2014 року ДПІ у м. Сумах проведено камеральну перевірку податкової декларації з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2014 рік, за результатами якої складено акт № 4555/15-03/01555007 (а.с.21-22).

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України (далі - ПК України), а саме занижено розмір орендної плати за земельну ділянку по вул. Харківській, 123 (18700 кв. м) за вересень 2014 року на 17392,24 грн. За даними перевірки, мінімальний розмір орендної плати для ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" повинен складати 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

На підставі акту перевірки ДПІ у м. Сумах прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.12.2014 року № /63484 про збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності в розмірі 26088,36 грн., в тому числі 17392,24 грн. основного платежу та 8696,12 грн. штрафних (фінансових) санкцій (а.с.23).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" користування землею в Україні є платним.

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 ПК України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, ПК України визначає обов'язок орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК).

Підпунктом 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України передбачено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII ПК; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (п.п. 288.5.2п. 288.5 ст. 288 ПК України).

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з січня 2011 року мінімальний розмір щомісячної орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності та грошову оцінку яких встановлено, складає трикратний розмір земельного податку.

Таким чином, податковий орган правомірно донарахував ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" суму грошового зобов'язання за земельні ділянки державної або комунальної власності за вересень 2013 року.

Дана позиція суду узгоджується з висновками Верховного суду України, викладеними в постанові від 02.12.2014 року по справі № 21-274а14.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-1 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, суд вважає оскаржене податкове повідомлення-рішення таким, що не суперечить вимогам чинного законодавства, є обґрунтованим, прийняте у відповідності до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому в задоволенні позовних вимог ТОВ "Сумська фірма "Усе для дому" щодо його скасування необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду в десятиденний строк з дня отримання постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.М. Соколов