Справа № 826/15011/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 лютого 2015 року № 826/15011/14

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український фінансовий альянс» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових вимог, скасування рішень.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Український фінансовий альянс» (далі по тексту також - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві (надалі також - відповідач), в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просило:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів м. Києва від 08.09.2014 року №8299-25;

- визнати протиправною та скасувати податкову заставу, визначену у податковій вимозі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів м. Києва від 08.09.2014 року №8299-25;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів м. Києва від 03.10.2014 року №8723-25;

- визнати протиправною та скасувати податкову заставу, визначену у податковій вимозі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів м. Києва від 03.10.2014 року №8723-25;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про опис майна у податкову заставу №04/26-50-25-01-09 від 06.10.2014 року, прийнятого Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ Міндоходів м. Києва;

- заборонити Державній податковій інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів м. Києва здійснювати опис майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Український фінансовий альянс», виділення його активів у податкову заставу, накладати адміністративний арешт на таке майно та здійснювати його продаж.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що спірні податкові вимоги та Рішення про опис майна у податкову заставу №04/26-50-25-01-09 від 06.10.2014 року видані відповідачем з порушенням приписів податкового законодавства без врахування фактичних обставин справи, а отже є такими, що підлягають скасуванню у судовому порядку.

Відповідач у судове засідання явку повноважних представників не забезпечив, про час, дату і місце проведення судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив.

Разом з тим, відповідач через канцелярію суду надіслав письмові заперечення проти позову з підстав необґрунтованості та безпідставності позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду про наступне.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем 08.09.2014 року прийнято податкову вимогу від №8299-25, згідно якої станом на 07.09.2014 року сума податкового боргу ТОВ «Український фінансовий альянс» за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 45 250 854,00 грн., у т.ч. основний платіж - 40 411 606,00 грн. і штрафні санкції - 4 839 248,00 грн.

03.10.2014 року відповідачем прийнято другу податкову вимогу №8723-25, далі згідно якої станом на 02.10.2014 року сума податкового боргу ТОВ «Український фінансовий альянс» за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 45 250 854,00 грн., у т.ч. основний платіж - 40 411 606,00 грн. і штрафні санкції - 4 839 248,00 грн.

В подальшому, відповідачем від 06.10.2014 року прийнято Рішення про опис майна у податкову заставу №94/26-50-25-01-09.

Позивач, вважаючи, що податкові вимоги про сплату податкового боргу та рішення про опис майна у податкову заставу прийняті з порушенням діючого законодавства, звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, приписами п. 59.1 ст. 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

При цьому, відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у розумінні положень ПК України, податкова вимога - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

У відповідності до ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі: - несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; - несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до п. 3.1 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013р. № 576, податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Проте, відповідно до роздруківки з бази АІС «Податковий блок» від 06.11.2014 року, наданої представником відповідача до суду, податкова вимога №8299-25 від 08.09.2014 року є анульованою. Дата анулювання - 24.09.2014року.

Як встановлено положеннями ст. 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: - сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; - контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу; - контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; - рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; - рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, зважаючи на імперативні приписи чинного законодавства, податкова вимога №8299-25 від 08.09.2014 року вважається відкликаною, разом з рішенням про опис майна у податкову заставу у зв'язку з відсутністю узгодженої суми грошового зобов'язання, а відтак відсутній предмет спору в цій частині, що свідчить про відсутність порушених прав чи інтересів позивача, які підлягають поновленню у судовому порядку.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкової вимоги Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів м. Києва від 03.10.2014 року №8723-25, податкової застави, визначеної у податковій вимозі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів м. Києва від 03.10.2014 року №8723-25 та скасувати Рішення про опис майна у податкову заставу №04/26-50-25-01-09 від 06.10.2014 року, прийнятого Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ Міндоходів м. Києва, суд зазначає наступне.

Зі змісту пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України дає підстави стверджувати, що в разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПКУ є податковим боргом.

В свою чергу, стаття 54 Податкового кодексу України встановлює, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу (визначення податкових зобов'язань у конфліктних ситуаціях, тобто, у зв'язку з порушеннями законодавства, які мали місце на думку контролюючого органу), платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відтак, право податкового органу на направлення платнику податків податкової вимоги у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, виникає лише 11-й день після отримання платником податкового повідомлення - рішення, в разі ініціювання процедури оскарження такого рішення контролюючого органу.

В межах розгляду справи підтверджено, що податкова вимога від 03.10.2014 року №8723-25 сформована з підстав не сплати позивачем у добровільному порядку суми грошових зобов'язань, визначених на підставі податкових повідомлень - рішень №, № від 28.01.2014року.

Проте, згідно з КП «Діловодство спеціалізованого суду», судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2014р. у справі №826/5747/14, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Український фінансовий альянс» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , № від 28.01.2014р., - відмовлено.

В той час, саме з урахуванням факту сплати податкового боргу, який виник на підставі оскаржуваних у межах розгляду справи № 826/5747/14 податкових повідомлень - рішень, у добровільному порядку, відповідачем 03.10.2014р. сформовано податкову вимогу №8723-25, тобто на 9й день після набрання законної сили рішенням у справі №826/5747/14.

Відтак, з системного аналізу норм чинного податкового законодавства та враховуючи фактичні обставини справи, встановлено, податкова вимога 03 жовтня 2014 року № 8723-25, прийнята передчасно, а саме до сплину 10 календарних днів, з дня узгодження грошових зобов'язань, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи висновки суду про передчасність сформування податкової вимоги та її скасування, рішення про опис майна у податкову заставу №04/26-50-25-01-09 від 06.10.2014 року також підлягає скасуванню.

У той же час, щодо позовної вимоги позивача про заборону відповідачу здійснювати опис майна позивача, виділення його активів у податкову заставу, накладення адміністративного арешту на таке майно та здійснення його продажу, суд зазначає, що зазначені вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 2 КАС України, суд захищає порушені, невизнані або оспорювані права та інтереси учасників адміністративних правовідносин, що однак, не передбачає надання оцінки ще не вчинених відповідачем дій/бездіяльності та застосування заходів захисту від можливих (гіпотетичних, заснованих на гіпотезі) порушень з боку відповідача у майбутньому, та, відповідно, заборони державному органу виконувати покладені на нього функції, які в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, мають виконуватись на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність податкової вимоги №8723-25 від 03.10.2014р. та рішення про опис майна у податкову заставу №04/26-50-25-01-09 від 06.10.2014 року.

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів м. Києва від 03.10.2014 року №8723-25.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про опис майна у податкову заставу №04/26-50-25-01-09 від 06.10.2014 року, прийнятого Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ Міндоходів м. Києва.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур