Справа № 2а-0770/2989/12
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Справа № 876/7673/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2013 року у справі за його позовом до Берегівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2012 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Берегівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області (далі - ОДПІ):

№ від 04.09.2012 року, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на суму 42542,00 грн., з яких 34033,60 грн. за основним платежем та 8508,40 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ від 04.09.2012 року, яким було збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 104568,50 грн., з яких 86815,00 грн. за основним платежем та 17 753,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2013 року у справі № 2а-0770/2989/12 у задоволенні позову було відмовлено.

У апеляційній скарзі ФОП просив зазначену постанову суду першої інстанції скасувати і ухвалити нову про задоволення його позовних вимог у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що під час проведення перевірки на підтвердження здійснених господарських операцій були представлені всі необхідні первинні документи, а тому не зрозумілим є посилання в акті перевірки на їх відсутність.

Окрім того, апелянт звертає увагу на те, що у акті перевірки підтверджено отримання доходу позивачем від операцій з реалізації деревини та в повному обсязі підтверджено валовий дохід за 2011 рік, що свідчить про реальність виконання всіх господарських операцій.

Одночасно стверджує, що позивач здійснював експортні поставки придбаної деревини, що додатково підтверджує реальність виконання поставок товару від постачальників до ФОП ОСОБА_1 та в подальшому до його покупців.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги позивача про визнання протиправними та скасування оспорюваних податкових повідомлень-рішень є безпідставними.

ФОП ОСОБА_1 здійснював експортні операції з угорськими партнерами та проводив реалізацію лісу хвойного та дошки ТОВ «Термінал Карпати» та СІД ТОВ «Термінал Карпати», тобто здійснював експортні операції угорським партнерам за кодом товару .

Однак, відповідно до п. 23 підрозділу 2 Перехідних положень ПК України тимчасово до 01.01.2014 року від оподаткування ПДВ звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту, чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД.

Крім того, матеріалами справи стверджується та не спростовано доводами позивача порушення вимог пп. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, які полягають у тому, що ФОП ОСОБА_1 реалізував пиломатеріал та дошку, отримав кошти на розрахунковий рахунок: 20.07.2011 року - 30000 грн., 21.07.2011 року - 20000 грн., 23.11.2011 року - 33048 грн., 16.12.2011 року - 30000 грн., 20.12.2011 року - 34000 грн., 28.12.2011 року - 23120 грн., всього 170168 грн., з чого ПДВ становить 34033 грн. 60 коп.

У ході проведення перевірки надійшли від Тячівської ДПІ інформаційні довідки про ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які відповідно до представлених документів для перевірки перебували у фінансово - господарських відносинах з ФОП ОСОБА_1

Відповідно до отриманої інформації, ФОП ОСОБА_3 зареєстровано в ДПІ у Тячівському районі від 30.06.2006 № 8207 та знято з реєстрації ОСОБА_3 в ДПІ у Тячівському районі 16.09.2011 року. Звітність ФОП ОСОБА_3 за II-IV квартал 2010 року подана з нульовими показниками Проведеною позаплановою перевіркою ФОП ОСОБА_3 за період з 01.01.2008 року по 19.06.2011 року, результати якої оформлено актом № 2092/17- 0120/НОМЕР_4, встановлено, що згідно до поданої звітності по єдиному податку за ПДП ФОП ОСОБА_3 доходів від підприємницької діяльності діяльність не проводила. Тобто ФОП ОСОБА_3 не підтвердила взаємовідносини з ФОП ОСОБА_1 оскільки ні в податковій звітності, ні книзі обліку доходів та витрат обсяги реалізації не вказані.

Відповідно до наданого письмового пояснення залишки товарно-матеріальних цінностей (ліс круглий) станом на 01.01.2011 року складали у сумі 755809 грн. та зберігались відповідно до договору №01/0/2010 на земельній ділянці СП «ГЕЛІОС».

Окрім того, па підтвердження вказаних правовідносин представником позивача було надано в судове засідання копії накладних та прибуткових касових ордерів по ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_2, однак на прибуткових касових ордерах відсутні необхідні реквізити, визначені Положенням про ведення касових операцій у національній валюті від 15.12.2004 року № 637.

Даючи правову оцінку постанові суду першої інстанції та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Як безспірно встановлено судом, ОДПІ було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1, результати якої оформлено актом від 27.08.2012 року № 152-17/НОМЕР_5, на підставі висновків якої відповідачем було прийнято оспорювані податкові повідомлення-рішення від 04.09.2012 року № та № .

Даючи оцінку постанові суду першої інстанції щодо податкового повідомлення-рішення ОДПІ № від 04.09.2012 року, апеляційний суд виходить із такого. суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 з 01.07.2009 року по 31.12.2009 року перебував на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності відповідно до свідоцтва платника єдиного внеску, з 01.01.2010 року по 31.03.2010 року - на загальній системі оподаткування, з 01.04.2010 року по 31.12.2010 року - на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності відповідно до свідоцтва платника єдиного податку серії Ж № 698698, з 01.01.2011 року по 21.12.2011 року - на загальній системі оподаткування обліку та звітності.

За І квартал 2010 року позивач подав декларацію № 9105 від 23.04.2010 році, а за 2011 рік - № 43223 від 07.02.2012 року.

У ході перевірки даних позивачем декларацій податковим органом було виявлено розбіжності між задекларованими ФОП ОСОБА_1 показниками та даними, що підтверджуються первинними документами, внаслідок чого у зв'язку із порушенням ст. 13 розділу 4 Декрету Кабінету Міністрів № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян» та п. 119.2, п.177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України було донараховано податку з доходів фізичних осіб за І квартал 2010 року 17841,00 грн., а за 2011 рік - 68974,00 грн. та застосовано відповідну штрафну санкцію.

Будь-яких доводів на спростування вказаних висновків податкового органу, з якими погодився суд першої інстанції, у апеляційній скарзі не наведено, а у ході апеляційного розгляду обставин, які б свідчили про неправильність відповідних висновків не встановлено.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає правових підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у цій частині.

Даючи оцінку постанові суду першої інстанції у частині висновків щодо податкового повідомлення-рішення ОДПІ № від 04.09.2012 року суд апеляційної інстанції зазначає таке.

ФОП ОСОБА_1 здійснював експортні операції з угорськими партнерами та проводив реалізацію лісу хвойного та дошки ТОВ «Термінал Карпати» та СІД ТОВ «Термінал Карпати», тобто здійснював експортні операції угорським партнерам за кодом товару .

Однак, відповідно до п. 23 підрозділу 2 Перехідних положень ПК України тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування ПДВ звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту, чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД.

Крім того, матеріалами справи стверджується реалізація ФОП ОСОБА_1 пиломатеріал та дошки та отримання коштів на розрахунковий рахунок: 20.07.2011 року - 30000 грн., 21.07.2011 року - 20000 грн., 23.11.2011 року - 33048 грн., 16.12.2011 року - 30000 грн., 20.12.2011 року - 34000 грн., 28.12.2011 року - 23120 грн., всього 170168 грн., з чого ПДВ становить 34033 грн. 60 коп.

Щодо взаємовідносин ФОП ОСОБА_1 з ФОП ОСОБА_3 апеляційний суд звертає увагу на те, що ФОП ОСОБА_3 була зареєстрована в ДПІ у Тячівському районі від 30.06.2006 № 8207, знята з реєстрації в ДПІ у Тячівському районі 16.09.2011 року.

Звітність ФОП ОСОБА_3 за II - IV квартал 2010 року подано з нульовими показниками, що було підтверджено у ході позапланової перевірки, проведеної відповідно до поданої нею заяви (довідка № 2092/17-0120/НОМЕР_4). Вказене свідчить про відсутність у неї доказів господарських стосунків із ФОП ОСОБА_1

Надані представником позивача суду першої інстанції копії накладних та прибуткових касових ордерів у підтвердження взаємовідносин ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 судом першої інстанції обґрунтовано не було взято до уваги, оскільки на всіх прибуткових касових ордерах відсутні необхідні реквізити, визначені у п. 3.3. Глави 3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті від 15.12.2004 року № 637, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за № 40/10320.

Відповідно до представлених банківських документів ФОП ОСОБА_1 його сукупний обсяг виручки перевищив 300000 грн. у червні 2011 року, а отже він мав зареєструватись платником ПДВ у липні 2011 року, однак зробив це лише 02.02.2012 року.

При цьому перевіркою було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 проводив реалізацію товарно-матеріальних цінностей, які підлягали оподаткуванню ПДВ.

Відтак, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що у порушення п. 181.1 ст. 181, пп. 187.1 ст. 187 ПК України ФОП ОСОБА_1 не задекларував обсяги поставки у сумі - 170168 грн., з яких ПДВ становить 34033,60 грн., а отже до нього правомірно було застосовано оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням штрафні санкції у розмірі 8508,40 грн.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2013 року у справі № 2а-0770/2989/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук