Справа № 826/10578/14
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КиЕв» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КиЕв» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «КиЕв» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № та № від 16.06.2014 року.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 13 серпня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2014 року та постановити нову про задоволення адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «КиЕв» уклало з Київською міською радою договір оренди земельної ділянки від 22.11.2007 року зі строком дії на один рік, який відповідно до додаткового договору був змінений на чотири роки.

28.05.2014 року позивач подав до ДПІ у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві заяву з проханням провести звірку розрахунків по земельному податку за договором оренди земельної ділянки від 06.12.2007 року, оскільки орендар помилково сплачував орендну плату з 27.08.2012 року по 31.05.2013 року, хоча дія договору закінчилася 22.07.2014 року.

У зв'язку з чим, ДПІ у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві на підставі п. 1, 3 ст. 10 Податкового кодексу України (далі - ПК України), було проведено камеральну перевірку податкової звітності орендної плати за землю ТОВ «КиЕв» (), за результатами якої складено акт від 27.02.2014 року № 76/26-50-15-03-15/37119642 (далі - Акт перевірки).

Відповідачем за результатами перевірки встановлені порушення податкового законодавства щодо строків сплати самостійно визначених грошових коштів по орендній платі за землю протягом строків, визначених п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідальність за які встановлена п. 126.1 ст. 126 ПК України.

На підставі складеного акту перевірки ДПІ у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві прийняло податкові повідомлення-рішення від 16.06.2014 року:

- № , про сплату штрафу в розмірі 4 230,69 грн.

- № , про сплату штрафу в розмірі 524,16 грн.

Позивач не погодився з податковими повідомленнями - рішеннями, а тому звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

ТОВ «КиЕв» було подано до ДПІ у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік реєстраційний № від 20.01.2012 року та за 2013 рік реєстраційний № від 31.01.2013 року із самостійно нарахованими податковими зобов'язаннями.

Згідно п. 287.3 ст. 287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи та акту перевірки, ТОВ «КиЕв» до ДПІ у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві подавалися податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), однак вказані товариством суми грошового зобов'язання не були сплачені в строки визначенні податковим законодавством, у зв'язку з чим у позивача виникла заборгованість.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У зв'язку з чим, податковий орган нарахував позивачу штрафні санкції, оскільки товариством несвоєчасно проводилися розрахунки з бюджетом по орендній платі, згідно податкових декларацій за 2012 рік реєстраційний № від 20.01.2012 року та за 2013 рік реєстраційний № від 31.01.2013 року із самостійно нарахованими податковими зобов'язаннями.

Однак, позивач вважає такі дії контролюючого органу протиправними, а штрафні санкції безпідставними, оскільки позивач з моменту припинення права користування земельною ділянкою, тобто з 22.07.2012 року, не повинен був сплачувати плату за землю, а тому 12.03.2014 року товариством була направлена до ДПІ у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві уточнена податкова декларація з плати за землю, згідно якої сума грошового зобов'язання складала 0,00 грн.

З даного приводу, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не було надано суду документальних доказів припинення права користування земельною ділянкою та повернення даної орендованої земельної ділянки орендодавцю, а саме: акту приймання - передачі об'єкта оренди.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідач не заперечує та не спростовує факт подачі ТОВ «КиЕв» 12.03.2014 року уточненої податкової декларації з плати за землю та звертав увагу суду на те, що заборгованість в розмірі 18 526, 58 грн. обліковувалася у позивача з дати її виникнення та по дату надходження уточнюючого розрахунку від 12.03.2014 року.

У зв'язку з чим, станом на 11.03.2014 року в картці особового рахунку по орендній платі ТОВ «КиЕв» вже обліковувалася дана недоїмка.

Посилання позивача на заяву, що була подана ним відповідачу з проханням провести звірку розрахунків по земельному податку за договором оренди земельної ділянки, не може бути належним та допустимим доказом відсутності заборгованості перед бюджетом, оскільки нормами ПК України не передбачено на основі такої заяви платника податків змінювати показники податкової звітності, тим більше, що уточнюючий розрахунок подано лише 12.03.2014 року.

Згідно пп. 111.1.1 п. 111.1 ст. 111, за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються юридична відповідальність, зокрема фінансова.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковим органом правомірно прийнято податкові повідомлення - рішення № та № від 16.06.2014 року, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2014 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КиЕв» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 12.02.2015 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.