Справа № 332/612/15-а
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/612/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Фурдак В.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, третя особа - міське комунальне підприємство «Основаніє» до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

05.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, третя особа - міське комунальне підприємство «Основаніє» до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії. В позові зазначено, що позивач з 19.07.1994 р. проживає та зареєстрован у квартирі АДРЕСА_1. У січні 2015 року позивач звернувся із заявою про приватизацію до відповідача, але з'ясувалось, що відсутній ордер на вказану квартиру, внаслідок чого позивачу було відмовлено в приватизації, хоча незалежно від його наявності позивачі мають право на приватизацію згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Просить в позові визнати за нею право на приватизацію та зобов'язати відповідача прийняти пакет документів на приватизацію без ордеру та провести її приватизацію.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з*явився, про слухання справи повідомлений, своїх заперечень не надав.

Представник третьої особи просить задовольнити позов на розсуд суду.

Вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач з 19.07.1994 року згідно довідки зареєстрован в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.11).

У січні 2015 року позивач виявив бажання приватизувати свою вищезазначену квартиру, але йому було відмовлено та повернуто документи.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об'єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності.

Відповідно до ст. 3 Закону України зазначеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 Житлового кодексу Української РСР до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення.

Відповідно до ст.. 58 ЖК УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно з пунктами 69, 72 правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Україниській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі,організації. Одночасно подаються поспати усіх членів сімї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення у квартиру.

Враховуючи зазначене суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Окрім того, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 18, 71, 86, 159-163, КАС України, ст.ст. 1,2, п.11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправними дії Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району щодо відмови ОСОБА_1 в передачі у власність квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю копії ордера про надання жилої площі (квартири).

Зобовязати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району у встановленому Заонм України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 №2482-XII порядку розглянути заяву про передачу у власність ОСОБА_1 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та прийняти рішення до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 №2482- XII

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Н.В.Марченко