Справа № 819/1852/13-а
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Київ К/800/60997/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Укртрансінспекції у Тернопільській області про скасування постанови про застосування фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансінспекції у Тернопільській області про скасування постанови про застосування фінансових санкцій від 19.06.2013 року № 030313.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, позов задовольнити.

Відповідач у письмових запереченнях на вказану касаційну скаргу, які надійшли до Вищого адміністративного суду України просить її залишити без задоволення, а оскаржувані не рішення - без змін.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що державними інспекторами територіального управління Укртрансінспекції у Тернопільській області на підставі наказу Держаної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 220 березня 2013 року № 243 проведено 20 травня 2013 року планову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (інд. код НОМЕР_1).

В результаті перевірки було виявлено відсутність у позивача медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом, про що складено Акт від 20 травня 2013 року № 019826. Позивач з актом був ознайомлений, від його підписання та надання пояснень відмовився.

У зв'язку з цим, відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» до позивача, постановою від 19 червня 2013 року № 030313 були застосовані фінансові санкції у розмірі 1700 грн. (про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт позивач повідомлений належним чином).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, з чим погоджується колегія суддів, що посадовими особами відповідача при розгляді матеріалів перевірки, враховані всі наявні обставини, які б свідчили про порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до положень статті 39 Закону України від 5 квітня 2004 року № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-ІІІ) автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Такими документами для автомобільного самозайнятого перевізника є: ліцензія, ліцензійна картка, посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сервісна книжка, медична довідка.

Автомобільним самозайнятим перевізником, згідно зі статтею 1 Закону № 2344-ІІІ, є це фізична особа - суб'єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв.

Згідно зі статтею 30 Закону № 2344-III автомобільний самозайнятий перевізник зобов'язаний щорічно проходити медичний огляд з отриманням довідки встановленого зразка.

Статтею 60 Закону України № 2344-ІІІ передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні позову, обґрунтовано виходили з того, що фінансова санкція застосована відносно позивача правомірно, оскільки він здійснював експлуатацію транспортного засобу як таксі, за відсутності довідки про проходження медичного огляду через рік з дати її проходження.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець