Справа № 2а-14536/09/2670
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Київ К/9991/42538/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою підприємства "Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м.Києва" на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2012 року у справі за позовом підприємства "Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м.Києва" до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, Державної служби геології та надр України, треті особи Сорочинська сільська рада Свалявського району Закарпатської області, товариство з обмеженою відповідальністю "Маргіт" про визнання нечинним окремого рішення протоколу,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 липня 2011 року від 28 лютого 2012 року позов підприємства "Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м.Києва" задоволено. Визнано нечинним рішення, оформлене протоколом засідання Міжвідомчої робочої групи з питань надрокористування №12 від 05 листопада 2008 року в частині внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 01 березня 2002 року №2651, виданого ТОВ "Маргіт".

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову про відмову в позові.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням апеляційного суду, позивач звернувся з касаційною скаргою та просить його скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, 25.05.1998 ТОВ «Маргіт» було надано спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування підземних мінеральних питних (лікувально-столових) вод ділянки Голубинського родовища, де розташована свердловина №7.

Рішенням Закарпатської обласної ради від 27.12.2001 №02-18/428 погоджено ТОВ «Маргіт» продовження дії спеціального дозволу (ліцензії) на розробку ділянки (свердловини 7-гп) Голубинського родовища мінеральних вод, що розташоване біля с.Солочин Свалявського району Закарпатської області.

У 2002 році ТОВ «Маргіт» звернулося із заявою щодо переоформлення та продовження терміну дії спеціального дозволу у зв'язку із наявністю нової експлуатаційної свердловини №7-гп, зміною юридичної адреси підприємства, продовження терміну дії оренди земельної ділянки, уточнення географічних координат свердловини та розробкою проекту санітарної зони.

До заяви ТОВ «Маргіт» було надано погодження Закарпатської обласної ради від 27.12.2001 за №02-18/428, Державного управління екоресурсів в Закарпатській області від 15.01.2001 за №865/5, Територіального управління Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 15.05.2001 №07-04/144 та Обласної санепідемстанції від 21.02.2002 №65/2, що містяться в матеріалах справи.

01.03.2002 ТОВ «Маргіт» було надано Спеціальний дозвіл №2651 терміном на 10 років на видобування мінеральних лікувально-столових вод ділянки Голубинського родовища, де розташована свердловина №7-гп (7-р).

Після надання зазначеного дозволу було проведено переоцінку запасів мінеральних вод ділянки «Маргіт-1» (свердловина №7-гп) та ділянки «Маргіт-2» (свердловина №9-р) Голубинського родовища.

Державна комісія України по запасах корисних копалин у своєму висновку зазначила, що з метою зменшення економічного ризику надрокористування доцільно розробку двох ділянок - «Маргіт-1» і «Маргіт-2» проводити одним користувачем надр ТОВ «Маргіт», за кошти якого була проведена геолого-економічна оцінка цих ділянок станом на 01.08.2007. Таким чином, буде гарантовано геологічне вивчення запасів ділянки «Маргіт-2» відповідно до рекомендацій п. 3.8 протоколу Державної комісії України по запасах корисних копалин №1392. Сумісна експлуатація ТОВ «Маргіт» двох ділянок дає змогу частково компенсувати зменшення запасів мінеральної води.

У 2008 році Міжвідомчою робочою групою з питань надрокористування (протокол від 05.11.2008 №12) було прийнято рішення щодо внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами, наданого ТОВ «Маргіт», що належать до корисних копалин загальнодержавного значення та до графи «Об'єкт ліцензування» (ДЗК України протокол від 14.11.2007 №1392). Згідно з цим протоколом затверджено апробування запасів мінеральних лікувальних вод ділянки «Маргіт-2» (свердловина №9-р) та внесено зміни до спеціального дозволу 01.03.2002 №2651 наданому TOB «Маргіт», якими йому було надано виключне право на експлуатацію свердловини № 9-р.

Так, згідно ст. 16 Кодексу України про надра, надання спеціальних дозволів на користування надрами здійснюється після попереднього погодження з відповідною Радою народних депутатів про надання земельної ділянки для зазначених потреб.

Відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 №827, мінеральні води належать до корисних копалин загальнодержавного значення.

Статтею 9 Кодексу України про надра встановлено, що до компетенції обласних рад погодження клопотань про надання надр у користування з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення.

Пунктом 21 Порядку надання спеціальних дозволів (ліцензій) на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.1995 №709, було передбачено, що терміни дії ліцензії продовжується з дотриманням процедури видачі ліцензії, передбаченої цим Порядком.

Відповідно до пункту 2 зазначеного Порядку заявники узгоджують питання про надання ліцензії на користування надрами також з місцевими Радами (на експлуатацію родовищ - і з Державним комітетом України по нагляду за охороною праці), у разі потреби - з іншими міністерствами і відомствами.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Маргіт» було дотримано всіх вимог законодавства щодо отримання права на користування надрами.

Згідно абз. 2 п. 3 Порядку надання у 2008 році спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2008 №273, одному заявникові може надаватися дозвіл на видобування корисних копалин з кількох близько розташованих родовищ, якщо доцільність їх спільної розробки підтверджується відповідним обґрунтуванням Державної комісії по запасах корисних копалин за результатами проведеного заявником геологічного дослідження таких родовищ.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок апеляційного суду про відмову в задоволенні позовних вимог підприємства "Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м.Києва".

При цьому, як вірно враховано апеляційним судом, позивачем не обґрунтовано, які його права та охоронювані законом інтереси порушує оскаржуване рішення відповідача, а відсутність доказів щодо будь-яких прав позивача, пов'язаних із користуванням надр родовища мінеральних вод (свердловина №9) свідчить про те, що такі права не могли бути порушені при прийнятті оспорюваного рішення суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним судом вірно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу підприємства "Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м.Києва" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: