Справа № 815/4773/14
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

10 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/4773/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М. Г

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

при секретарі - Найденко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, Державної виконавчої служби України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до голови Державної виконавчої служби України, Державної виконавчої служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до голови Державної виконавчої служби України, Державної виконавчої служби України про визнання протиправною бездіяльності голови Державної виконавчої служби України щодо відсутності контролю за виконанням виконавчих проваджень: по виконанню рішення № 32562/07, виданого 26.07.2012 року Європейським судом з прав людини, в частині поновлення позивача на роботі; ВП № 42300795, з виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2013 року по справі № 815/2824/13-а; зобов'язання голови Державної виконавчої служби України: провести в триденний строк перевірку обґрунтованості виконання виконавчих проваджень: по виконанню рішення № 32562/07, виданого 26.07.2012 року Європейським судом з прав людини, в частині поновлення позивача на роботі; ВП № 42300795, з виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2013 року по справі № 815/2824/13-а; вжити заходи щодо безумовного виконання судових рішень про поновлення трудових прав позивача: рішення № 32562/07, виданого 26.07.2012 року Європейським судом з прав людини, в частині поновлення позивача на роботі; постанови Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2013 року по справі № 815/2824/13-а; сплатити позивачу моральну шкоду за невиконання поновлення на роботі в максимальному розмірі, передбаченому законодавством на час винесення рішення, та матеріальну шкоду в розмірі середньої зарплати по галузі освіти з 26.07.2012 року по теперішній час.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволений частково. Визнано протиправною бездіяльність голови Державної виконавчої служби України щодо відсутності контролю за виконанням виконавчих проваджень: по виконанню рішення № 32562/07, виданого 26.07.2012 року Європейським судом з прав людини, в частині поновлення позивача на роботі; ВП № 42300795, з виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2013 року по справі № 815/2824/13-а. Зобов'язано голову Державної виконавчої служби України: провести перевірку обґрунтованості виконання виконавчих проваджень: по виконанню рішення № 32562/07, виданого 26.07.2012 року Європейським судом з прав людини, в частині поновлення позивача на роботі; ВП № 42300795, з виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2013 року по справі № 815/2824/13-а. Зобов'язано голову Державної виконавчої служби України вжити заходи щодо виконання судових рішень про поновлення трудових прав позивача: рішення № 32562/07, виданого 26.07.2012 року Європейським судом з прав людини, в частині поновлення позивача на роботі; постанови Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2013 року по справі № 815/2824/13-а. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування судового рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, в зв'язку з тим, що воно у вказаній частині постановлено з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі Державної виконавчої служби України ставиться питання про скасування судового рішення, в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг ОСОБА_3, Державної виконавчої служби України, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойка О.М. від 17.08.2012 року про відкриття виконавчого провадження, ВП № 33914578, на підставі заяви про примусове виконання, поданої 16.08.2012 року, документ вступив у законну силу (набрав чинності): 31.07.2012 року:

- відкрито виконавче провадження з виконання рішення № 32562/07, виданого 26.07.2012 року Європейським судом з прав людини про те, зокрема, що: держава відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалених на користь заявників, та сплатити протягом трьох місяців 3000 (три тисячі) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю у заявах, наведених у Додатку 1 та 1500 (одна тисяча п'ятсот) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю у заявах, наведених у Додатку 2, що є відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди, а також компенсацію судових витрат, разом з будь-якими податками, що можуть нараховуватись на ці суми, які мають бути конвертовані в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу;

- боржника зобов'язано самостійно виконати рішення Європейського суду з прав людини у строк, встановлений Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Згідно супровідного листа від 20.08.2012 року № 12-0-26-3242-5/11, зазначену постанову від 17.08.2012 року про відкриття виконавчого провадження, ВП № 33914578, надіслано: Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України; ОСОБА_3; Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини.

Станом на час розгляду данної справи виконавче провадження з виконання рішення № 32562/07, виданого 26.07.2012 року Європейським судом з прав людини, не завершено, відповідно рішення Європейського суду з прав людини в частині виконання рішення національних судів, ухвалених на користь заявників, у даному випадку рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2006 року по праві № 2-332/06 про поновлення позивача на роботи, - не виконано;

Відповідно до постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойка О.М. від 03.03.2014 року про відкриття виконавчого провадження, ВП № 42300795, на підставі заяви про примусове виконання, поданої 28.02.2014 року, документ вступив у законну силу (набрав чинності): 14.11.2013 року:

- відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 815/2824/13-а, виданого 03.12.2013 року Одеським окружним адміністративним судом, про зобов'язання Державної виконавчої служби України вжити всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів по виконанню судових рішень;

- боржника зобов'язано самостійно виконати рішення суду у 7-ми денний строк з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно супровідного листа від 04.03.2014 року № Ш-2699/5-399/1, зазначену постанову від 03.03.2014 року про відкриття виконавчого провадження, ВП № 42300795, надіслано боржнику - Державній виконавчій службі України до виконання та стягувачу - ОСОБА_3 до відома.

Станом на час розгляду данної справи виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 815/2824/13-а, виданого 03.12.2013 року Одеським окружним адміністративним судом, не завершено, відповідно рішення Одеського окружного адміністративного суду по праві № 815/2824/13-а - не виконано.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 7 серпня 2014 року по справі № 815/2899/14, яка набрала законної сили 18 листопада 2014 року: адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено повністю; визнано протиправною бездіяльність Державної виконавчої служби України щодо невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 815/2824/13-а щодо невиконання зобов'язальної частини судових рішень; зобов'язано Державну виконавчу службу України вжити заходів щодо виконання зобов'язальної частини рішення ЄСПЛ від 26.07.2012 року по справі «Харук та інші проти України» через виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 815/2824/13-а.

Частково задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції дійшов до наступних висновків, з якими погоджується колегія суддів.

Вимогами частин 1 та 2 статті 2 Закону України ,,Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до Закону України ,,Про державну виконавчу службу " примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (далі - державні виконавці).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-ХІV із змінами та доповненнями (далі - Закон № 606-ХІV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 11 Закону № 606-ХІV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 30 Закону України № 606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим

Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV рішення (остаточне рішення Європейського суду з прав людини у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.

Відповідно до ст. 10 Закону України № 3477-IV з метою забезпечення відновлення порушених прав стягувача, крім виплати відшкодування, вживаються додаткові заходи індивідуального характеру.

Частинами 1, 4 статті 83 Закону України № 606-XIV визначено, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 84 Закону України № 606-XIV здійснювати перевірку законності виконавчого провадження мають право: директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у будь-якому структурному підрозділі органів державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 статті 86 Закону України № 606-XIV посадові особи, зазначені у статті 84 цього Закону, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням вищої посадової особи, з власної ініціативи або під час розгляду поданої відповідно до частини сьомої статті 82 цього Закону скарги на постанову начальника підпорядкованого органу державної виконавчої служби, винесену за результатами розгляду скарги на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця, інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Перевірка законності виконавчого провадження має бути проведена протягом десяти робочих днів, а зведеного виконавчого провадження - протягом п'ятнадцяти робочих днів з дня надходження витребуваного виконавчого провадження.

Про результати перевірки законності виконавчого провадження посадовою особою, яка його витребувала, виноситься постанова, яка є обов'язковою для виконання державними виконавцями та підлеглими посадовими особами державної виконавчої служби.

Також, відповідно до пп. 3 п. 3 Положення № 385/2011 та пп. 3 п. 3 Положення № 229, основними завданнями ДВС України є забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень у порядку, встановленому законодавством.

Згідно із пп. 6 п. 4 Положення про Державну виконавчу службу України № 385/2011 та пп. 5 п. 4 Положення про Державну виконавчу службу України № 229, Державна виконавча служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями.

Відповідно до пп. 1, 10 п. 10 Положення № 385/2011 Голова Державної виконавчої служби України: очолює ДВС України, здійснює керівництво її діяльністю, представляє ДВС України у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями та несе персональну відповідальність перед Президентом України, Кабінетом Міністрів України і Міністром юстиції України за виконання покладених на ДВС України завдань і функцій; здійснює керівництво ДВС України, структурними підрозділами територіальних органів Мін'юсту України, які забезпечують реалізацію повноважень ДВС України, щодо забезпечення примусового виконання рішень та методичне забезпечення їх діяльності.

Відповідно до пп. 4 п. 10 Положення № 229, Голова Державної виконавчої служби у межах повноважень, передбачених законом, організовує та контролює виконання в апараті ДВС та структурних підрозділах територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують здійснення повноважень ДВС, Конституції та законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мін'юсту з питань, що належать до сфери діяльності ДВС, та доручень Міністра юстиції.

Отже, з урахуванням встановлених судом першої інстанції обставин щодо не завершення виконавчого провадження з виконання рішення № 32562/07, виданого 26.07.2012 року Європейським судом з прав людини, не виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по праві № 815/2824/13-а, не завершення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 815/2824/13-а, виданого 03.12.2013 року Одеським окружним адміністративним судом та відсутності доказів здійснення головою Державної виконавчої служби України на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені вищенаведеними положеннями контролю за виконанням виконавчих проваджень № 33914578 та № 42300795, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги Державної виконавчої служби України про те, що відповідно до Положення № 229 до компетенції Голови Державної виконавчої служби України не входить вжиття заходів щодо виконання судових рішень, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки позивачкою оскаржено дії відповідача не щодо вжиття заходів щодо виконання судових рішень, а про бездіяльність щодо відсутності контролю за виконанням виконавчих проваджень, що безпосередньо входить до повноважень Голови Державної виконавчої служби України, визначених вище наведеними законодавчими нормами.

В свою чергу, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, оскільки як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції вимоги про зобов'язання голови Державної виконавчої служби України провести перевірку обґрунтованості виконання відповідних виконавчих проваджень в зазначені у позові строки та вжити заходи щодо безумовного виконання відповідних судових рішень про поновлення трудових прав позивача, не ґрунтуються на нормах матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Крім того, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо неправильного вирішення судом першої інстанції спору в частині стягнення моральної шкоди, оскільки вирішуючи вказане питання суд може погодитись, або не погодитися з заявленим розміром моральної шкоди в разі наявності підстав для її стягнення, а сторона, в свою чергу, не може покладати на суд питання визначення розміру шкоди, якщо такий позивачем взагалі не заявлено.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_3, Державної виконавчої служби України залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 11 лютого 2015 року.

Головуючий: Ступакова І.Г.

Судді: Бітов А.І.

Милосердний М.М.