Справа № 815/4409/14
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/4409/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді -Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Берекет Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень законодавства та наказу про скасування реєстрації декларації позивача про готовність до експлуатації об`єкта, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому, після збільшення позовних вимог, просила визнати протиправними та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 07.07.2014 року б/н, постанову №343 від 17.07.2014 р. по справі про адміністративне правопорушення, наказ від 21.07.2014 року №89 «СК» про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що зазначені припис, постанова та наказ прийняті за межами повноважень відповідача, а тому є протиправним та підлягають скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2014 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції не було в повному обсязі досліджено всі обставини, які мають значення для вирішення справи, надано невірну оцінку наявним в матеріалах справи доказам, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 р. відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області по справі № 815/4409/14 в частині, що стосується оскарження п. 3 резолютивної частини постанови, а саме: визнання протиправним та скасування постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 17.07.2014 р. №343.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 07.07.2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Одеської області була проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою АДРЕСА_1, за результатами якої був складений акт перевірки, у висновках якого зазначено, що перевіркою встановлено, що у гр. ОСОБА_2 замовниці будівництва по АДРЕСА_1 відсутні документи, які посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою. Інспекцією зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт від 26.07.2013 р. № ОД99 та декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 05.09.2013 р. №ОД66. Згідно вищевказаного гр. ОСОБА_1 вказала недостовірні дані у пункті 11.1 в якому вказується документ що посвідчує право власності чи користування земельної ділянки в декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 05.09.2013 р. №ОД66, чим порушено п. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.7-8).

07.07.2014 року Інспекцією був виданий позивачу припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, (а.с.9-10), яким було зобов'язано усунути порушення вимог містобудівного законодавства в місячний термін.

Того ж дня був складений протокол про адміністративне правопорушення на позивача (а.с.11-13) та постановою заступника начальника Інспекції ДАБК в Одеській області від 17.07.2014 року №343 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.12 ст.96 КУпАП та накладений штраф в розмірі 8500,00 грн. (а.с.15-16).

21.07.2014 року Інспекцією ДАБК в Одеській області був виданий наказ №89 «СК» «Про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта» згідно якого, в тому числі, скасовано реєстрацію декларації від 05.09.2013 р. №ОД 66 про готовність об`єкта до експлуатації з будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, замовник будівництва - ОСОБА_1 (а.с. 36-37).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що у Інспекції ДАБК в Одеській області не було правових підстав для складання припису від 07.07.2014 року, скасування декларації про готовність об'єкту позивача до експлуатації від 05.09.2013 року №ОД66, що є безумовною підставою для визнання таких актів суб'єкту владних повноважень протиправними, в зв'язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до акту перевірки, позапланова перевірка проводилася відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553.

Відповідно до п.1 Порядку, останній визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у cфepi містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів i правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності,пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV i V категорії складності.

Таким чином, постанова Кабінету Міністрів від 23.05.2011 року №553 є підзаконним нормативним актом, який встановлює порядок архітектурно-будівельного контролю будівництва не уcix, а лише тих об'єктів архітектури, які за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, тобто зазначена Постанова Кабінету Міністрів України не встановлює порядок архітектурно-будівельного контролю об'єктів будівництва , II, III категорії складності.

Як вбачається з декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 05.09.2013 р. № ОД66, об'єкт архітектури, замовником будівництва якого виступила ОСОБА_1, за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до II категорії складності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що здійснюючи позапланову перевірку об'єкту архітектури, який належить до II категорії складності згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, яким врегульовано порядок здійснення перевірки об'єктів лише i V категорії складності, взагалі за умови відсутності встановленогоКабінетом Міністрів України порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю об'єктів будівництва II категорії складності, відповідач вийшов за межі повноважень, передбачених чинним законодавством України.

Таким чином, позапланова перевірка від 07.07.2014 року, проведена інспекцією ДАБК відносно позивача з порушенням вимог ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та її результати, а як наслідок, й прийняті документи, які складені й отримані за її результатами, взагалі не можуть прийматись до уваги, так як цi результати є доказами, одержаними з порушенням Закону. А відтак - відповідачем було видано незаконні припис та наказ на підставі висновку незаконної перевірки, який не може слугувати належним доказом для їх прийняття.

Згідно до ст. 244-6 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виробництва, виготовлення та застосування будівельних матеріалів, виробів, конструкцій, а також будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту та прийняття в експлуатацію об'єктів чи споруд, вимог щодо розміщення та функціонування майданчиків для паркування, необладнанням майданчиків для платного паркування транспортних засобів паркувальними автоматами або автоматичними в'їзними та виїзними терміналами, невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 961 (крім частин третьої - п'ятої), 97, частини третя - п'ята статті 1521, стаття 18842).

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник, заступники керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, та інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

В данному випадку центральним орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю є Державна архітектурно-будівельна інспекція України. З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що чинним законодавством України територіальні підрозділи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю України, які не є центральним органом виконавчої влади, не уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів i правил під час будівництва.

Відтак, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандарт i правил від 07.07.2014 року, виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області за межами повноважень цього органу, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача не було правових підстав для скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації через факт встановлення під час перевірки зміни функціонального призначення технічних приміщень садового будинку після реєстрації такої декларації, оскільки згідно положень ч.2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» уразі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документу, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорту, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з договору дарування від 03 серпня 2011 року ОСОБА_3 подарував безкоштовно, а ОСОБА_1 прийняла в дарунок 1/6 частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 1642 кв. м.

Крім того, Порядок скасування реєстрації декларацій про готовність об'єктів до експлуатації був запроваджений постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Постанов Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 і від 13.04.2011 року №466» від 30.10.2013 року №918, яка набула чинності лише 31.12.2013 року, тобто через три місяці після реєстрації декларації ОД 66 від 05.09.2013 року.

Відтак, станом на дату реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД 66 від 05.09.2013 року Кабінетом Міністрів України не був встановлений порядок скасування реєстрації декларації. Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, норми Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Постанов Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 і від 13.04.2011 року №466» від 30.10.2013 року №918, якою був запроваджений Порядок скасування реєстрації декларацій про готовність об'єктів до експлуатації, не можуть поширюватися на реєстрацію декларації про готовність об'єкту до експлуатації ОД 66 від 05.09.2013 року, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, яким скасовано реєстрацію Декларації від 05.09.2013 року № ОД 66 про готовність об'єкта до експлуатації з будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 має бути визнаний протиправним та скасований як такий, що прийнятий з перевищенням повноважень.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними, обґрунтованими у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, мають право подати касаційну скаргу протягом 20 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик