Справа № 809/223/15
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2015 р. Справа № 809/223/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Главача І.А.,

за участю секретаря судового засідання Куриша Р.В.,

представника позивача: товариства з додатковою відповідальністю "Полімер" - Орловської М.Є.,

представника відповідача: Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську - Кушніра О.В.,

представника відповідача: Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області - Попюк І.Д.,

представника відповідача: Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області - Деренько Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю "Полімер"

до відповідачів: Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі, Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі,Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі,

про визнання дій протиправними та зобов"язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2015 року Товариство з додатковою відповідальністю "Полімер" (надалі - позивач, ТзОВ "Полімер") звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі, Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі,Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі, (надалі - відповідачі, УПФ України в м. Івано-Франківську, УПФ України в м. Коломиї та Коломийському районі, УПФ України в Надвірнянському районі, УПФ України в Тисменицькому районі) про визнання неправомірними дій по перепризначенню дат досягнення окремими громадянами пенсійного віку в розрахунках за жовтень 2014 року згідно повідомлення № 71218/04 від 15.10.2014 року, в розрахунках за листопад 2014 року згідно повідомлення № 1405/04 від 25.11.2014 року та зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачами протиправно, в порушення вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення" перепризначено дати досягнення громадянами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 пенсійного віку, що в подальшому призвело до безпідставного включення у розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій призначених відповідно до пункту "а", пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з жовтня 2014 року та з листопада 2014 року суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій згаданим пенсіонерам для їх відшкодування позивачем.

04.02.2015 року представником позивача подано суду заяву про уточнення позовних вимог від 02.02.2015 року, згідно якої просила суд визнати неправомірними дії відповідачів по перепризначенню дат досягнення громадянами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пенсійного віку в розрахунках за жовтень 2014 року згідно повідомлення №71218/04 від 15.10.2014 року, в розрахунках за листопад 2014 року згідно повідомлення № 1405/04 від 25.11.2014 року та зобов'язати відповідачів виключити із вказаних розрахунків суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій згаданим пенсіонерам. Крім того, просила також визнати неправомірними дії УПФ України в м. Коломиї та Коломийському районі по включенню до розрахунків за жовтень та листопад 2014 року суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_8 (а.с.63-64).

У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог від 02.02.2015 року. Просила позов повністю задовольнити.

Представники відповідачів - УПФ України в Надвірнянському районі, УПФ України в м. Івано-Франківську, УПФ України в Тисменицькому районі у судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву від 29.01.2015 року № 653/06, від 03.02.2015 року № 0198/06 та від 03.02.2015 року № 815/06 відповідно (а.с.33-38 том І, 66-68, 86-89 том ІІ). Додатково пояснили суду, що перевизначення дат досягнення громадянами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пенсійного віку здійснено відповідачами у зв'язку з набранням чинності 1 жовтня 2011 року Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року за №2668-ІV, яким внесено зміни до статті 26 Закону Украни "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині підвищення пенсійного віку для жінок. А тому, правових підстав для виключення вказаних пенсіонерів із розрахунків за жовтень 2014 року та за листопад 2014 року немає. За таких обставин, вважають, що дані розрахунки складені та направлені позивачу у відповідності до вимог чинного законодавства. Просили у задоволенні позову відмовити.

Представник УПФ України в м. Коломиї та Коломийському районі у судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Просив у задоволенні позовних вимог, звернених до даного відповідача, відмовити (а.с.58).

За таких обставин, суд вбачає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності представника УПФ України в м. Коломиї та Коломийському районі.

Вислухавши представника позивача та представників відповідачів, дослідивши наявні та подані докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що позивач є юридичною особою, взятий на облік УПФ України в м. Івано-Франківську як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

УПФ України в м. Івано-Франківську супровідними листами від 15.10.2014 року № 71218/04 та від 25.11.2014 року № 1405/04 (надалі - повідомлення) надіслано на адресу позивача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених, зокрема, громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (УПФ України в м. Івано-Франківську), ОСОБА_15, ОСОБА_9, ОСОБА_11 (УПФ в м. Коломиї та Коломийському районі), ОСОБА_16 (УПФ України в Надвірнянському районі), ОСОБА_14 (УПФ України в Тисменицькому районі) відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій призначених відповідно до пунктів "а", "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.7-13, 14-20 том І).

Не погоджуючись із даними розрахунками в частині включення суми витрат по вказаних пенсіонерах, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Виключно Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Статтею 5 вказаного Закону його дію поширено на регулювання відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсій призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно частини 1 статті 13 Закону України Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Судом встановлено, що громадяни ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14 здобули спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "а","б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в тому числі й на підприємстві позивача. Дана обставина підтверджується наявними у матеріалах справи копіями трудових книжок вказаних громадян, довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданими ВАТ "Полімер" 03.12.2003 року за № 61, 19.02.2004 року за № 26, 26.06.2004 року за № 20 (а.с.47, 65, 155 том І); довідкою, яка уточнює особливий характер роботи або умови праці необхідні для призначення пільгової пенсії ОСОБА_14, виданою ВАТ "Полімер" 11.06.2012 року за № 44 (а.с.98 том ІІ), а також розрахунками стажу громадян ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.74, 79, 84 том ІІ).

З матеріалів справи вбачається, що УПФ України в м. Івано-Франківську згідно протоколів №15484 від 26.06.2004 року, №3568 від 10.11.2004 року, № 5537 від 14.08.2008 року призначено громадянам ОСОБА_6, ОСОБА_7 пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення",ОСОБА_5 - відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.71, 78, 83 том ІІ).

УПФ в м. Коломиї та Коломийському районі згідно розпорядження № 158862 від 21.05.2004 року, протоколу № 50397 від 30.09.2004 року призначено громадянам ОСОБА_9 та ОСОБА_11 пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.51, 140 том І).

УПФ України в Надвірнянському районі згідно протоколу № 418 від 11.03.2004 року призначено ОСОБА_16 пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.43 том ІІ).

УПФ України в Тисменицькому районі згідно протоколу № 2116 від 10.09.2002 рокупризначено пенсію на пільгових умовах ОСОБА_14 відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.90 том ІІ).

При цьому суд зазначає, що позивачем не оскаржується правомірність призначення вказаним громадянам пільгових пенсій відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Обов'язок підприємств здійснювати відшкодування витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлює Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 (далі по тексту Інструкція), яка розроблена відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Підпунктом 2.1.1 п. 2.1 Інструкції встановлено, що платниками страхових внесків є підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також:

- 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та розділом 6 Інструкції встановлено обов'язок підприємств відшкодовувати витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві, до досягнення такими особами пенсійного віку.

Пунктом 6.3 згаданої Інструкції встановлено, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

З урахуванням наведеного, суд приходить висновку, що ТзДВ "Полімер" зобов'язане здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до досягнення згаданими громадянами пенсійного віку.

Згідно абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників), крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а з 28.04.2014 року - до досягнення віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

При цьому суд зазначає, що підпунктом 17 пункту 6 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668, який набрав чинності з 01.10.2011 року, внесено зміни до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції Закону № 3668 встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

У судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_8.

Станом на 01.10.2011 року (час набрання чинності статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції Закону № 3668 від 08.07.2011 року) вказані особи не досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тобто 55-ти років, з настанням якого припинялося відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

З урахуванням вимог частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції Закону № 3668 від 08.07.2011 року, громадянка ОСОБА_5 досягне пенсійного віку - ІНФОРМАЦІЯ_10 року, ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_11 року, ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_12 року, ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_13 року, ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_14 року, ОСОБА_13 - ІНФОРМАЦІЯ_15 року, ОСОБА_14 - ІНФОРМАЦІЯ_16 року відповідно.

Таким чином, перевизначення дат досягнення громадянами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14 пенсійного віку відповідачами здійснено у зв'язку із внесенням змін до частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка передбачає поступове підвищення пенсійного віку для жінок.

Як наслідок, позовна вимога про визнання неправомірними дій відповідачів по перепризначенню дат досягнення згаданими громадянами пенсійного віку у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій призначених відповідно до пункту "а", пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за жовтень 2014 року згідно повідомлення №71218/04 від15.10.2014 року та в розрахунках за листопад 2014 року згідно повідомлення № 1405/04 від 25.11.2014 року не підлягає до задоволення.

Пунктом 6.4 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно пункту 6.5 даної Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що оскільки на час направлення оскаржуваних розрахунків громадяни ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14 не досягли пенсійного віку, відповідачами правомірно надіслано позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 та Списком № 2 з жовтня 2014 року та з листопада 2014 року, до яких включено до відшкодування ТзДВ "Полімер"суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по пенсіонеру ОСОБА_5 у загальному розмірі 671,32 грн. (335,66 грн.?2), та по пенсіонерах ОСОБА_6- у загальному розмірі 1 458,82 грн. (729,41 грн.?2), ОСОБА_7- у загальному розмірі - 2 371,34 грн. (1 185,67 грн.?2), ОСОБА_9- у загальному розмірі - 2 477,56 грн. (1 238,78грн.?2), ОСОБА_11- у загальному розмірі 2 446,78 грн. (1 223,39 грн.?2), ОСОБА_13 - у загальному розмірі 2 144,26 грн. (1 072,13 грн.?2), ОСОБА_14- у загальному розмірі - 2 190,24 грн. (1 095,12грн.?2). Як наслідок, підстави для зобов'язання відповідачів виключити із вказаних розрахунків суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій згаданим пенсіонерам відсутні, а дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

З'ясовуючи правомірність дій УПФ України в м. Коломиї та Коломийському районі по включенню до згаданих розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсії, призначеної ОСОБА_15 відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за списком № 2 суми у розмірі 292,89 грн. судом встановлено наступне.

Представник позивача у судовому засіданні вказала про відсутність у ТзДВ "Полімер" обов'язку здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної громадянину ОСОБА_15 на пільгових умовах за списком 2, оскільки вважає, що пільгова пенсія вказаній особі повинна бути призначена в порядку статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Право на призначення пенсії на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлювалось положеннями статті 9 Закону СРСР "Про державні пенсії" від 14.07.1956 року, згідно яких таке право виникало у чоловіків по досягнення 50 (пункт "а") і 55 років (пункти "б"-"д") та жінок 45 (пункт "а") і 50 років (пункти "б"-"д") за умови наявності 20, 25 років та 15, 20 років трудового стажу, відповідно. Робітники і службовці, визначені у пунктах "а" і "б" вказаної статті, мали право на пенсію по старості на пільгових умовах, якщо не менше половини стажу, необхідного для призначення їм такої пенсії, припадало на відповідні роботи, що дають право на пенсію на пільгових умовах.

Суд зазначає, що досягнення віку та здобуття стажу, визначених законом є обов'язковими умовами, які у своїй сукупності породжують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відсутність будь-якої із зазначених умов не породжує право на призначення такої пенсії.

Таким чином, право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 року, і після цієї дати не працювала на цих роботах. При цьому наявності атестації робочих місць не вимагається.

Як наслідок, особі, яка до і після 01.01.1992 року працювала на роботах, передбачених Списками, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Судом встановлено, що ОСОБА_15 до пільгового стажу по списку № 2 зарахований період роботи, а саме з 17.04.1978 року по 09.04.1983 року, на посаді електрозварювальника, ектрогазозварювальника на підприємстві, правонаступником якого є позивач, та періоди роботи на посаді газоелектрозварювальника у ВАТ "Прикарпаттяобленерго" з 05.02.1988 року по 31.07.1989 року, з 01.01.1992 року по 21.08.1992 року та з 27.10.1992 року по 17.11.2000 року (а.с.182, 196, 224-226 том І).

При цьому судом з'ясовано, що ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_9, досяг віку (55-ти років), з якого набув права на призначення пенсії на пільгових умовах після 1992 року, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.193 том І).

Відповідно до пункту 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року до події, факту застосовується той закон або іншій нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З урахуванням наведеного, суд вважає вірним призначення ОСОБА_8 пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тобто відповідно до закону, який діяв в момент виникнення у особи права на призначення пенсії на пільгових умовах.

А отже, витрати на виплату і доставку пенсії, призначеної ОСОБА_8 на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до досягнення ним загальновстановленого пенсійного віку, підлягають відшкодуванню позивачем пропорційно до здобутого вказаною особою пільгового стажу на підприємстві позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для виключення із розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної ОСОБА_15 відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за жовтень та листопад 2014 року суми у розмірі 292,89 грн.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Главач І.А.

Постанова складена в повному обсязі 09.02.2015 року.