Справа № 820/459/15
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

820/459/15

Харківський окружний адміністративний суд

У Х В А Л А

"14" лютого 2015 р. справа №820/459/15

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Котеньов О.Г., розглянувши клопотання позивача - Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області - про вжиття заходів забезпечення позову за адміністративним позовом Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод по виробництву товарів народного споживання" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2015 року суддею Харківського окружного адміністративного суду по вказаній справі було винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі на підставі ст.183-2 КАС України

Суд зазначає, що інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст.ст.117,118 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно роз’яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 “Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову” та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 “Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ”, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з’ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВАСУ № 2 від 06.03.2008 р. застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

З наведеного суд приходить до висновку, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Суд зазначає, що позивачем не зазначено з яких саме обставин він дійшов до висновку щодо існування, без вжиття заходів забезпечення позову, очевидної небезпеки заподіяння шкоди інтересам держави.

Окремо суд зазначає, що Податковим кодексом України передбачено низку заходів щодо забезпечення в подальшому звернення стягнення на майно та грошові кошти відповідача, зокрема реєстрація податкової застави майна платника податків, зупинення видаткових операцій на рахунках боржника, складання акту опису майна боржника та інше. Отже, позивач самостійно, в межах своєї компетенції, наділений правом щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши подану Індустріальною об’єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області заяву про забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов’язаності заходів до забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що в задоволенні заяви Індустріальної об’єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області слід відмовити, оскільки вона необґрунтована та не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам держави, правова оцінка дій відповідача підлягає встановленню під час судового розгляду.

Таким чином, заява Індустріальної об’єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.117,118, 186, 254 КАС України, суд –

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача - Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області - про вжиття заходів забезпечення позову за адміністративним позовом Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод по виробництву товарів народного споживання" про стягнення податкового боргу - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Котеньов О.Г.