Справа № 809/1737/14
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Справа № 876/10630/14
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача 1 Левченка ВІ.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до УМВС України в Івано-Франківській області, УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області про визнання незаконними наказів та поновлення на посаді,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 04.06.2014 року звернувся в суд з адміністративним позовом до УМВС України в Івано-Франківській області, УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області, в якому просив визнати незаконними накази Управління МВС в Івано-Франківській області №319 від 1.03.2013р. та №80 о/с від 1.03.2014 року в частині звільнення його з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни та поновити його на посаді інспектора із дізнання відділення ДАІ Рожнятівського РВ УМВС України в Івано-Франківській області.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року позов задоволено повністю. Визнано назаконним та скасовано наказ начальника УМВС України в Івано-Франківській області №193 від 28.02.2013 року в частині п.1 резолютивної частини. Визнано назаконним та скасовано наказ начальника УМВС України в Івано-Франківській області №80 о/с від 01.03.2013 року. Поновлено ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ на посаді інспектора із дізнання відділення ДАІ Рожнятівського РВ УМВС в Івано-Франківській області з 01.03.2013 року. Стягнуто з УМВС України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 середньоденний заробіток за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Зобов'язано УМВС України в Івано-Франківській області провести встановлені законом відрахування до Пенсійного фонду України та інших спеціальних фондів, стягнути на користь бюджету податок з отриманого доходу. Постанову суду в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць - допущено до негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції УМВС України в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права

Апелянт зазначає, що позивача звільнено за вчинення грубих порушень службової дисципліни, пов'язаних із порушенням правил дорожнього руху, що викликало значний негативний резонанс в суспільстві.

Лейтенант міліції ОСОБА_1, будучи поза службою та допустивши вчинення дорожньо-транспортної пригоди, не надав належно допомоги постраждалим, а з метою уникнення подальшої відповідальності з місця події втік, тривалий час переховувався від працівників правоохоронних органів та слідства та намагався перекласти відповідальність на свого батька, що було встановлено висновком службової перевірки, а в подальшому підтверджені розслідуванням кримінального провадження та рішенням суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Саме тому з урахуванням того, що працівник державної автомобільної інспекції не тільки грубо порушив правила дорожнього-руху, а й ганебно втік з місця пригоди залишивши потерпілих без допомоги було прийнято обґрунтоване рішення про застосування крайнього виду дисциплінарного стягнення-звільнення.

Ним також пропущено строк звернення до суду за захистом порушеного права, так як він подав позов після спливу річного строку після звільнення з посади.

При апеляційному розгляді представник відповідача 1 вимоги апеляційної скарги підтримав з зазначених в ній підстав.

Позивач апеляційну скаргу заперечив, вважаючи ухвалене рішення законним та обґрунтованим.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з»явилися, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Правовідносини щодо проходження служби в органах внутрішніх справ врегульовано Законом України «Про міліцію» (надалі Закон), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ( надалі Положення), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ ( надалі Статут) та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.09.2008 року наказом № 168 начальника УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_1 був прийнятий інспектором ДПС Калуського взводу при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області.

В січні 2011 року ОСОБА_1 був переведений на посаду інспектора з дізнання відділення ДАІ Рожнятівського РВ УМВС в Івано-Франківській області.

Згідно з наказом № 17 від 25.02.2013 р. Рожнятівського РВ УМВС України в Івано-Франківській області інспектору Кульпі М.М. надано чергову відпустку за 2013 рік.

Наказами Управління МВС в Івано-Франківській області №319 від 1.03.2013р. та №80 о/с від 1.03.2014 року позивача було звільнено з органів внутрішніх справ на підставі ст.64 п."є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Причино звільнення стало вчинення адміністративного правопорушення під час перебування на службі, а саме: керуючи автомобілем VOLKSWAGEN GOLF, рухаючись автодорогою сполученням Стрий-Чернівці, не справившись із керуванням - ОСОБА_1 допустив зіткнення із автомобілями, які стояли на узбіччі дороги.

26.02.2013 року Долинською міжрайонною прокуратурою за даним фактом порушено кримінальне провадження № 0000008, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

17.07.2013 р. прокуратурою Івано-Франківської області порушене Долинською міжрайонною прокуратурою кримінальне провадження № 0000008 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Адміністративне провадження, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП розглядалось Болехівським міським судом Івано-Франківської області та згідно постанови від 01.11.2013 р. закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.4 ст.38 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що порушення службової дисципліни допущено позивачем під час відпустки, поза несенням служби та відсутності у позивача на момент звільнення дисциплінарних стягнень.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, внаслідок неправильного застосування правових норм.

Так, позивачем при апеляційному перегляді не заперечується факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди, але своє звільнення вважає незаконним, так як перебував у відпустці.

Висновком службового розслідування від 28.02.2013 року встановлено, що 26.02.2013 року близько 02.10 год . позивач, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN GOLF, рухаючись автодорогою сполученням Стрий-Чернівці, не справившись із керуванням допустив зіткнення із автомобілями, які стояли на узбіччі дороги та спричинив тілесні ушкодження двом громадянам, що стояли на узбіччі. Після зіткнення позивач вийшов з автомобіля, не надав потерпілим допомоги, а на прохання викликати швидку медичну допомогу - з місця події втік і не повідомив медичну установу.(а.с. 114-118)

За грубе порушення вимог Дисциплінарного статуту, наказів МВС України від 16.03.2007 року №18 « Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в органах внутрішніх справ та попередження надзвичайних подій, пов»язаних із загибеллю і травмуванню особового складу» та від 26.03.2007 року № 90 «Про стан дисципліни та законності в діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ та заходи щодо його покращення», що виразилось у вчиненні ДТП, самовільному залишенні місця події, неповідомленні про вказану подію черговій частині Долинського РВ та керівництву Рожнятівського РВ. запропоновано інспектора з дізнання відділення ДАІ Рожнятівського РВ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_1 звільнити з органів внутрішніх справ України за порушення дисципліни (а.с. 114-118)

Висновок службового розслідування з пропозицією про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ погоджений усіма службами та затверджений начальником ГУМВС України у Львівській області.

Згідно ст.2 Закону основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення кримінальних правопорушень; участь у розкритті кримінальних правопорушень та розшуку осіб, які їх вчинили, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством; забезпечення безпеки дорожнього руху; захист власності від злочинних та кримінально протиправних посягань; виконання адміністративних стягнень; участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов'язків.

Відповідно до ч.5 ст.25 Закону службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Згідно ст.18 Закону порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.10 Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 права, обов'язки і відповідальність осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, що випливають з умов служби визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Згідно підпункту «є» п.64 вищевказаного Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначаються Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» .

За визначенням, яке міститься у ст.1 Статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

У відповідності до ст.5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ

Як видно з матеріалів справи, про своє звільнення ОСОБА_1 був належним чином повідомлений рекомендованим листом №4/1323 від 04.03.2013 з пропозицією прибути до УМВС в області для ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки.

З часу звільнення 4.03.2013 року ОСОБА_1 на службі не перебував, службові обов'язки не виконував і грошове забезпечення не отримував, а переховувався від працівників інспекції з особового складу УМВС в області та органів прокуратури, що також негативно характеризує особу позивача.

Із наведеного вище правових норм також видно, що працівник міліції під час виконання службових обов'язків чи не при їх виконані, зобов'язаний вжити заходів щодо припинення правопорушень, а також з честю поводити себе в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють та допомагати потерпілим.

Щодо виду накладеного стягнення то ст.. 14 Закону України « Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» чітко визначає що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

В даному випадку лейтенант міліції ОСОБА_1, будучи поза службою та допустивши вчинення дорожньо-транспортної пригоди, не надав належно допомоги постраждалим, а з метою уникнення подальшої відповідальності з місця події втік, тривалий час переховувався від працівників правоохоронних органів та слідства та намагався перекласти відповідальність на свого батька.

Виходячи зі вчиненого позивачем порушення, його поведінки та широкий громадський резонанс (про ДТП скоєного працівником міліції повідомлено на каналі республіканського телебачення на всю Україну), що явно дискредитувало звання працівника міліції, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, про відповідність застосованого дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ вчиненому правопорушником.

За таких обставин, при винесенні спірних наказів відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом.

Згідно ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п.3, 4 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновки суду спростовують, а тому такі підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі №809/1737/14 скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Постанова у повному обсязі складена 10.02.2015 року.