Справа № 826/15885/14
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретаря судового засідання Арсенійчук М.В.,

за участю представника прокуратури м. Києва Горіної Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокуратури м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до прокуратури Шевченківського району м. Києва та прокуратури м. Києва про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до прокуратури Шевченківського району міста Києва (далі по тексту - відповідач-1) та прокуратури міста Києва (далі по тексту - відповідач-2), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність прокуратури Шевченківського району міста Києва та прокуратури міста Києва;

- зобов'язати прокуратуру м. Києва розглянути скаргу ОСОБА_3 на дії прокуратури Шевченківського району м. Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність прокуратури міста Києва щодо не розгляду скарги ОСОБА_3 від 16 серпня 2014 року в частині перевірки правомірності дій прокуратури Шевченківського району міста Києва по розгляду звернення ОСОБА_3, датованого 08 липня 2014 року і зареєстрованого за вх. №3232; зобов'язано прокуратуру міста Києва розглянути скаргу ОСОБА_3 від 16 серпня 2014 року в частині перевірки правомірності дій прокуратури Шевченківського району міста Києва по розгляду звернення ОСОБА_3, датованого 08 липня 2014 року і зареєстрованого за вх. №3232. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, прокуратура м. Києва оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувану постанову в частині про задоволення позову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно встановив обставини справи та застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 07.07.2014 року прокуратурою Шевченківського району м. Києва була зареєстрована заява ОСОБА_3 за № 3232, в якій останній зазначив, що 01.04.2014 року він звернувся до ПАТ «VAB банк» в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян» зі скаргою на дії посадових осіб банку, проте станом на 08.07.2014 відповідь за результатами розгляду вказаної заяви не отримав, що є порушенням цього Закону, у зв'язку з чим просив притягнути порушника до відповідальності та зобов'язати ПАТ «VAB банк» надати відповідь на звернення. На підтвердження звернення до ПАТ «VAB банк» позивачем надано копію скарги від 01.04.2014 (а.с. 24, 25).

Крім того, ОСОБА_3 до прокуратури Шевченківського району м. Києва було подано заяву, що була зареєстрована відповідачем-1 07.07.2014 за № 3230, в якій позивач вказав, що 19.05.2014 ПАТ «VAB банк» була зареєстрована заява про видачу депозиту, на, яку станом на 08.07.2014 відповідь не надано, у зв'язку з чим просив притягнути порушника до відповідальності та зобов'язати ПАТ «VAB банк» надати відповідь на звернення. Звернення до ПАТ «VAB банк» підтверджується копією заяви від 17.05.2014 (а.с. 30), що відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення була отримана банком 19.05.2014 (а.с. 31).

Листом № 73-368-14 від 31.07.2014 року прокуратурою Шевченківського району м. Києва позивачу було надано відповідь, в якій зазначено, що на звернення позивача до ПАТ «VAB банк» від 01.04.2014 банком було надано відповідь за вих. № 38-43-12 від 06.05.2014 та зазначено про відсутність підстав для вжиття заходів прокурорського реагування.

Листом від № 73-368-14 від 07.08.2014 прокуратурою Шевченківського району м. Києва позивачу було надано відповідь, в якій зазначено, що на звернення позивача від 17.05.2014 банком надано відповідь за вих. № 15-9404 від 22.07.2014 та вказано, що терміни розгляду звернення порушено на 1 місяць, у зв'язку з чим голові правління ПАТ «VAB банк» направлено лист про недопущення подібних випадків в майбутньому. Заходи прокурорського реагування не вживались.

Крім того, позивачу роз'яснено процедуру оскарження прийнятого прокурором рішення.

16 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до прокуратури м. Києва зі скаргою, в якій зазначив, що 12 серпня 2014 року ним отримана відповідь прокуратури Шевченківського району м. Києва №73-368-14, в якій зазначено про порушення ПАТ «VAB» банк» Закону України «Про звернення громадян» так, як відповідь надана позивачу 06 травня 2014 року. Посилаючись на не отримання відповіді від банку, яка додана до листа Прокуратури Шевченківського району м. Києва, а також на відсутність доказів направлення такої відповіді, зауважуючи на фактичне датування листа 06 травня 2014 року, тобто з порушенням Закону України «Про звернення громадян» щодо строків надання відповіді, позивач зазначив про безпідставне, на його думку, не притягнення прокуратурою Шевченківського району м. Києва порушників закону до відповідальності. Крім того, у скарзі позивачем було зазначено про неотримання від відповідача-1 відповідей за результатами розгляду його звернень, які були отримані: два - 07 липня 2014 року та одне - 04 серпня 2014 року.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_3 на дії прокуратури Шевченківського району м. Києва щодо неналежного розгляду звернень позивача від 07.07.2014 та 04.08.2014 стосовно порушення ПАТ «VAB банк» Закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернень ОСОБА_3 прокуратурою м. Києва було направлено скаргу ОСОБА_3 від 16.08.2014 за належністю до прокуратури Шевченківського району м. Києва для організації перевірки та прийняття рішення відповідно до чинного законодавства.

Вважаючи дії відповідачів щодо розгляду його звернень та скарг неправомірними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача-2 щодо прийняття рішення за скаргою позивача за висновком прокурора, чиї дії оскаржуються, суперечить вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання неправомірними дій відповідача-1, суд першої інстанції виходив з того, що прокуратурою Шевченківського району м. Києва, звернення ОСОБА_3, які були отримані, розглянуті в порядку та у спосіб, встановлені законодавством.

Відповідачем-2 в цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується та судом апеляційної інстанції згідно з вимогами ст. 195 КАС України не переглядається.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині про задоволення позову, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права на звернення регулює Закон України «Про звернення громадян».

Передбачене статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення кореспондується із встановленими статтями 14, 15, 19 цього Закону обов'язками органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб, керівників та посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 3 закону України «Про звернення громадян» скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України регламентує однойменна Інструкція, затверджена Наказом Генерального прокурора України 21.06.2011 N 9гн (далі - Інструкція).

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на п. 7.3 Регламенту прокуратури м. Києва, згідно з яким звернення громадян та юридичних осіб, які надійшли до прокуратури м. Києва вперше і за ними не приймалися рішення прокурорами районного рівня (первинні звернення), надсилаються до підпорядкованих прокуратур (відповідних відомств) для вирішення.

Колегія суддів вважає вказане посилання відповідача-2 помилковим, оскільки у спірних правовідносинах мало місце надходження до прокуратури м. Києва скарги на дії підпорядкованої прокуратури, а не звернення.

Визначення поняття заява та скарга наведено в п. 1.4 Інструкції, відповідно до якого заява - звернення громадян та юридичних осіб з проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, органів місцевого самоврядування, службових осіб.

Скарга, за визначенням, наведеним в Інструкції, - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, інших осіб, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, службових осіб.

Проаналізувавши зміст скарги позивача від 16 серпня 2014 року, яка була отримана прокуратурою міста Києва 18 серпня 2014 року, колегія суддів суд приходить до висновку, що в ній містились вимоги щодо вжиття до прокуратури Шевченківського району м. Києва заходів прокурорського реагування за неправомірні дії прокуратури Шевченківського району м. Києва щодо розгляду звернення ОСОБА_3 стосовно неотримання відповіді від ПАТ «VAB» банк» від 06 травня 2014 року; та не розгляду звернень позивача, отриманих прокуратурою Шевченківського району м. Києва (двох - 07 липня 2014 року та одного - 04 серпня 2014 року).

Згідно з частиною третьою статті 7 Закону України «Про звернення громадян» якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Наведена правова позиція відображена також і в Інструкції «Про організацію роботи з розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України», затвердженій Наказом Генеральної Прокуратури України «Про організацію роботи з розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України» від 21 червня 2011 року N 9гн.

Згідно з п. 4.4 Інструкції направлення звернень прокурорам, що не мають повноважень на їх розгляд або які раніше приймали рішення з оскаржуваних питань, а також прокурорам, дії яких оскаржуються, забороняється.

Не допускається прийняття рішень по зверненнях за висновками підпорядкованих прокурорів, чиї дії оскаржуються.

Зважаючи на ту обставину, що предметом скарги позивача від 16.08.2014 року до прокуратури м. Києва, є оскарження дій прокуратури Шевченківського району м. Києва, направлення такої скарги для розгляду до органу, дії якого оскаржуються є незаконним, оскільки суперечать ст. 7 закону України «Про звернення громадян» та п. 4.4 Інструкції.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і апеляційним судом відхиляються так, як є помилковими.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 112, 254 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокуратури м. Києва залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду від 19 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 16.02.2015 року

.

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.