Справа № 2а-11959/12/2670
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Київ К/800/13663/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк перший» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2013 року у справі за його позовом до Державної виконавчої служби України, треті особи: ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Банк Перший» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної виконавчої служби України, треті особи: ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» про скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, позов задовольнити.

Інші учасники судового розгляду письмових заперечень чи доповнень до Вищого адміністративного суду України, на вказану касаційну скаргу не надали.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Ронко Р.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2916/10 виданого 15.07.2011 року Оболонським районним судом м. Києва прийнято постанову від 10.07.2012 року (про стягнення солідарно з подружжя ОСОБА_4 на користь ПАТ «Сведбанк» суми заборгованості по кредитному договору) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт, зокрема на нежилі приміщення з № 1 по № 7 (групи приміщень № 27) (в літ. А) загальною площею 226,80 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що належать боржнику ОСОБА_4.

29.11.2010 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір (зміненим та доповненим договором № 1 від 13.12.2011 року) іпотеки, відповідно до якого позивачу передано в заставу (іпотеку) нерухоме майно: нежилі приміщення з №1 по №7 (групи приміщень №27) (в літ. А) загальною площею 226,80 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволені позову суду попередніх інстанцій прийшли до висновку, з чим погоджується колегія суддів, що заявлені позовні вимоги не відповідають способу захисту прав позивача, як іпотекодержателя, передбачених статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною першою статті 60 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Під час вирішення такого спору з'ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у зв'язку з чим зазначені вимоги є приватноправовими.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб'єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов'язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вибрав для себе спосіб захисту, який передбачений можливості до розгляду у порядку адміністративного судочинства, разом з тим за змістом унеможливлює визначити та захистити, можливе, порушене право позивача у даному колі правовідносин, що було вірно визначено судами, під час розгляду даної справи по суті.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій і обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційні скарги без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк перший» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець