Справа № П/811/2891/14
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року Справа №П/811/2891/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств (облспоживспілка)

до відповідача: Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

про скасування податкового повідомлення-рішення.

Кіровоградська обласна спілка споживчих товариств (облспоживспілка) звернулася з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.08.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 91 931,00 грн., у тому числі 61 287,00 грн. основного платежу та 30 644,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у перевіряємому періоді ФОП ОСОБА_1 проведено ремонтні роботи у адмінбудівлі Облспоживспілки по АДРЕСА_1, що засвідчується актами виконаних робіт. При цьому позивач наголошує на тому, що поточний ремонт не відноситься до будівництва, а тому на нього не поширюються законодавчі та нормативні документи, що діють у будівництві, відтак акти за формами КБ-2в та КБ-3 не складалися.

Також позивач вказує, що ФОП ОСОБА_1 здійснювалося обслуговування комп'ютерів, при цьому витрати понесені Облспоживспілкою включено до валових витрат відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Окрім того, позивач наголосив на тому, що працівниками податкової не взято до уваги звіти про незалежну оцінку нерухомого майна, а тому відповідач дійшов необґрунтованого висновку, що вартість об'єктів продажу нерухомості в договорах купівлі-продажу не відповідає Методичним рекомендаціям щодо особливостей документального забезпечення операцій з основними засобами в споживчій кооперації України, затвердженими постановою Правління Укоопспілки від 30.04.2013 р. №106.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки перевіркою встановлено, що позивачем при визначенні ціни реалізації основних засобів порушено вимоги Методичних рекомендацій щодо особливостей документального забезпечення операцій з основними засобами в споживчій кооперації України, затвердженими постановою Правління Укоопспілки від 30.04.2013 р. №106, в результаті чого занижено доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування при продажу майна на загальну суму 72 860,00 грн. Відповідач вказує, що перевіряючими встановлено знаходження на балансі підприємства 34 одиниць комп'ютерів балансовою вартістю 170,00 грн., при цьому до складу витрат віднесено витрати на обслуговування комп'ютерної техніки в сумі 216 117,50 грн. Також Кіровоградською обласною спілкою споживчих товариств до складу витрат віднесено витрати по ремонту будівель в сумі 33 587,30 грн. не підтверджені належним чином оформленими актами виконаних робіт (КБ-2в та КБ-3), які є обов'язковими при формуванні валових витрат при здійсненні ремонтних робіт.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та подали клопотання про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.7, Т.2).

Представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.6, Т.2).

На підставі усної ухвали, прийнятої в судовому засіданні 17.10.2014 р. та занесеної до журналу судового засідання (а.с.8, Т.2), подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

У період з 03.07.2014 р. по 09.07.2014 р. посадовими особами Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області на підставі направлень №1074, №1075, №1076, №1077, №1078 від 03.07.2014 р. (а.с.243-247, Т.1) відповідно до наказу №1234 від 03.07.2014 р. (а.с.241-242, Т.1) проведено документальну позапланову виїзну перевірку Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт №3/11-23-22-04/01755404 від 11.07.2014 р., висновками якого, зокрема, є порушення Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств, на думку відповідача п.138.2, пп.139.1.5 п.139.1, п.146.13, 146.14 ст. 146 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим занижено податок на прибуток за 2013 рік у сумі 61 287,00 грн. (а.с.6-22, Т.1).

На підставі акта перевірки Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 11.08.2013 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку прибуток у розмірі 91 931,00 грн., у тому числі 61 287,00 грн. основного платежу та 30 644,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.23, Т.1).

Як встановлено судом, оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене податковим органом з огляду на встановлення:

- заниження доходів за 2013 рік у сумі 72 860,00 грн., оскільки вартість об'єктів продажу нерухомості необґрунтовано;

- завищення витрат у розмірі 249 705,00 грн., у тому числі 33 587,30 грн. внаслідок віднесення до складу витрат витрати по ремонту будівель та 216 117,50 грн. у зв'язку з віднесенням до складу витрат витрати по обслуговуванню комп'ютерної техніки.

У відповідності до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Відповідно до п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з п.135.2 ст.135 Податкового кодексу України доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до пп.135.4.1 п.135.4 ст.135 Податкового кодексу України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу.

Водночас, на підставі пп.136.1.2 п.136.1 ст.136 Податкового кодексу України для визначення об'єкта оподаткування не враховуються доходи: суми податку на додану вартість, отримані/нараховані платником податку на додану вартість, нарахованого на вартість продажу товарів, виконаних робіт, наданих послуг, за винятком випадків, коли підприємство-продавець не є платником податку на додану вартість.

Згідно з п.146.13 ст.146 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, сума перевищення доходів від продажу або іншого відчуження над балансовою вартістю окремих об'єктів основних засобів та нематеріальних активів включається до доходів платника податку, а сума перевищення балансової вартості над доходами від такого продажу або іншого відчуження включається до витрат платника податку.

Відповідно до п.146.14 ст.146 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, дохід від продажу або іншого відчуження об'єкта основних засобів та нематеріальних активів для цілей застосування цієї статті визначається згідно з договором про продаж або інше відчуження об'єкта основних засобів та нематеріальних активів, але не нижче звичайної ціни такого об'єкта (активу).

З огляду на п.5.7 Методичних рекомендацій щодо особливостей документального забезпечення операцій з основними засобами в споживчій кооперації України, які є додатком 1 до постанови Правління Укроопспілки від 30.04.2013 р. №106 (далі за текстом - Методичні рекомендації) ціна продажу майна встановлюється комісією власника майна, яку призначає вищий орган управління споживчого товариства, споживспілки або уповноважений ним орган.

У відповідності до п.5.8 комісія власника майна встановлює ціну продажу майна після: визначення фізичного зносу майна та порівняння зі зносом (амортизацією) майна за даними бухгалтерського обліку; порівняння балансової (залишкової) вартості майна з висновком оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання; вивчення попиту та пропозицій на ринку нерухомості майна.

Ціна продажу майна встановлюється не нижче його оціночної вартості, визначеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, збільшеної на суму витрат з оцінки майна, витрат на підготовку та проведення продажу, податку на додану вартість або єдиного податку, сплата яких передбачена законодавством.

Із аналізу зазначених норм судом встановлено, що доходи платника податків, у тому числі від відчуження об'єктів основних засобів, визначаються у розмірі договірної вартості без врахування сум ПДВ. При цьому вартість відчужуваних спілкою споживчих товариств основних засобів встановлюється у розмірі не нижче оціночної вартості, збільшеної, зокрема, на суму ПДВ.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку нерухомого майна на комплекс будівель складського призначення по АДРЕСА_2 м. Ульянівка, а саме будівель складу літ. «Б», літ. «В» та літ. «Г» ринкова вартість даного майна складає 133 578,00 грн., у тому числі ПДВ - 22 263,00 грн. (а.с.196, Т.1).

Згідно з договором купівлі-продажу від 24.10.2013 р. укладеного між Кіровоградською обласною спілкою споживчих товариств та ОСОБА_2, позивач продав комплекс будівель складського призначення по АДРЕСА_2 м. Ульянівка за ціною 150 960,00 грн. (а.с.192-194, Т.1).

У відповідності до акту приймання-передачі основних засобів від 24.10.2013 р. (а.с.195, Т.1) та податкових накладних №18 від 09.10.2013 р. (а.с.200, Т.1), №104 від 31.10.2013 р. (а.с.202, Т.1), вартість реалізованої частини комплексу складає 150 960,00 грн., у тому числі ПДВ - 25 160,00 грн.

Відтак судом встановлено, що позивачем відчужено комплекс будівель за ціною вищою ніж визначено у звіті про незалежну оцінку нерухомого майна на 17 382,00 грн. (150 960,00 грн. - 133 578,00 грн.).

З огляду на звіт про незалежну оцінку нерухомого майна на комплекс будівель складського призначення по АДРЕСА_2 м. Ульянівка, а саме будівлі складу літ. «А», убиральні (літ. Т), огорожі (N№) та ворота (NІ) ринкова вартість майна складає 118 872,00 грн., у тому числі ПДВ - 19 812,00 грн. (а.с.189, Т.1).

За договором купівлі-продажу від 24.10.2013 р. укладеного між Кіровоградською обласною спілкою споживчих товариств та ОСОБА_2, позивач продав комплекс будівель складського призначення по АДРЕСА_2 м. Ульянівка за ціною 133 200,00 грн. (а.с.185-187, Т.1).

Згідно з актом приймання-передачі основних засобів від 24.10.2013 р. (а.с.188, Т.1) та податкових накладних №17 від 09.10.2013 р. (а.с.199, Т.1), №103 від 31.10.2013 р. (а.с.201, Т.1), вартість реалізованої частини комплексу складає 133 200,00 грн., у тому числі ПДВ - 22 200,00 грн.

Таким чином, позивач реалізував комплекс будівель за ціною вищою ніж визначено у звіті про незалежну оцінку нерухомого майна на 14 328,00 грн. (133 200,00 грн. - 118 872,00 грн.).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку нерухомого майна на комплекс будівель і споруд по АДРЕСА_3 м. Новомиргород, ринкова вартість майна становить 136 922,00 грн., у тому числі ПДВ - 22 820,33 грн. (а.с.182, Т.1).

Згідно з договором купівлі-продажу від 05.04.2013 р., укладеного між Кіровоградською спілкою споживчих товариств та ОСОБА_3, позивач продав комплекс будівель і споруд по АДРЕСА_3, м. Новомиргород за ціною 153 010,00 грн. (а.с.179-180, Т.1).

На підставі акту приймання-передачі основних засобів від 05.04.2013 р. (а.с.181, Т.1) та податкової накладної №27 від 20.02.2013 р. (а.с.203, Т.1), вартість реалізованого комплексу будівель і споруд складає 153 010,00 грн., у тому числі ПДВ - 25 501,67 грн.

Тобто позивачем відчужено комплекс будівель за ціною вищою ніж визначено у звіті про незалежну оцінку нерухомого майна на 16 088,00 грн. (153 010,00 грн. - 136 922,00 грн.).

При цьому посилання відповідача на те, що у п.2 «ціна договору» нотаріусом не зазначено суму ПДВ є необґрунтованим, оскільки сума ПДВ відображена у податкових накладних та актах виконаних робіт.

Разом з тим, суд зауважує, що доходи за господарськими операціями із відчуження основних засобів сформовані відповідно до вимог п.135.2 ст.135 Податкового кодексу України на підставі належних первинних документів.

З огляду на викладене матеріалами справи не підтверджено завищення позивачем доходів за 2013 рік у сумі 72 860,00 грн.

Окрім того, судом встановлено, що за договором №02042012-1 від 02.04.2012 року (а.с.47-49) ФОП ОСОБА_1 протягом 2013 року здійснювала обслуговування комп'ютерної техніки, периферійного устаткування і програмного забезпечення Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств на загальну суму 216 117,50 грн. без ПДВ, що підтверджується актами виконаних робіт з обслуговування комп'ютерної техніки (а.с.53-70, Т.1). При цьому суму 216 117,50 грн. позивачем віднесено до складу витрат за 2013 рік (а.с.165-173. Т.1).

Також за договором №01042013-1 від 01.04.2013 р. (а.с.26-27) ФОП ОСОБА_1 у червні 2013 році виконано для Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств ремонтні роботи у приміщеннях вбиралень адміністративної будівлі Облспоживспілки на суму 28 029,80 грн. без ПДВ, що підтверджується актами виконаних робіт від 28.06.2013 р. (а.с.34-41, Т.1).

У відповідності до договору №29112013-3 від 29.11.2013 р. (а.с.42-43, Т.1) ФОП ОСОБА_1 у грудні 2013 році виконано для Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств ремонтні роботи входу в підвальне приміщення адміністративної будівлі Облспоживспілки на суму 5 557,50 грн. без ПДВ, що підтверджується актом виконаних робіт від 30.12.2013 р. (а.с.45-46, Т.1).

За вказаними господарськими операціями суму 33 587,30 грн. позивачем віднесено до складу витрат за 2013 року (а.с.165-173, Т.1).

Згідно з пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до змісту п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності та інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

На підставі абз.«г» пп.138.8.5 п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України до складу загальновиробничих витрат включаються витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, оперативну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення.

Згідно з пп.139.1.5 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати на придбання, виготовлення, будівництво, реконструкцію, модернізацію та інше поліпшення основних засобів та витрати, пов'язані з видобутком корисних копалин, а також з придбанням (виготовленням) нематеріальних активів, які підлягають амортизації згідно зі статтями 144 - 148 цього Кодексу, з урахуванням пунктів 146.11 і 146.12 статті 146 та пункту 148.5 статті 148 цього Кодексу.

У відповідності до п.144.1 ст.144 Податкового кодексу України витрати на проведення ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних засобів, що перевищують 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів підлягають амортизації на початок звітного року.

Відповідно до п.14 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби». затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 р. №92 (далі за текстом - П(С)БО 7) первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, пов'язаних з поліпшенням об'єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об'єкта. Залишкова вартість основних засобів зменшується у зв'язку з частковою ліквідацією об'єкта основних засобів. Первісна (переоцінена) вартість основних засобів може бути збільшена на суму витрат, пов'язаних з поліпшенням та ремонтом об'єкта, визначену у порядку, встановленому податковим законодавством.

Згідно з п.15 П(С)БО 7 витрати, що здійснюються для підтримання об'єкта в робочому стані (проведення технічного огляду, нагляду, обслуговування, ремонту тощо) та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат.

У відповідності до п.29 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 р. №561 рішення про характер і ознаки здійснюваних підприємством робіт, тобто, чи спрямовані вони на підвищення техніко-економічних можливостей (модернізація, модифікація, добудова, реконструкція) об'єкта, що приведе у майбутньому до збільшення економічних вигод, чи здійснюються вони для підтримання об'єкта в придатному для використання стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, приймається керівником підприємства з урахуванням результатів аналізу існуючої ситуації та суттєвості таких витрат. Зокрема, заміна окремих важливих компонентів (частин) основних засобів (двигунів тощо) може бути відображена як заміна об'єкта основних засобів, якщо термін корисного використання такої частини відрізняється від терміну корисного використання основних засобів, до яких належить цей компонент. У цьому випадку заміна такого компонента відображається капітальними інвестиціями у придбання нового об'єкта основних засобів і списанням заміненого об'єкта. Витрати на поліпшення основних засобів для відновлення майбутніх економічних вигод, очікуваних від їх використання, визнаються капітальними інвестиціями за умови, що балансова вартість активу не перевищує суми його очікуваного відшкодування.

Згідно з п.31, 31 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів вартість робіт, що приводять до збільшення очікуваних майбутніх вигод від об'єкта основних засобів, включається до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів. Підставою для визнання капітальними інвестиціями витрат, пов'язаних з поліпшенням основних засобів, є зростання внаслідок цих витрат очікуваного терміну корисного використання об'єкта, кількості та/або якості продукції (робіт, послуг), яка виробляється (надається) цим об'єктом. Первісна (переоцінена) вартість основних засобів може бути збільшена на суму витрат, пов'язаних з поліпшенням та ремонтом об'єкта, визначену у порядку, встановленому податковим законодавством.

Прикладами такого поліпшення є:

а) модифікація, модернізація об'єкта основних засобів з метою подовження терміну його корисної експлуатації або збільшення його виробничої потужності;

б) заміна окремих частин устаткування для підвищення якості продукції (робіт, послуг);

в) впровадження ефективнішого технологічного процесу, що дозволить зменшити первісно оцінені виробничі витрати;

г) добудова (надбудова) будівлі, що збільшить кількість місць (площу) будівлі, обсяги та/або якість виконуваних робіт (послуг) чи умови їх виконання.

Витрати, що здійснюються для підтримання об'єкта в робочому стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання (технічний огляд, технічне обслуговування, ремонт тощо), включаються до складу витрат звітного періоду.

Таким чином, для віднесення вартості робіт з ремонту основних засобів до збільшення первісної вартості та, відповідно, не включення понесених витрат до складу витрат звітного періоду, необхідно встановити характер та ознаки проведених ремонтних робіт як такі, що спрямовані на підвищення технічно-економічних можливостей основних засобів (модернізація, модифікація, добудова, реконструкція).

Водночас відповідачем не надано суду доказів того, що роботи виконані для позивача ФОП ОСОБА_1 у 2013 році носили ознаки модернізації, модифікації, добудови, реконструкції.

Відтак зазначені роботи не є поліпшенням основних засобів, а тому їх вартість підлягає віднесенню до складу витрат звітного періоду.

Окрім того, відповідач наголошував на тому, що витрати за господарськими операціями з ремонту основних засобів сформовані позивачем без наявності у нього належним чином оформленими актами виконаних робіт (КБ-2в та КБ-3), затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 р. №554 (а.с.14).

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Так, наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва Україгни від 04.12.2009 р. №554, чинним на час виникнення спірних правовідносин, затверджено примірні форми первинних облікових документів у будівництві №КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт» та №КБ-3 «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат». При цьому зазначеним наказом запроваджено застосування примірних форм первинних облікових документів у будівництві.

Відповідно до абз.2 п.1 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. №466 будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Відтак при здійсненні ремонтних робіт, які не є будівельними роботами в розумінні абз.2 п.1 Порядку виконання будівельних робіт, не передбачено складання форм №КБ-2в та №КБ-3.

Натомість, у відповідності до п.28 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів приймання закінчених робіт з ремонту і поліпшення основних засобів (модернізація, добудова, реконструкція тощо) оформлюється актом приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів.

Як встановлено судом, витрати за господарськими операціями з ФОП ОСОБА_1 із виконання ремонтних робіт в адміністративній будівлі Облспоживспілки сформовано на підставі актів виконаних робіт, тобто з дотриманням вимог п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України.

Таким чином, у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт завищення позивачем у 2013 році витрат у загальному розмірі 249 709,00 грн.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.08.2014 р. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відтак сплачений позивачем судовий збір (10% від ставки судового збору для позовних вимог майнового характеру) в розмірі 183,86 грн. підлягає присудженню з Державного бюджету України на користь Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств (облспоживспілка).

Керуючись ст.ст.86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11 серпня 2014 року, винесене Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, яким Кіровоградській обласній спілці споживчих товариств (облспоживспілка) збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 91 931,00 грн., у тому числі 61 287,00 грн. основного платежу та 30 644,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Присудити Кіровоградській обласній спілці споживчих товариств (облспоживспілка), (25006, м. Кіровоград, вул. В'ячеслава Чорновола, 20) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 183,86 грн. (сто вісімдесят три грн. 86 коп.).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.М. Момонт