Справа № 391/1279/14-а
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2015-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 391/1279/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку скороченого провадження)

14 лютого 2015 року, о 11 год. 00 хв., суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Адаменко І.М., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області про покладення обов»язку здійснення індексації та перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці та виплати різниці,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом та уточненнями до позовних вимог до Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районні Кіровоградської області про покладення обов»язку здійснення індексації та перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці та виплати різниці, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.09.2014 року задоволено його позов до УПФУ в Компаніївському районі про покладення обов»язку на УПФУ щодо здійснення перерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до щомісячної грошової винагороди працюючого судді відповідної посади та ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», проте коли він звернувся до УПФУ з довідками Територіального управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області з інформацією про заробітну плату працюючого судді Компаніївського району Кіровоградської області, то відповідач відмовив йому у перерахуванні довічного грошового утримання. Вказує, що його стаж судді становить понад 23 роки, тому згідно ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" він має право на отримання 86% від місячної грошової винагороди працюючого судді відповідної посади, тому просить суд позовні вимоги задовольнити шляхом визнання незаконними дій Управління Пенсійного фонду в Компаніївському районі відносно зміни базового місяця індексації з квітня 2011 року на квітень 2014 року та покладення обов»язку щодо перерахування індексації довічного грошового утримання в порядку і розмірах, що існували до зміни базового місяця, починаючи з 01.06.2014 року і в подальшому та виплатити йому різницю між фактично виплаченим йому довічним грошовим утриманням та нарахованим. Крім того просить визнати незаконними дії УПФУ в Компаніївському районі щодо відмови в перерахунку йому довічного грошового утримання на підставі довідок ТУ ДСА в Кіровоградській області та просить стягнути на його користь судовий збір.

Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Представник відповідача надав до суду заперечення, відповідно до якого позовні вимоги не визнає та вказує, що, ОСОБА_1 отримує щомісячне довівчне грошове утримання судді у відставці в повному обсязі з урахуванням індексації.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є суддею у відставці, посвідчення судді у відставці № НОМЕР_1 (а.с. 4), має загальний зарахований стаж судді 23 роки 2 місяці 3 дні та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86%.

У зв'язку з підвищенням середньої заробітної плати працюючим суддям Компаніївського районного суду Кіровоградської області Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області ОСОБА_1 надано довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 348 від 06.10.2014 року, № 435 від 05.11.2014 року та № 472 від 11.12.2014 року про те, що його заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці згідно вказаних довідок є незмінною та складає 18270,00 грн., в тому числі: оклад 12180,00 грн., доплата за вислугу років 50% (23 роки 02 місяці 03 дні) - 6090,00 грн.

07.10.2014 року, 10.11.2014 року та 15.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області із заявами про перерахунок йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області № 348 від 06.10.2014 року, № 435 від 05.11.2014 року та № 472 від 11.12.2014 року.

Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області листом № 9/к-11-29 від 09.10.2014 року та листом № 2269/07-29 від 11.11.2014 року, відмовило позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку з тим, що даний перерахунок не передбачений чиним законодавством України.

Згідно з п. п, 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах, повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, а саме: заробітної плати, пенсії, щомісячного довічного грошового утримання тощо, надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне забезпечення та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів урегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч. 4 ст.47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів", змінено порядок оплати праці працюючим суддям, яким виплачується суддівська винагорода.

Відповідно до частини 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 3 червня 2013 року у справі N 1-2/2013 частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI; статтю 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI в частині поширення її дії на Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI; абзац другий пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI, зі змісту якого вбачається, що виплата суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством - визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI та Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Дане Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

Аналізуючи наведені положення, суд доходить висновку, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці залежить від розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді. При цьому, законодавець не обмежує розмір довічного грошового утримання судді у відставці розміром грошового утримання працюючого судді, діючим на дату призначення судді у відставці грошового довічного утримання.

Згідно з положеннями Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці встановлений від відсотків грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, внаслідок чого розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинен збільшуватися в разі підвищення заробітної плати працюючого судді. У зв'язку з тим, що заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді змінилася у бік підвищення у порівнянні з розміром заробітної плати, з якої позивачу нараховується щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, відповідач зобов'язаний провести позивачу перерахунок з червня 2014 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі збільшенням розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Дія положень частини 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року по суті та змісту може бути застосована до спірних відносин, до права позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання у процентному відношенні до грошового утримання суддів, працюючих на відповідних посадах на сьогодення.

Наведене закріплене у рішеннях Конституційного суду України, що стосуються правових понять інституту судді у відставці, поняття щомісячного довічного грошового утримання, принципів незалежності суддів, в яких зокрема вказано про неможливість відміни та звуження змісту та об'єму статусу суддів; про неможливість звуження досягнутого рівня незалежності суддів; про неможливість диспропорції у матеріальному забезпеченні судів та суддів різних рівнів; про неможливість суттєвої диспропорції у грошовому забезпеченні працюючих суддів та суддів у відставці; про неможливість відміни такого принципу, як перегляд щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни заробітної плати працюючим суддям, виходячи з її нового розміру.

В іншому випадку гарантії нарахування щомісячного довічного грошового утримання позивачеві суттєво звузять зміст, об'єм статусу судді, рівень його соціального захисту, відповідно звузяться гарантії незалежності суддів, оскільки виходячи у відставку, суддя мав право на перегляд розміру виплат щомісячного довічного грошового утримання при зміні заробітку діючого судді, тлумачення нового закону, що він нібито не передбачає перегляду щомісячного довічного грошового утримання, протирічить змісту закону та Конституції.

Досліджуючи правове поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Зміни у Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, у цієї частці (статті 22, 126), у Закон України "Про бюджет на 2012 рік", рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 (справа № 1-11/2012 року "Про соціальні виплати"), Постанови КМУ по вказаному приводу у відношенні суддів, не вносилися. Щомісячне довічне грошове утримання на відміну від пенсії та інших соціальних виплат для інших громадян має особливий статус: є невід'ємною частиною гарантії незалежності суддів. Тільки судді мають право як на пенсію при досягненні визначеного віку, так і на щомісячне довічне грошове утримання коли йдеться про відставку при наявності суддівського стажу. При цьому щомісячне довічне грошове утримання нараховується відповідно від грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка не може бути знівельована в зв'язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана.

Статтею 129 України "Про судоустрій та статус суддів" визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Призначення щомісячного грошового утримання, його розмір врегульоване частиною 3 статті 138 Закону.

Норми вказаних статей вказують, що даний вид соціального забезпечення судді у відставці виплачується щомісячно та залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Вказаному праву позивача кореспондує обов'язок управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області під час щомісячної виплати довічного грошового утримання судді у відставці перевіряти розрахунок даної виплати в залежності від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

За наведених обставин, суд дійшов до висновку, що дії Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з червня 2014 року у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючого судді відповідної посади, зокрема щодо нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з червня 2014 року в меншому розмірі, ніж це передбачено частиною 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", є протиправними, такими, що суперечить законодавству. Відповідно позов щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру з червня 2014 року з урахуванням виплачених сум, підлягає задоволенню. Факти, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними в справі доказами.

Відповідно до абз. 9 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення у разі коли в результаті перерахунку пенсій за рішеннями судів, які набрали законної сили, виплати перерахованих сум до пенсії фактично не здійснені і строки їх виплати не визначені, базовий місяць для визначення індексації пенсій не змінюється.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач УПФУ в Компаніївському районі Кіровоградської області незаконно змінив базовий місяць для визначення індексації позивачу, отже вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню.

Разом з тим, в іншій частині позовних вимог про стягнення з відповідача різниці між фактично виплаченим з червня 2014 року та нарахованим довічним грошовим утриманням, позов задоволенню не підлягає оскільки є необгрунтованим.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 69, 71, 94, 158-163, 167 КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області щодо зміни базового місяця індексації з квітня 2011 року на квітень 2014 року незаконними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру, з червня 2014 року згідно довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області з урахуванням вже виплачених сум по день припинення права на такі виплати.

Стягнути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судові витрати в сумі 73,08 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя І.М. Адаменко