Справа № 454/2078/13-а 2а/454/83/13
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Львів Справа № 876/12677/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

представника позивача - Лавріва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2013 року по справі № 454/2078/13-а за позовом управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області звернулося до суду з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, в якому просило визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 27 червня 2013 року ВП № 38442137 про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування вимог позовної заяви посилався на те, що при відкритті виконавчого провадження ВП № 38442137 державним виконавцем не враховано, що виконавче провадження з виконання цього ж судового рішення було закінчено (постанова про закінчення виконавчого провадження від 26 вересня 2012 року ВП № 28052538), а підстав для його відновлення немає.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2013 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на ті ж обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги поданої позивачем апеляційної скарги та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідача належним чином було повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою державного виконавця від 09 серпня 2011 року ВП № 28052538 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 25 серпня 2011 року № 2а-702/11, виданого Сокальським районним судом Львівської області, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області здійснити ОСОБА_2 нарахування та виплату основної державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком за період з 27 січня 2010 року по 25 листопада 2010 року відповідно до статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на день здійснення виплати, з урахуванням фактично виплачених сум у 2010 році.

Вказане виконавче провадження було закінчено постановою державного виконавця від 26 вересня 2012 року ВП № 28052538 у зв'язку з нарахуванням боржником відповідних сум.

Постановою державного виконавця від 27 червня 2013 року ВП № 38442137 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 31 травня 2013 року № 2а-702/10, виданого Сокальським районним судом Львівської області, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області здійснити ОСОБА_2 нарахування та виплату основної державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком за період з 27 січня 2010 року по 25 листопада 2010 року відповідно до статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на день здійснення виплати, з урахуванням фактично виплачених сум у 2010 році.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець при відкритті виконавчого провадження ВП № 38442137 діяв правомірно у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а відтак, відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України i є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами частин 2, 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Вимоги до виконавчого документа встановлено статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, у виконавчому документі повинні бути зазначені: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону, відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Як видно з матеріалів справи, державним виконавцем перевірено виконавчий лист на предмет відповідності вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» та правомірно відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Сокальським районним судом Львівської області.

Судом першої інстанції вірно не враховано при вирішенні справи посилання позивача на протиправне відновлення оскаржуваною постановою виконавчого провадження з виконання рішення Сокальського районного суду Львівської області по справі № 2а-702/10, яке було виконано частково у виконавчому провадженні ВП 28052538, оскільки постановою державного виконавця від 27 червня 2013 року ВП № 38442137 про відкриття виконавчого провадження було відкрито нове виконавче провадження, а не відновлено ВП 28052538.

Отже, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області в межах повноважень та відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження».

За наведених обставин суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Сокальського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2013 року по справі № 454/2078/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 09 лютого 2015 року.