Справа № 804/19927/14
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання Чмоні А.О.
за участю представників: позивача відповідача Савчук Н.В., Майтака І.В. Жаворонкова С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення,-
3 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, у якому, із врахуванням уточнень від 10 грудня 2014 року (т.1, а.с.126) просить:
- визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів щодо неврахування відомостей, зазначених Публічним акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» в уточненій податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, поданій 21.11.2014 року;
- зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів зменшити авансові внески з податку на прибуток Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» за період березень 2014 року - лютий 2015 року на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток у зв'язку із виплатою дивідендів у розмірі 221091740 грн. згідно уточненої податкової декларації за 2013 рік та здійснити відповідні коригування даних в інтегрованій картці платника податків Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»;
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 01.12.2014 року №144-25 про сплату податкового боргу за авансовими внесками з податку на прибуток підприємств в сумі 15463295,00 грн.;
- визнати протиправним та скасувати рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 08.12.2014 року №6/00191307 про опис у податкову заставу майна Публічним акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат».
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- незважаючи на підпункти 153.3.3, 153.3.4 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України, які прямо дозволяють здійснювати вищезазначене зменшення податкового зобов'язання, відповідач неправомірно відмовляв позивачу у здійснені даного зарахування, посилаючись на відсутність чіткого механізму подальшого врахування сплачених авансових внесків та відсутність можливості врахування таких відображені в інтегрованій картці платника податків;
- як свідчить рядок 14 уточненої податкової декларації за 2013 рік позивач має надміру сплачений розмір податку на прибуток за наслідками 2013 року у розмірі 135796640 грн.;
- враховуючи положення пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, а також задекларовану позивачем суму переплати з податку на прибуток за наслідками 2013 року та сплачені позивачем протягом 2014 року авансові внески, погашення узгодженої суми податкового зобов'язання з авансових платежів в 2014 році відповідач мав здійснювати за рахунок наявної переплати без відповідної заяви позивача;
- відповідач, в порушення вимог пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України та пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, залишивши без уваги узгоджений позивачем розмір податкового зобов'язання по авансовим платежам з податку на прибуток в уточненій податковій декларації з податку на прибуток за 2013 рік від 21.11.2014 року, та не здійснивши камеральну перевірку на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях позивача, виніс неправомірну вимогу №144-25 від 01.12.2014 року про сплату позивачем не узгодженого ані звітною, ані уточненою податковою декларацією з податку на прибуток за 2013 рік, грошового зобов'язання у розмірі 15463295 грн. та прийняв неправомірне рішення про опис майна позивача у податкову заставу;
- діями відповідача фактично збільшено податкове зобов'язання позивача без відповідної правової підстави.
Відповідач проти позову заперечив, зазначивши наступне:
- рядок 13.5.2 додатку ЗП відображає суму податку на прибуток, яка відноситься на зменшення нарахованої суми податку юридичної особи в наступних звітних (податкових) періодах рядок 13.5 - рядок 13.5.1, переноситься до рядка 13.4 додатка ЗП до рядка 13 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за наступний звітний (податковий) період). Тобто задекларував значення рядка 13.5.2 додатку ЗП в декларації з податку на прибуток за 2013 рік підприємство має право скористатись цією сумою в наступному звітному періоді, шляхом зменшення податкових зобов'язань з податку на прибуток за 2014 рік;
- стосовно відображення поданої уточнюючої декларації з податку на прибуток в особовому рахунку платника, відповідач зазначив, що рознесення показників зазначеної декларації в інтегровані картки платника (за кодами платежів 110210000 та 11024000) виконано в автоматичному режимі відповідно до алгоритму контролю Податкової декларації з податку на прибуток підприємства;
- відповідно до поданої уточнюючої звітності підприємством в рядку 23 декларації з податку на прибуток (авансовий внесок з податку на прибуток) визначено 1808643 грн. щомісячно. При цьому по алгоритму заповнення декларації (який є підставою для рознесення показників до інтегрованої картки платника) обсяг нарахувань авансових внесків з податку на прибуток повинен скласти 242795516 грн, або 1/12 - 20232960 грн.;
- станом на 26.11.2014 року в інтегрованій картці платника рахувалась переплата у сумі 4769665 грн., по терміну 30.11.2014 року нараховано до сплати авансовий внесок з податку на прибуток у розмірі 20323960 грн.;
- по терміну сплати ПАТ «Кривбасзалізрудком» не сплатив податкові зобов'язання, у зв'язку з чим виник податковий борг станом на 01.12.2014 року та на 16.12.2014 року складав 15463295 грн.;
- таким чином, остаточна сума податкового боргу, яка обліковувалась у картці особового рахунку ПАТ «Кривбасзалізорудком» по сплаті авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств (код 11024000) станом на 30.11.2014 року становила 15463295 грн.
В судовому засіданні представники сторін підтримали обрані правові позиції.
Позивач зазначав, що не зважаючи на наявні норми Податкового кодексу України, які дозволяють здійснювати спірне зменшення податкового зобов'язання, відповідач неправомірно відмовляв у здійснені даного зарахування, посилаючись на відсутність чіткого механізму подальшого врахування сплачених авансових внесків. Крім того, як свідчать акти звірки розрахунків платника податків з бюджетом від 24.10.2014 року, відповідач не відображає на особовому рахунку позивача суму переплати, задекларовану в рядку 14 податкової декларації за 2013 рік.
Судом зупинялось провадження з метою витребування додаткових доказів по справі.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається внесення Публічним акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» платежів з податку на прибуток підприємств в нижчевказаному розмірі згідно платіжних доручень (т.1, а.с. 7-8, 53-116):
Вищевказані платежі відображені в податковій звітності, що не заперечувалось сторонами по справі та підтверджено податковими деклараціями.
03.03.2014 року платником податків була подана звітна податкова декларація з податку на прибуток підприємств за 2013 рік (т.1, а.с.33-40):
- в рядку 23 декларації позивачем була визначена сума податкового зобов'язання з щомісячних авансових внесків з податку на прибуток на 2014 рік у розмірі 20326157 грн.;
- в рядку 14 декларації позивачем задекларована сума наявної переплати з податку на прибуток за звітній 2013 рік у розмірі 356312457 грн., яка включає суму сплачених авансових внесків у зв'язку із виплатою дивідендів за звітній 2013 рік і частково минулий 2012 рік, а також суму сплачених протягом 2013 року щомісячних авансових внесків з податку на прибуток, та які були відображені у додатку ЗП до рядка 13 декларації.
Так, платник податків листом від 29.04.2013 року вих. №5314/1405 звернувся до контролюючого органу в якому зазначив наступне (т.1, а.с.10):
- із посиланням на підпункт 153.3.4 пункту 153.3 статті 153 та пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України вказав, що комбінат щомісячно сплачує авансовий внесок з податку на прибуток у порядку в строки, які встановлені для місячного податкового періоду у розмірі 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації, а саме 29899518 грн.;
- на підставі вищезазначеного, згідно з листом ДПС України №4420/6/15-14-15-13 від 01.04.2013 року та у відповідності до наказу ДПА України від 21.12.2010 року №974/1597/499 комбінат просив зарахувати суму надмірно сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів в сумі 104551668 грн. в рахунок погашення грошового зобов'язання по авансовим внескам з податку на прибуток.
Контролюючий орган у відповідь на лист від 29.04.2013 року вих. №5314/1405 зазначив, що (т.1, а.с.11):
- за даними особового рахунку платника станом на 15.05.2013 року сума надміру сплаченого податку на прибуток приватних підприємств становить 1685 грн.;
- за 2012 рік платником нараховано та сплачено авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів 358794212 грн.;
- зазначений авансовий внесок відображений у складі податкового зобов'язання згідно декларації з податку на прибуток за 2012 рік, є узгодженою та не підлягає оскарженню;
- таким чином, комбінат станом на 15.05.2013 року має невикористане право на зменшення нарахованої суми податку на прибуток.
Листом від 16.09.2013 року за вих. №8205/10/32.3 контролюючий орган зазначив, що:
- Податковим кодексом України передбачено визначення суми щомісячних авансових внесків виключно у декларації за попередній звітний рік і не передбачено механізму коригування (зменшення) такої суми протягом року, у платника є можливість здійснити залік сплачених протягом 2013 року (та попередніх періодів) сум авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів у зменшення щомісячних сум авансових внесків по результатам декларування за звітний 2013 рік;
- таким чином, сплачені протягом 2013 року авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів, а також невраховані у зменшення податку суми авансових внесків при виплаті дивідендів за попередній рік зменшують суму податкових зобов'язань платника, що підлягають сплаті у декларації за 2013 рік;
- відповідно, суми авансових внесків з податку на прибуток, що будуть сплачуватись щомісячно починаючи з березня 2014 року по лютий 2015 року включно розраховуються у декларації за 2013 рік у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми авансових внесків при виплаті дивідендів, а також неврахованих у зменшення податку сум авансових внесків при виплаті дивідендів за попередній рік.
Листом від 07.03.2014 року за вих. №53-14 платник податків просив зарахувати суму надмірно сплаченого податку на прибуток в розмірі 20326157 грн. в рахунок погашення грошового зобов'язання по сплаті авансового внеску з податку на прибуток.
На звернення від 07.03.2014 року контролюючий орган відповів наступне:
- у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступне дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань;
- Податковий кодекс України не визначає чіткого механізму подальшого врахування сплачених авансових внесків. Форма декларації з податку на прибуток передбачає їх зарахування в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку;
- якщо за результатами року нарахований підприємством податок на прибуток виявиться меншим за суму сплачених внесків або діяльність підприємства взагалі виявляється збитковою, то сплачені авансові внески, можуть набути статусу переплати;
- при цьому слід врахувати, що авансові внески є сумою узгоджених податкових зобов'язань. Статусу переплати вони можуть набути тільки після того, як буде задекларовано менший податок на прибуток, ніж сума сплачених авансових внесків відповідно підпункту 153.3.4 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України;
- з моменту набуття сплаченими авансовими внесками статусу переплати до них застосовуються загальні правила щодо повернення або врахування надміру сплачених податків.
20.10.2014 року листом №53-13 платник знов звернувся до контролюючого органу та просив зарахувати наявну переплату з податку на прибуток на суму авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 7604823,67 грн. в рахунок погашення поточних зобов'язань з авансового внеску з податку на прибуток у розмірі 1/12 нарахованої до сплати згідно декларації за 2013 рік.
У відповідь на заяву платника контролюючий орган зазначив, що за даними інтегрованої картки платника податків, сума переплати по податку на прибуток приватних підприємств не відповідає розмірам заявленим у листі. Відмічено, що показник рядка 14 податкової декларації з податку на прибуток відображається в інтегрованій картці платника податків з урахуванням показника рядка 13.5.1 додатку ЗП, який відповідає вимозі підпункту 153.3.4 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України. Для з'ясування обсягів наявної переплати запропоновано пропонуємо здійснити звірку по розрахункам з бюджетом та з метою запобігання виникнення податкового боргу та застосування штрафних санкцій запропоновано визначені авансові внески з податку на прибуток самостійно сплатити по терміну 30.10.2014 року.
Згідно пояснень позивача, керуючись положеннями абзаців 5, 6 пункту 57.1 статті 57, підпунктів 153.3.3., 153.3.4. пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України в уточненому додатку ЗП до рядка 13 до уточненої податкової декларації сума сплачених авансових внесків у зв'язку із виплатою дивідендів в 2012-2013 роках віднесена на зменшення нарахованої суми податку на прибуток в наступному звітному періоді - 2014 році (рядок 13.5.2. додатку ЗП), зокрема, на зменшення суми щомісячних авансових внесків з податку на прибуток за період з березня 2014 року по лютий 2015 року (рядок 23 уточненої декларації за 2013 рік).
В уточнюючій декларації рядок 14 містить значення «-135796640», рядок 23 «1808648», рядок 37 «148140072» відповідно (т.1, а.с.42-43).
Враховуючи те, що за позицією позивача форма податкової декларації, затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України №872 від 30.12.2013 року, не передбачає формули розрахунку зменшення авансових платежів з податку на прибуток на суму авансових платежів сплачених у зв'язку із виплатою дивідендів, що у свою чергу призводить до збільшення податкового зобов'язання позивача всупереч норм статей 57, 153 Податкового кодексу України, керуючись пунктом 46.4 статті 46 Податкового кодексу України позивач зазначив цей факт у спеціально відведеному місці в уточненій податковій декларації за 2013 рік, зазначивши наступне «Алгоритм заповнення рядка 23 не відповідає вимогам статті 57 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим надаються пояснення в листі №53-14/3597 від 21.11.2014 року на 2-х аркушах».
В судовому засіданні головний бухгалтер платника податків ОСОБА_6 пояснила, що вона особисто здійснила електронне надіслання уточнюючої податкової декларації із податку на прибуток 21.11.2014 року о 15:59 та одразу на таксі поїхала до приміщення податкової інспекції за адресою пр. Металургів 36, де о 16:30 нарочно подала лист із поясненнями причин доповнення податкової декларації, оскільки діючий механізм направлення засобами телекомунікаційного зв'язку декларацій не надає можливість направити й обробити лист-пояснення в електронній формі, а наявна графа в декларації є замалою для належного викладення всіх обставин зміни податкової звітності платником податків. Проте, працівники податкової не здійснити реєстрацію фактичною датою надання листа, оскільки 21.11.2014 року о 16:30 (п'ятниця) вже закінчився робочий день, та фактично проведена реєстрація листа у понеділок - 24.11.2014 року.
В листі №53-14/3597 від 21.11.2014 року платник податків надав письмові пояснення змін та розрахунок уточненого податкового зобов'язання по авансовим внескам з податку на прибуток за період з березня 2014 року по лютий 2015 року, згідно яких:
- оскільки Порядок складання декларації з податку на прибуток не затверджено, наявні лише її форма, платник податків користувався підказками, формулами і поясненнями, що містяться у відповідних рядках декларації ї додатків до неї;
- протягом 2013 року комбінатом було перераховано до бюджету:
- - згідно із пунктом 153.3 статті 153 та з врахуванням положень підпункту 152.4 статті 152 Податкового кодексу України авансовий внесок із податку на прибуток від суми дивідендів, що фактично виплачувались, в розмірі 117082557грн.,
- - згідно із підпунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України щомісячний авансовий внесок з податку на прибуток в розмірі 379778261 грн.;
- алгоритм складання податкової декларації з податку на прибуток підприємства, форму якої затвердженою наказом Міністерства доходів і зборів України від 30.12.2013 року №872, не відповідає вимогам Податкового кодексу України, тому що не передбачає можливості відображення підприємством такого авансових внесків з податку на прибуток у податковій звітності відповідно до підпункту 153.3.3 пункту 153.3 статті 153 Кодексу. У зв'язку з цим фактично створюється штучне збільшення податкових зобов'язань комбінату;
- згідно із підпунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України розрахунок суми авансових внесків, які щомісячно мають сплачуватися протягом березня-грудня 2014 року та січня-лютого 2015 року повинен складати: рядок 23 = ((рядок 10 + рядок 11 + рядок 12 Податкової декларації - рядок 13.1 - рядок 13.2 - рядок 13.6 - рядок 13.8 додатка ЗП до рядка 13 Податкової декларації) /12), де рядок 13.8 має бути вписаним рядком в додаток ЗП;
- відповідно рядок 23 декларації = (нарахований податок на прибуток за 2013 рік 244026875 грн. «мінус» авансовий внесок із податку на прибуток від суми дивідендів, що фактично виплачувались в 2013 році 116540072 грн. «мінус» залишок суми нарахованого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів у минулих періодах, не врахованої у зменшення податку у 2012 році 104551668 грн. «мінус» нарахована сума консолідованого податку за 2013 рік 1231359 грн.) /12 міс. = 1808648 грн.;
- при цьому Додаток ЗП до податкової Декларації з податку на прибуток необхідно доповнити рядком 13.8 «Сума нарахованого та сплаченого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів у поточному та минулих податкових періодах, яка враховується у зменшення авансових внесків з податку на прибуток відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України в рядку 23 Декларації за звітний податковий період (рік);
- відповідно рядок 13.8 Додатку ЗП до Декларації дорівнює 116540072 грн. + 104551668 грн. = 221091740 грн.;
- з урахуванням вищенаведеного на підставі пункту 46.4 статті 46 Податкового кодексу України направляємо Вам уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток за 2013 рік. Таким чином, сума 1808648 грн. в рядку 23 Декларації є узгодженою сумою податкових зобов'язань по щомісячним авансовим платежам з податку на прибуток на період з березня 2014 року по лютий 2015 року.
01.12.2014 року за вих. №144-25 контролюючий орган направив позивачу оскаржувану податкову вимогу про сплату податкового боргу за авансовими внесками з податку на прибуток підприємств в сумі 15463295 грн. (т.1, а.с.52).
08.12.2014 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення №6/00191307 про опис у податкову заставу майна Публічним акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» та 09.12.2014 року складено акт опису майна у податкову заставу на суму 15463478,59 грн. (т.1, а.с.128, 129).
Згідно вказаного акту камеральної перевірки ПАТ «Кривбасзалізрудком» при складанні уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік двічі здійснило зменшення суми податку на суму нарахованих авансових внесків у зв'язку із виплатою дивідендів у розмірі 221091740 грн.:
- при визначенні суми авансового внеску, що підлягає сплаті щомісячно (рядок 23 декларації), а саме: (244026875 - 1231359 - 221091740)/12 = 1808648 грн.;
- при заповненні додатку ЗП до уточнюючої декларації, а саме: відображення по рядку 13.5.2 «сума, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку юридичної особи в наступних звітних (податкових) періодах (рядок 13.5-рядок 13.5.1, переноситься до рядка 13.4 додатка ЗП до рядка 13 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за наступний звітний (податковий) період)» суми 221091740 грн.
Згідно висновку акту камеральної перевірки, складеного під час розгляду заявленого спору:
- дані камеральної перевірки свідчать про порушення ПАТ «Кривбасзалізрудком» підпункту 153.3.4 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України та «Порядку заповнення Податкової декларації з податку на прибуток підприємства», форму якої затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 30.12.2013 року №872, що призвело до заниження суми авансового внеску, що підлягає сплаті щомісячно (рядок 23 декларації) на суму 18424312 грн. та загальна сума заниження за період березень - грудень 2014 року та січень - лютий 2015 року становить 221091740 грн.;
- у зв'язку з рознесенням показників зазначеної декларації в інтегровані картки платника (за кодами платежів 110210000 та 11024000) в автоматичному режимі відповідно до алгоритму контролю Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, розробленому Міністерством доходів і зборів України з метою дотримання вимог підпункту 153.3.4 пункту 153.3 статті 153 Кодексу, заниження щомісячного авансового внеску не спричинило заниження суми податкового зобов'язання ПАТ «Кривбасзалізрудком», що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету.
Спір точиться щодо того, чи в спірних правовідносинах платник податків має право застосувати абзаци 5, 6 пункту 57.1 статті 57 та підпункти 153.3.3 та 153.3.4 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України із врахуванням сплати ним у 2012 -2014 роках сум авансових внесків та сум консолідованого податку на прибуток та відсутності механізму реалізації вказаних норм як у податковій звітності так і при веденні контролюючим органом оперативного обліку платежів до бюджету, та чи правомірно заповнено платником податків графи 23 та 37 уточненої податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік.
Позивач заявляє про неврахування контролюючим органом при розрахунку загальної суми сплачених авансових внесків у зв'язку із виплатою дивідендів у заявленому спорі сум таких платежів, внесених позивачем у 2012 році, що призводить до доводів контролюючого органу про надмірне заниження сум податку на прибуток, та невизнання одночасного застосування норм абзаців 5, 6 пункту 57.1 статті 57 та підпунктів 153.3.3 та 153.3.4 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України.
Відповідач зауважує на подвійному використанні права на зменшення податкових зобов'язань, неможливості застосувати запропонований платником податків алгоритм ведення податкової звітності у зв'язку із його невідповідністю діючій системі оперативного обліку платежів.
Вирішуючи спір, суд виходить із наступного.
Порядок нарахування та сплати авансових внесків з податку на прибуток у зв'язку із виплатою дивідендів та врахування таких платежів у складі податкових зобов'язань з податку на прибуток у 2013-2015 роках зазнав певних змін.
Так, абзацом 4 пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України, яким доповнено статтю 57 Кодексу згідно із Законом №5083-VI від 05.07.2012 року, що набрав чинності 12.08.2012 року та діяв на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.
Із вказаної дати також діяли норми абзаців 11 та 12 пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України згідно яких, у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань. При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.
З 04.08.2013 року набрали чинності зміни до статті 57 Податкового кодексу України, які внесені згідно із Законом №403-VII від 04.07.2013 року, якими доповнено вказану статтю абзацами 5 та 6, які діяли під час виникнення спірних правовідносин.
Так, згідно абзацу 5 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.
Абзацом 6 вказаної норми зазначено, що якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.
За загальним правилом, відповідно до підпункти 153.3.2 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.
При цьому, згідно підпункту 153.3.3 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України платник податку - емітент корпоративних прав зменшує суму нарахованого податку звітного періоду на суму авансового внеску, попередньо сплаченого протягом такого звітного періоду у зв'язку з нарахуванням дивідендів згідно з підпунктом 153.3.2 цього пункту.
Підпунктом 153.3.4 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.
На думку суду, у спірних правовідносинам платник податків діяв саме на виконання вказаних норм права, які були чинні на не виключали їх одночасного застосування, оскільки викладені у логічному зв'язку.
Таким чином, суд дійшов висновку, що платник податків не позбавляється права відобразити у податковій звітності відповідне зменшення суми податкових зобов'язань з податку на прибуток на підставі вищерозглянутих норм пункту 153.3 статті 53 Податкового кодексу України.
Податкова декларація це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання.
Відповідно до пункту 48.1 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.
Таким чином, саме відповідність нормам та змісту податку на прибуток є визначальним для форми декларації по вказаному податку.
Суд зазначає, що чинні форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, яка затверджена наказом Міндоходів України №872 від 30.12.2013 року, та Розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток, яка затверджена наказом Міндоходів України №39 від 28.01.2013 року, не передбачають для платника податків можливості відображення у податковій звітності показників щодо зменшення суми податкових зобов'язань з податку на прибуток на суму авансових внесків при виплаті дивідендів за попередній рік.
В такому випадку, на думку суду платник податків правомірно скористався правом, закріпленим пунктом 46.4 статті 46 Податкового кодексу України, згідно якого, якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації, визначена центральним органом виконавчої влади, збільшує або зменшує його податкові зобов'язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації.
У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід'ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання.
Заперечення відповідача щодо неможливості врахування письмових пояснень платника податків як доповнень до уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток у зв'язку із їх наданням неодночасно із декларацією, спростовуються матеріалами справи та поясненнями головного бухгалтера, яка особисто 21.11.2014 року о 16:30 (п'ятниця) в приміщенні контролюючого органу подала лист №53/14/3597 (т.1, а.с.48-49), отже, факт його офіційного реєстрування як вхідної кореспонденції 24.11.2014 року - першим наступним робочим днем (понеділок), у зв'язку із неможливістю відповідача на час подання листа його зареєструвати, не може бути визнано судом як належний та достатній довід щодо неприйняття вказаного листа доповненням до розглянутої уточнюючої декларації.
Таким чином, позивач здійснив нарахування та облік податку на прибуток підприємств відповідно до норм чинного законодавства, які діяли у розглянутому періоді.
Отже, податковий орган як суб'єкт владних повноважень, безпосереднім обов'язком якого є контроль за правомірністю нарахування та сплати податків і зборів суб'єктами господарювання, зобов'язаний був врахувати відомості, зазначені у такому доповненні до податкової звітності.
Посилання відповідача на відсутність технічних можливостей обліку нарахованих позивачем сум із урахуванням норм пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України, як підставу відсутності порушень з боку суб'єкта владних повноважень, є необґрунтованими та такими, що порушують принцип законності, пропорційності та розсудливості, оскільки незабезпечення державою механізму реалізації встановленого законом права платника податків не може виключати таке право, зокрема, право мирно володіти своїм майном.
З огляду на викладене, суд доходить висновку правомірності дій позивача, у зв'язку із чим вважає протиправними дії відповідача щодо неврахування відомостей, зазначених платником податків в уточненій податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, поданій 21.11.2014 року, на відновлення порушеного права вважає правомірним зобов'язати відповідача зменшити авансові внески з податку на прибуток платника податків за період березень 2014 року - лютий 2015 року на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток у зв'язку із виплатою дивідендів у розмірі 221091740 грн. згідно уточненої податкової декларації за 2013 рік та здійснити відповідні коригування даних в інтегрованій картці платника податків.
Безумовне виконання вимог статей 153 Податкового кодексу України як платником податків так і податковим органом та відповідне відображення в оперативному обліку платежів об'єктивних та достовірних відомостей щодо стану розрахунку із бюджетом, які мали б бути відображені у 2014 році, є вирішальними на думку суду, оскільки з 01.01.2015 року норми розділу ІІІ Податкового кодексу України, яким унормований порядок обліку та сплати податку на прибуток викладений у новій редакції, отже, у разі незабезпечення такого безумовного виконання норм Кодексу, що діяли у 2014 році, ймовірно призведе й до незабезпечення балансу прав та обов'язків учасників податкових правовідносин, оскільки допущені й невиправлені помилки обліку податку неминуче призведуть до неправильного подальшого у 2015 році обліку такого податку та виникнення нових судових спорів.
З огляду на викладене, суд вважає неправомірними й податкову вимогу від 01.12.2014 року №144-25 про сплату податкового боргу за авансовими внесками з податку на прибуток підприємств в сумі 15463295 грн. та наступне рішення від 08.12.2014 року №6/00191307 про опис у податкову заставу майна платника податків, які винесені, як встановлено судом, виключно у зв'язку із виникненням розглянутого спору.
У зв'язку із задоволенням позовних вимог суд присуджує на користь позивача сплачені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення - задвольнити повністю.
Визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів щодо неврахування відомостей, зазначених Публічним акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» в уточненій податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, поданій 21.11.2014 року.
Зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів зменшити авансові внески з податку на прибуток Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» за період березень 2014 року - лютий 2015 року на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток у зв'язку із виплатою дивідендів у розмірі 221091740,00 грн. згідно уточненої податкової декларації за 2013 рік та здійснити відповідні коригування даних в інтегрованій картці платника податків Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат».
Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 01.12.2014 року №144-25 про сплату податкового боргу за авансовими внесками з податку на прибуток підприємств в сумі 15463295,00 грн.
Визнати протиправним та скасувати рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 08.12.2014 року №6/00191307 про опис у податкову заставу майна Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат».
Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4872 грн. (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві грн. 00 коп.).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 31 січня 2015 року.

Суддя І.О. Верба