Справа № 807/2727/13-а
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Справа № 876/12771/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Корнієнко О.А.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2013 року про закриття провадження у справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області про визнання протиправними та скасування акту,

ВСТАНОВИВ :

12 липня 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2.) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати акт № 2 головного спеціаліста відділу обліку надходження платежів управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області (далі - УПФ України у Виноградівському районі) № 5706/02 від 15 травня 2013 року, а також визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача про сплату недоїмки № Ф-515 від 03 липня 2013 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2013 року провадження у адміністративній справі за позовом ФОП ОСОБА_2 в частині визнання протиправним та скасування акту № 2 від 15 травня 2013 року було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

У поданій апеляційній скарзі позивач просив зазначену ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про скасування оскаржуваного акта. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що саме у згаданому акті вказана конкретна вказівка вчинити певні дії, а саме сплатити донарахований єдиний внесок. При цьому вважає, що оскільки відповідач є суб'єктом владних повноважень, а спори, що виникли між сторонами, є публічно-правовими, то їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Позивач у ході апеляційного розгляду підтримав свою апеляційну скаргу, просив задовольнити її у повному обсязі.

Представник відповідача на виклик апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Закриваючи провадження у справі за позовом ФОП ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржуваний документ носить інформативний характер і не містить обов'язкової для позивача вказівки вчинити певні дії чи утриматися від вчинення дій або будь-яких інших зобов'язань, а отже не є рішенням суб'єкта владних повноважень, що може бути оскаржене за правилами КАС України.

Даючи оцінку рішенню суду першої інстанції та доводам апелянта, що викладені у поданій апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із такого.

Згідно із п. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як слідує з матеріалів справи, даний позов мотивований тим, що відповідач своїми діями, вчиненими під час реалізації владних управлінських функцій, спричинив порушення прав та законних інтересів позивача, а отже спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На думку апеляційного суду, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що спірні правовідносини між сторонами за своєю правовою природою не є публічно-правовими, а отже даний спір не підлягає розгляду за правилами КАС України.

При цьому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що акт УПФ України у Виноградівському районі № 5706/02 від 15 травня 2013 року не є рішенням суб'єкта владних повноважень, що безпосередньо породжує певні правові наслідки і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, а є службовими документами відповідача, носієм певної доказової інформації, однак не тягне за собою виникнення, зміну або припинення прав та обов'язків позивача, оскільки передує прийняттю відповідного нормативного акту індивідуальної дії, який підлягає оскарженню в порядку КАС України.

Разом із тим, наведеним обставинам слід надавати оцінку при вирішенні по суті відповідних позовних вимог ФОП ОСОБА_2 за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Відтак, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа за позовом ФОП ОСОБА_2 - направленню до цього ж суду для продовження її розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2013 року скасувати, а справу № 807/2727/13-а направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 12 лютого 2015 року.