Справа № 755/30634/14-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Оксененка О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно - будівельне управління №3 Київзеленбуд» на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно - будівельне управління №3 Київзеленбуд» до Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення від 19.06.2014 року №571,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 19 червня 2014 року №571 «Про забезпечення прав громадян на загальне водокористування».

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, 04.12.2006 року між позивачем (орендар) та Першотравенською сільською радою (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого позивач приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться на території Першотравенської сільської ради, в селі Перше Травня, Обухівського району, Київської області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 24,0338 га, з них: орних земель - 4,5023 га, пасовищ - 17,1567 га, під ставками 2,3748 га. Земельна ділянка передається в оренду з правом подальшого викупу та правом передачі в суборенду для ведення підсобного сільського господарства в межах Першотравенської сільської ради; правовий режим земельної ділянки регулюється главами 13 Земельного кодексу України.

Рішенням ХХХІІІ сесії VІ скликання Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 19 червня 2014 року №571 «Про забезпечення прав громадян на загальне водокористування» вирішено зобов'язати позивача забезпечити право громадян на загальне водокористування; передбачити місця для безоплатного забезпечення права громадян на загальне водокористування (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство); усунути перешкоди для здійснення громадянами загального водокористування, у тому числі риболовлі на ставках, що розташовано на орендованій земельній ділянці; забезпечити вільний доступ громадян села риболовлі та відпочинку на ставках.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 19 червня 2014 року №571 «Про забезпечення прав громадян на загальне водокористування».

Колегія суддів не погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно договору оренду земельної ділянки від 04 грудня 2006 року, позивачу було передано земельну ділянку загальною площею 24,0338, у тому числі орних земель - 4,5023 га, пасовищ - 17,1567 га, під ставками 2,3748 га, для ведення підсобного сільського господарства, правовий режим якої регулюється статтею 13 Земельного кодексу України.

Згідно статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтею 3 вказаного Кодексу передбачено, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваного рішення, правовою підставою його прийняття є стаття 51 Водного кодексу України та розділ VI прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про аквакультуру».

Відповідно до статті 2 Водного кодексу України завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обгрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об'єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

Водні відносини в Україні регулюються цим Кодексом, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та іншими актами законодавства.

Земельні, гірничі, лісові відносини, а також відносини щодо використання та охорони рослинного і тваринного світу, територій та об'єктів природно-заповідного фонду, атмосферного повітря, виключної (морської) економічної зони та континентального шельфу України, що виникають під час користування водними об'єктами, регулюються відповідним законодавством України.

Згідно статті 46 Земельного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Відповідно до частини першої статті 47 вказаного Кодексу загальне водокористування здійснюється громадянами для задоволення їх потреб (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об'єктів без застосування споруд або технічних пристроїв та з криниць) безкоштовно, без закріплення водних об'єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів.

Спеціальне водокористування у розумінні частини першої статті 48 Водного кодексу України це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Згідно положень статті 51 Водного кодексу України із змінами, внесеними згідно із законом України «Про аквакультуру» від 18.09.2012 року №5293-VI, водні об'єкти надаються в користування на умовах оренди без обмеження права загального водокористування, крім випадків, визначених законом.

Водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.

Водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Надання водних об'єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об'єкта. Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Водні об'єкти надаються в користування на умовах оренди без обмеження права загального водокористування, крім випадків, визначених законом.

Водним об'єктом у розумінні статті 1 Водного кодексу України є природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт).

Проте, згідно умов договору, предметом оренди є земельні ділянки а ні водний об'єкт, що унеможливлює застосування в даному випадку до спірних правовідносин положень статті 51 Водного кодексу України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з апелянтом про протиправність рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 19 червня 2014 року №571 «Про забезпечення прав громадян на загальне водокористування», оскільки вмотивоване невірним застосуванням закону внаслідок помилкового віднесення орендованої земельної ділянки під ставками до об'єктів водного фонду України, та застосування до спірних правовідносин положень Водного кодексу України.

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до пункту 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Підрядне спеціалізоване ремонтно - будівельне управління №3 Київзеленбуд» задовольнити.

Скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 19 червня 2014 року №571 «Про забезпечення прав громадян на загальне водокористування».

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Постанову у повному обсязі складено 16.02.2015 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: О.М. Оксененко

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Оксененко О.М.

Федотов І.В.