Справа № 2а-308/12/1370
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Справа № 75749/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Естер» до управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2012 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Естер» звернулося до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова, в якому просить скасувати рішення відповідача №1067 від 15.12.2011 року про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків в сумі 11 478,87 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2012 року позов задоволено повністю. Скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова № 1067 від 15.12.2011 року про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що в даному випадку штрафні санкції були застосовані до позивача за порушення, допущені ним у 2006-2007 роках, однак на підставі рішення управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова № 1067 від 15.12.2011 року про застосування фінансових санкцій, тобто після 01.01.2011 року.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем за порушення позивачем п. 4 ч.9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», приписи якої були виключені у зв'язку з прийняттям Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2012 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржуване рішення № 1067 від 15.12.2011 року про застосування фінансових санкцій прийняте в межах компетенції управління та підстав для його скасування немає.

Апелянт посилається на те, що до правовідносин, які виникли до 01.01.2011 року, в тому числі строк сплати яких на 01.01.2011 року не настав, застосовуються норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які були чинні до 01.01.2011 року.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Естер» зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова.

У період з 29 листопада по 5 грудня 2011 року управлінням Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова проведено планову перевірку ТзОВ «Естер» щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний фонд України.

За результатами перевірки складено акт №207 від 05.12.2011 року, згідно висновків якого перевіркою виявлено порушення п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: виявлено розбіжність між сумами фактично нарахованих страхових внесків та страховими внесками відображеними у розрахунках суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2006 року та січень, лютий 2007 року (порушення самостійно виправлено платником у звіті за березень 2007 року та листопаді 2008 року); виявлено розбіжність між сумами фактично утриманими страховими внесками та страховими внесками відображеними у розрахунках суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за січень, лютий 2007 року (порушення самостійно виправлено платником у звіті за травень 2007 року).

15 грудня 2011 року начальником управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова, на підставі на підставі пункту 4 частини 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», прийнято рішення №1067 про застосування до ТзОВ «Естер» фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків в сумі 11 478,87 грн.

В силу ст. 18 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

У відповідності до п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Пунктом 4 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, що була чинною на час, за який донараховано страхові внески) передбачено випадки застосування фінансових санкцій виконавчими органами ПФУ до страхувальників, зокрема за донарахування територіальним органом ПФУ або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Із набранням чинності з 01 січня 2011 року підпунктом «й» пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» зі статті 106 Закону № 1058-IV було виключено частину 9.

Згідно з абзацом 5 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Як слідує із матеріалів справи та не спростовано позивачем, виявлено розбіжність між сумами фактично нарахованих страхових внесків та страховими внесками відображеними у розрахунках суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2006 року та січень, лютий 2007 року (порушення самостійно виправлено платником у звіті за березень 2007 року та листопаді 2008 року); виявлено розбіжність між сумами фактично утриманими страховими внесками та страховими внесками відображеними у розрахунках суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за січень, лютий 2007 року (порушення самостійно виправлено платником у звіті за травень 2007 року).

Проаналізувавши наведені норми права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заборгованість у зв'язку з несплатою страхових внесків, а відтак і накладені штрафні санкції, які виникли до 1 січня 2011 року, мають бути застосовані (стягнуті) і після 01 січня 2011 року, оскільки зазначені заборгованість і штрафні санкції виникли в період дії пункту 4 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка втратила чинність, тобто відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення зазначеної заборгованості.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 03 червня 2014 року (№ 21-172а14) та 07 жовтня 2014 року (№ 21-269а14).

Згідно із частиною 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що не підлягають задоволенню позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Естер» до управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2012 року у справі №2а-308/12/1370 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Естер» до управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

В.П. Сапіга