Справа № 760/21920/14-а
Суддя: Бобровник О. В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-849-14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Бобровник О. В.

при секретарі: Мурга Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника ВДАІ з обслуговування Миронівського району майора міліції Тарасенко Володимира Івановича - про визнання протиправними дій, відшкодування моральної шкоди, визнання протиправними та скасування протоколу та постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати протиправними дії відповідача, стягнути 1 000 грн. моральної шкоди, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №396344 від 27.09.2014 року та протокол в справі про адміністративне правопорушення серії АВ2 №851362 від 27.09.2014 року.

Посилається в позові на те, що 27.09.2014 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 №851362.

27.09.2014 року відповідачем було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №396344 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Вважає, що постанова не відповідає обставинам справи, оскільки, о 20 год. перед виїздом на дорогу перевірив технічний стан свого автомобіля і переконався у справності всіх його компонентів, а ліва фара у режимі ближнього світла перестала працювати вже в дорозі, однак помітити це в умовах добре освітленого міста він не міг.

Зазначені доводи не були прийняті до уваги відповідачем, внаслідок чого за ознаками порушення п. 31.4.3 В ПДР та ч. 1 ст. 121 КУпАП були складені зазначені вище протокол та постанова.

Крім того, вважає, що відповідачем були порушені вимоги Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, що виразилося в тому, що останній не представився після зупинки транспортного засобу та не повідомив про причини такої зупинки.

Враховуючи викладене вище, просить задовольнити адміністративний позов.

Позивач в судовому засідання свій позов підтримав.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог останнього, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ст.126 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (міліцію).

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Статтею ст.2 51 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу та постанови в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач керував транспортним засобом в м. Миронівка по вул. 40-річчя Перемоги, 19, в якого в темну пору доби не працювала ліва фара в ближньому режимі.

Зазначена обставина не спростовувалася позивачем.

Відповідно пп. В п. 31.4.3 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, як, зокрема, якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно з п. 2.4 Правил на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: a) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що відповідач назвав причину, яка стала причиною зупинки транспортного засобу.

Відповідно до статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З врахуванням викладеного вище, визнання позивачем обставин, викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що відповідач діяв у межах, наданих йому законом, з боку відповідача права позивача порушені не були, а тому його дії по винесенню протоколу та постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірними.

Суд не приймає до уваги тверджень позивача в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. ч. 1 та 4 ст. 11 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно зі ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

За правилами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи свою позицію в суді, позивач будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів не надав.

Суд вважає, що пояснення позивача в судовому засіданні щодо незаконності дій відповідача є безпідставними, т.я. не ґрунтуються на будь-яких зрозумілих та логічних доказах.

Враховуючи викладене вище, визнання позивачем обставин порушення ПДР як при винесенні постанови, так і при розгляді справи судом, твердження позивача щодо незаконності дій відповідача, винесених протоколу та постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно нього та заподіяння моральної шкоди, не можуть бути прийняті до уваги.

Керуючись ст. ст. 122, 251, 268, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 11 Закону України «Про міліцію», ст. ст. 2, 4, 7, 17, 69- 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: