Справа № 807/2997/14
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 р. Справа № 876/10292/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Обрізка І.М., Левицької Н.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.09.2014 року про відмову у задоволенні клопотання стосовно вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до адміністрації Державної прикордонної служби України, голови Державної прикордонної служби, Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дії і рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до адміністрації Державної прикордонної служби України, голови Державної прикордонної служби України та Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій посадових осіб Мукачівського прикордонного загону при проведенні у вересні 2014 року атестування військовослужбовця ОСОБА_1 у зв'язку з переміщенням його до нового місця служби; бездіяльність командування Чопського прикордонного загону у вигляді ненадання чергової щорічної відпустки у 2014 році; скасування рішення про зарахування у розпорядження голови Державної прикордонної служби України; визнання протиправним і скасування рішення про переміщення військовослужбовця ОСОБА_1 до нового місця служби.

Одночасно позивач подав до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а саме просить зупинити дії та рішення адміністрації Державної прикордонної служби України про переміщення військовослужбовця ОСОБА_1 до нового місця проходження військової служби, до остаточного вирішення цієї справи.

Обґрунтовуючи клопотання посилається на те, що оскаржуваним рішенням адміністрації ДПСУ позивача безпідставно та без його згоди переміщено до нового місця проходження військової служби, виконання цього рішення відбувається з порушенням вимог законодавства та призводить до порушень конституційних прав позивача.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.09.2014 року в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою її оскаржив позивач - ОСОБА_1, який вважає, що при винесенні такого рішення судом в неповній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи й така прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначає, що суд першої інстанції не з'ясував, чи є очевидні ознаки протиправності оскаржуваного рішення про переміщення його до нового місця служби, які саме ці ознаки, а також факти настання для позивача невідворотних наслідків у разі виконання такого рішення, хоча такі очевидні ознаки протиправності вказаного рішення зазначені ним у адміністративному позові й у клопотанні про забезпечення позову. Були надані медичні документи, згідно яких він перебував на стаціонарному лікуванні у зв'язку з погіршенням стану здоров'я після того, коли довідався про своє переміщення до нового місця служби, що завдало істотної й невідворотної шкоди його правам, свободам та інтересам.

У відповідності до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи в сукупності обставини справи, колегія суддів приходить до переконливого висновку про обґрунтованість та правильність відмови суду у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову і дотримання судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали вимог ст.117, 118 КАС України.

Наведений висновок обґрунтовується наступним.

Із змісту вимог ст.117 КАС України слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Як слідує із змісту заявленого позову та клопотання про забезпечення позову, предметом розглядуваного спору є вимоги про визнання протиправними дії посадових осіб та скасування рішення про зарахування, переміщення військовослужбовця ОСОБА_1 до нового місця служби.

Аналіз поданого клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову свідчить про те, що позивач просить фактично зупинити дію акта індивідуальної дії про переведення з посади і у випадку забезпечення позову суд фактично продовжить службові відносини між позивачем та роботодавцем з відповідними наслідками - виконанням службових обов'язків, виплатою заробітної плати тощо. Таким чином, судом фактично ухвалить рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, тобто вийде за межі підстав забезпечення позову.

Також жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також щодо наявності очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності відповідачів позивачем не представлено.

Колегія суддів також звертає увагу, що Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України не є джерелом права і носять рекомендаційний характер.

Таким чином доводи апелянта на правомірність прийнятої ухвали не впливають та висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали суду, а тому підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 160, ст.197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.09.2014 року про відмову у вжиті заходів забезпечення позову у справі №807/2997/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : В.П. Сапіга

Судді: І.М. Обрізко

Н.Г. Левицька