Справа № 2а/155/19/14 155/465/14-а
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Справа № 876/4718/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області на постанову Горохівського районного суду Волинської області від 07 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області про зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ :

19 березня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати нечинним рішення управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області (далі - УПФ України в Горохівському районі) від 12.03.2014 року, яким йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та зобов'язати відповідача призначити зазначену пенсію з моменту подачі документів.

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 07 квітня 2014 року вказаний адміністративний позов у справі № 155/465/14-а задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у позивача відсутній пільговий стаж роботи, який був би підтверджений первинними документами згідно з чинним законодавством, а тому правових підстав для призначення йому пенсії на пільгових умовах немає.

Крім того, однією з обов'язкових умов для призначення пенсії на пільгових умовах згідно із п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є результати атестації робочого місця, які б підтверджували зайнятість працівника повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. Оскільки атестація робочого місця позивача у спірний період не була проведена, то права на пільгову пенсію він не має.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд виходив із того, що він має необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах загальний та спеціальний трудовий стаж, який повністю підтверджується записами у трудовій книжці і додаткового уточнення не потребує.

Даючи оцінку рішенню суду першої інстанції та доводам апелянта, що викладені у поданій апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із такого.

Судом встановлено, що листом № 772/02-64 від 17.03.2014 року УПФ України в Горохівському районі позивачу було повідомлено, що рішенням управління від 12.03.2014 року йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до зазначеного листа підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії було ненадання ОСОБА_1 уточнюючої довідки про підтвердження наявного трудового стажу та недоліки заповнення трудової книжки. Крім того, згідно з актом зустрічної перевірки, яка проводилася у трудовому архіві Горохівського району Волинської області, встановлено, що по книгах обліку трудового стажу за період з 1980 року по 2005 рік ОСОБА_1 не значиться. Також відсутні документи, які б підтвердили проведення атестації робочого місця позивача у період з 1992 року по 2005 рік.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до трудової книжки позивача 05 березня 1980 року він прийнятий в колгосп « 100-річчя В.І.Леніна» зварником.

18 лютого 1995 року у зв'язку з реорганізацією колгосп реорганізовано в СС «Печихвости». А 17 березня 2000 року у зв'язку з реформуванням аграрного сектора СС «Печихвости» реформовано в СВК «Печихвости».

01 березня 2005 року позивач звільнений з роботи за взаємною згодою сторін, згідно ст. 36 п. 1 КЗпП України.

На думку апеляційного суду, наявні у трудовій книжці позивача записи не дають підстав для призначення йому пенсії без уточнюючої довідки.

Згідно із п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Разом з тим, уточнююча довідка чи інші документи про підтвердження роботи позивачем не надавалась.

Окрім того, слід погодитися з твердженням апелянта, що для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року має бути підтверджено результатами атестації робочого місця.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що відмова УПФ України в Горохівському районі у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, яка в силу приписів частини 1 статті 244-2 КАС України зобов'язує суди привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області задовольнити.

Постанову Горохівського районного суду Волинської області від 07 квітня 2014 року у справі № 155/465/14-а скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук