Справа № 405/9863/14-а
Суддя: Циганаш І. А.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/9863/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого - судді: Циганаш І.А.

при секретарі - Возлюбленій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда Самарського Ігоря Олександровича про визнання неправомірною та скасування постанови серії ПС1 №656907 у справі про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі 425 грн. , -

ВСТАНОВИВ :

29.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 20 жовтня 2014 року о 14:44 год. він керуючи автомобілем марки Тойота Кемрі, державний номер НОМЕР_1 рухався по колу на перехресті доріг вул. Є. Маланюка та Башкирської в м. Кіровограді та був зупинений інспектором ДАІ Самарським І.О., який повідомив, що він на перехресті рівнозначних доріг вул. Башкирська - Є. Маланюка не надав дорогу транспортному засобу ЗАЗ, що наближався праворуч, чим порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху, після чого склав протокол про вчинення адміністративного правопорушення від 20.10.2014 року серії АП1 №773792, розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці, визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та виніс постанову серії ПС1 №656907 від 20.10.2014 року, якою наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вважає постанову серії ПС1 №656907 від 20.10.2014 року по справі про адміністративне правопорушення відносно нього незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам законодавства та підлягає скасуванню. Як він зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення ( в поясненні ), він рухався по другій смузі по колу і на нього як на учасника дорожнього руху зазначена норма Правил дорожнього руху не поширюється. Таким чином, порушення Правил дорожнього руху він не вчиняв і не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності. Рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності ґрунтується виключно на твердженні інспектора ДАІ. В описовій же частині протоколу про адміністративне правопорушення та постанові, яка оскаржується, навіть не зазначено місця вчинення правопорушення. Інших доказів до матеріалів справи не додано, показаннями свідків адміністративне правопорушення не підтверджено, показів спеціальних технічних засобів до протоколу не долучено. З викладеного вбачається, що відповідачем було порушено п. 1.6 розпорядження №466 МВС України від 21.05.2009 року, в якому виключаються випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР ( фото-, відео матеріалів, показів свідків тощо). Відповідачем при розгляді справи не було роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, подавати докази, заявляти клопотання. Тобто, він неправомірно був позбавлений можливості на захист своїх прав та інтересів в передбаченому законодавством порядку. Крім того, в порушення Інструкції з оформлення працівниками ДАІ МВС матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України №77 від 26.02.2009 року у постанові поверхнево викладено обставини та суть правопорушення, не зазначено з якого числа постанова набирає чинності та строк пред'явлення її до виконання, не зазначено чим підтверджено описане правопорушення, підпис особи, що винесла постанову не засвідчено печаткою установи, в якій вона працює. Просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ПС1 №656907 від 20.10.2014 року по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач інспектор ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда Самарський І.О. в судове засідання не з'явився, до суду надав заперечення, згідно яких просив розглянути справу у його відсутність у зв'язку з зайнятістю в службових справах, в задоволенні позову просив відмовити, зазначив, що вважає свої дії по складанню протоколу та під час винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача вчинені на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами, обґрунтовано, добросовісно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення, своєчасно. Так, 20.10.2014 року він здійснював нагляд за дорожнім рухом згідно плану - розтановки сил та засобів о 14:44 год. було зафіксовано порушення ПДР автомобілем «Тойота», державний номер НОМЕР_1, а саме п. 16.12 ПДР України ( на перехресті вулиць Башкирська - Є. Маланюка в м. Кіровограді автомобіль марки Тойота не надав дорогу автомобілю Таврія, який наближався праворуч ). Оцінивши наявні докази по справі ОСОБА_1 в порядку та у відповідності до вимог ст.ст. 14-1, 222, 251, 258 КУпАП, виніс постанову серії ПС1 №656907 про притягнення до адміністративної відповідальності водія вказаного автомобіля гр. ОСОБА_1 та наклав на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Крім того, в якості доказу надає в суд копію кінозйомки даного правопорушення. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ним розпочато та проведено відповідно до вимог ст. ст. 278-280 КУпАП. Під час розгляду справи клопотання або заперечення від позивача не надавались та не надходили. Крім того, їх необхідність у матеріалах справи не визначена адміністративним законодавством. Вважає, що винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є правомірною ( законною ), а її зміст не суперечить нормам законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №773792 від 20 жовтня 2014 року вбачається, що 20 жовтня 2014 року о 14:44 год. ОСОБА_1, 1957 року народження, керуючи автомобілем марки Тойота Кемрі, державний номер НОМЕР_1 на перехресті рівнозначних доріг по вул. Башкирській - Є. Маланюка в м. Кіровограді, не надав дорогу транспортному засобу марки ЗАЗ, що наближався праворуч, чим порушив п. 16.12 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП ( а.с. 26).

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №656907 від 20 жовтня 2014 року вбачається, що гр. ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та керуючись положеннями ст. ст. 33, 284 зазначеного Кодексу інспектор постановив визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. ( а.с. 27 ).

У відповідності до п. 16.12 ПДР на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до п. 7.6 Наказу Міністерства Внутрішніх справ України №111 від 27.03.2009 року « Про затвердження інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС Державтоінспекції МВС» до прав працівників підрозділів ДПС, зокрема належить використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР. Отримані фактичні дані направляти за належністю чи використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

В судовому засіданні було переглянуто наданий відповідачем відеозапис вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що водій автомобіля марки Тойота Кемрі, державний номер НОМЕР_1 на перехресті рівнозначних доріг, не надав дорогу транспортному засобу марки ЗАЗ, що наближався праворуч.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги зазначені вище обставини та доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що не має підстав для скасування постанови серії ПС1 №656907 у справі про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме п. 16.12 ПДР України, що повністю підтверджується матеріалами справи, тому на позивача правомірно працівником ДАІ накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. в межах ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 9, 11, 71, 86, 104, 158 ч.1 - 163, 167, 171-2 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда Самарського Ігоря Олександровича про визнання неправомірною та скасування постанови серії ПС1 №656907 у справі про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі 425 грн. - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Циганаш І.А.