Справа № 826/14829/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КД ГРУП» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПІ у Дніпровському районі м. Києва Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № від 29 серпня 2014 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - ДПІ у Дніпровському районі м. Києва Головного управління Міндоходів у м. Києві, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, працівникам ДПІ у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «КД ГРУП» (ідентифікаційний код 37202929) з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Аленгрос» (ідентифікаційний код 38930834) за березень 2014 року, за результатами якої складений Акт № 1982/26-53-22-04-21/37202929 від 12 серпня 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 198.6 ст. 198, п. п. 201.1, 201.2, 201.6, 201.7 ст. 201 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість за березень 2014 року на суму 158 143, 00 грн.

Висновки податкового органу ґрунтуються на акті ДПІ у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області № 365/17-16-22-01/38930834 від 03 червня 2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Аленгрос» з питань правильності нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість за період з 01 січня 2013 року по 30 квітня 2013 року, в якому зазначено про відсутність вказаного товариства за місцезнаходження, а також встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у підприємств-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам-покупцям.

В зв»язку з чим податковий орган прийшов до висновку про відсутність у ТОВ «КД ГРУП» правових підстав для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаний звітний період на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Аленгрос» за наслідками нереальних господарських операцій.

Не погоджуючись з висновками акта документальної перевірки позивач звернувся до податкового органу з відповідними письмовими запереченнями, проте висновки акта перевірки залишені без змін, а заперечення ТОВ «КД ГРУП» - без задоволення.

29 серпня 2014 року ДПІ у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № (форми «Р»), яким визначило ТОВ «КД ГРУП» до сплати суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 197 679, 00 грн., в т.ч. 158 143, 00 грн. - основний платіж, 39 536, 00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 01 лютого 2014 року між ТОВ «КД ГРУП» (Замовник), в особі директора Джура О.О., та ТОВ «Аленгрос» (Виконавець), в особі директора Лєтунової К.А., укладений договір про надання послуг по користуванню, чищенню та заміні брудопоглинаючого покриття за № АК-1, за умовами якого Виконавець (ТОВ «Аленгрос») зобов'язується надати Замовнику (ТОВ «КД ГРУП») в тимчасове користування брудопоглинаюче покриття (далі - Покриття), яке є його власністю та регулярно надавати послуги по заміні та чищенню Покриття на умовах, передбачених у п. 1.2 цього Договору .

01 лютого 2014 року між ТОВ «КД ГРУП» (Замовник), в особі директора Джура О.О., та ТОВ «Аленгрос» (Виконавець), в особі директора Лєтунової К.А., укладено договори про надання послуг по прибиранню приміщень за № АГ-1 та № АГ-2, за умовами яких за завданням «Замовника» (ТОВ «КД ГРУП») «Виконавець» (ТОВ «Аленгрос») приймає на себе зобов'язання по наданню послуг з комплексного прибирання торгових та офісних приміщень, що розташовані за адресами та площею, вказаними в Додатку № 1, та переліком послуг і ціною за 1 кв.м. вказаними в Додатку № 2, що є невід'ємною частиною цього Договору. Замовник зобов'язується оплатити надані Виконавцем послуги.

Згідно до п. 1.2 Договору - перелік послуг з графіком їх надання вказано в Додатку № 2, що є невід'ємною частиною даного Договору. Загальна ціна Договору становить суму вартості послуг за час дії Договору, протягом якого ці послуги фактично надавались Виконавцем. Замовник здійснює оплату виконаних робіт Виконавцем щомісяця на підставі рахунка-фактури та акта здачі-прийняття робіт наданих Виконавцем. Оплата рахунку здійснюється Замовником до 15-го числа календарного місяця, на протязі якого ці послуги надаються. Замовник протягом 5 (п'яти) робочих днів має підписати Акт здачі-прийняття робіт або повернути акт з мотивованою відомою від прийняття послуг, вказавши недоліки (п. п. 2.1, 3.1 Договорів).

28 лютого 2014 року між ТОВ «КД ГРУП» (Замовник), в особі директора Джура О.О., та ТОВ «Аленгрос» (Виконавець), в особі директора Лєтунової К.А., укладено договір про надання послуг по прибиранню приміщень за № Р-2, за умовами якого Виконавець приймає на себе зобов'язання по наданню послуг з прибирання приміщень (надалі за текстом - послуги). Адреса, площа, перелік послуг та графік надання послуг по кожному об'єкту є договірною та визначається окремо (п. 1.1 Договору). Згідно з п. 2.1 Договору загальна ціна Договору становить суму вартості послуг за час дії Договору, протягом якого ці послуги фактично надавались Виконавцем.

Виконання умов зазначених договорів підтверджується наступними первинними документами:

- договір про надання послуг по користуванню, чищенню та заміні брудопоглинаючого покриття № АК-1 від 01 лютого 2014 року та додатки до нього;

- договорів про надання послуг по прибиранню приміщень № АГ-1 та № АГ-2 від 01 лютого 2014 року, № Р-2 від 28 лютого 2014 року та додатки до них;

- рахунками-фактури та додатки до них, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму у розмірі 948 857, 25 грн., в т.ч. ПДВ - 158 143, 00 грн.;

- податковими накладними № 40, № 41, № 42 від 04 березня 2014 року, № 246, № 247, № 248, № 249, № 256, № 257 від 25 березня 2014 року, № 275, № 276, № 277, № 278, № 279, № 280 від 26 березня 2014 року, № 301, № 302, № 303, № 304, № 305, № 306, № 307 та № 308 від 27 березня 2014 року, № 329 та № 336 від 28 березня 2014 року, виписаних ТОВ «Аленгрос» на користь ТОВ «КД ГРУП», на загальну суму у розмірі 948 857, 25 грн., в тому числі ПДВ - 158 143, 00 грн.;

- виписками по рахунку позивача з відповідними відмітками банку та довідку АТ «Райффайзен Банк Аваль» № Р1-1330/52-425 від 26 вересня 2014 року, відповідно до яких позивач виплатив на користь ТОВ «Аленгрос», в тому числі суму у розмірі 948 857, 25 грн., в тому числі ПДВ - 158143,00 грн.

Відповідно до п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України - не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України - право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п. 201.4., 201.6. ст. 201 ПК України - податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Господарська операція згідно зі ст. 1 названого Закону - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, з наведених законодавчих приписів вбачається, що наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків. При цьому господарські операції мають бути відображені в податковому обліку відповідно до їх реального змісту.

Зокрема, не може визнаватися право платника ПДВ на податковий кредит у тому разі, якщо відповідні товари ним реально не придбавалися, або якщо витрати на таке придбання реально не понесені тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент укладення господарських операцій та в період їх виконання відомості в Єдиному державному реєстрі з приводу реєстрації позивача та ТОВ «Аленгрос» були чинні. Крім того, позивач та ТОВ «Аленгрос» були зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02 червня 2011 року з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясовувати, зокрема, обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, виконання договорів підтверджується вищезазначеними матеріалами справи .

Також як вбачається з матеріалів справи, на обґрунтування економіко-правового статусу позивача та наявність у нього адміністративно-господарських можливостей для здійснення протягом перевіряємого періоду господарської діяльності позивачем надано статут та штатний розпис, затвердженого наказом директора ТОВ «КД ГРУП» . № 6 від 03 лютого 2014 року.

Також на підтвердження реальності спірних господарських операцій позивачем надано суду, укладені ним з ТОВ «Торгова Компанія «Ельдорадо» (ТОВ «Дієса» після перейменування) договір про надання послуг по користуванню, чищенню та заміні брудопоглинаючого покриття № КЕ1 від 01 грудня 2010 року, договір про надання послуг по прибиранню приміщень № КЕ/017 від 01 лютого 2011 року з відповідними додатками та з ТОВ «Технополіс-1» договір про надання послуг по прибиранню приміщень № Т1-7 від 23 серпня 2013 року, договір про надання послуг по користуванню, чищенню та заміні брудопоглинаючого покриття № Т2-7 від 11 вересня 2013 року з відповідними додатками, а також складеними за результатами їх виконання актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податковими накладними, з метою виконання яких здійснювались спірні господарські операції.

Крім того, як вбачається з пояснень позивача останній самостійно не міг забезпечити виконання всього об'єму робіт за вказаними договорами з ТОВ «Дієса» та ТОВ «Технополіс-1», у зв'язку з чим частину роботи з прибирання окремих об'єктів передано субпідряднику - ТОВ «Аленгрос». Позивачем також надано перелік замовників ТОВ «КД ГРУП» та адреси об'єктів за березень 2014 року та динаміку взаємовідносин позивача з замовниками та субпідрядником - ТОВ «Аленгрос», виражені у таблицях.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що угоди, які укладені між позивачем та ТОВ «Аленгрос», не визнані судом недійсними, їх недійсність прямо не встановлена законом, у зв'язку з чим існує презумпція правомірності вказаних правочинів, а також наявність взаємних прав та обов'язків сторін за такими угодами.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта з приводу наявності акта ДПІ у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області № 365/17-16-22-01/38930834 від 03 червня 2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Аленгрос» з питань правильності нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість за період з 01 січня 2013 року по 30 квітня 2013 року, в якому зазначено про відсутність вказаного товариства за місцезнаходження, а також встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у підприємств-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам-покупцям.

Крім того, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі № 825/2695/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року, визнано протиправними дії Державної податкової інспекції в м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області щодо проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Аленгрос» з питань правильності нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість за період з 01 січня 2013 року по 30 квітня 2013 року та складення акта № 365/17-16-22-01/38930834 від 03 червня 2014 року.

А відповідачем в свою чергу не надано будь-яких доказів, які покладено в основу висновків акту перевірки на підтвердження відсутності факту реальності господарських операцій, вчинених контрагентами, не наведено в чому саме порушено зазначені в акті та податкових повідомленнях-рішеннях приписи податкового законодавства України.

Колегія суддів також звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат товариства не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином дослідив реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва Головного управління Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 17 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.