Справа № 819/1522/13
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Справа № 876/10535/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Костіва М.В.,
суддів Шавеля Р.М., Савицької Н.В.
за участю секретаря Корнієнко О.А.
представників позивача Продана О.С., Зими Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.07.2013 р. про залишення позовної заяви без розгляду у справі №819/1522/13 за позовом заступника Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернополя до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконним рішення,

встановив:

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.07.2013 р. у справі №819/1522/13 за позовом заступника Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернополя до Теребовлянської міської ради, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконним рішення сесії Теребовлянської міської ради Тернопільської області «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок» №664 від 09.09.2004 року - в частині передачі безоплатно у власність громадян земельних ділянок; визнання незаконним рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Тернопільської області «Про надання дозволу на приведення у відповідність до діючих норм самовільно побудованих гаражів» №237 від 21.10.2004 року, зобов`язання повернути земельні ділянки до складу земель оборони Квартирно -експлуатаційному відділу м. Тернополя Міністерства оборони України, було залишено позов без розгляду.

В апеляційній скарзі скаржник просить ухвалу суду скасувати та відмовити у позові. Апеляційна скарга мотивована тим, що порушення закону оскаржуваними рішеннями було виявлено прокурором лише під час проведення перевірки 30.04.2013 р., під час якої 21.05.2013 р. Теребовлянська райдержадміністрація надала прокурору оскаржувані рішення. Відтак, вважає, що строк на звернення до адміністративного суду був пропущений з поважних причин.

В судових засіданнях представники скаржника апеляційну скаргу підтримали із зазначених у ній мотивів.

Відповідач апеляційну скаргу заперечив за безпідставністю з мотивів, наведених у письмових запереченнях.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як правильно встановив суд першої інстанції, 06.06.2013 р. заступник Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Тернополя, до Теребовлянської міської ради Тернопільської області про визнання незаконним рішення сесії Теребовлянської міської ради Тернопільської області «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок» №664 від 09.09.2004 року - в частині передачі безоплатно у власність громадян земельних ділянок, визнання незаконним рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Тернопільської області «Про надання дозволу на приведення у відповідність до діючих норм самовільно побудованих гаражів» №237 від 21.10.2004 року, зобов`язання повернути земельні ділянки до складу земель оборони квартирно -експлуатаційному відділу м. Тернополя Міністерства оборони України.

При поданні позову прокурор визнавав факт пропуску встановленого строку для звернення до адміністративного суду і просив його поновити.

Скаржник посилається на те, що на відповідні запити, здійснені у ході перевірки додержання службовими особами Квартирно-експлуатаційного відділу міста Тернополя земельного законодавства, ним від архівного відділу Теребовлянської РДА Тернопільської області було отримано копії оскаржуваних у даній справі рішень, а також лист міського голови м. Теребовля №300/2-18 від 13.05.2013 року, в якому вказано, що рішення Теребовлянської міської ради Тернопільської області «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок» №664 від 09.09.2004 року та рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Тернопільської області «Про надання дозволу на приведення у відповідність до діючих норм самовільно побудованих гаражів» №237 від 21.10.2004 року - не скасовані, і, оскільки згадані рішення прийняті з порушенням вимог законодавства, - то вони підлягають скасуванню.

Оскільки до отримання відповідей на зазначені запити Тернопільській прокуратурі з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері не було відомо про наявність зазначених рішень, то скаржник вважає цей строк пропущений з поважних причин.

При вирішенні справи суд першої інстанції виходив із того, що суб`єкт владних повноважень в адміністративному процесі має право на звернення до суду у порядку та у спосіб, визначені Конституцією і законами України.

Разом з тим, суд зазначає, що покладення на прокуратуру представництва інтересів громадян або держави в суді передбачено пунктом 2 статті 121 Конституції України. Згідно зі статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів держави у суді полягає у здійсненні прокурорами процесуальних та інших дій від імені держави, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 визначено, що під представництвом прокуратурою інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави з урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, у зв`язку із чим прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство підставу позову та зазначає, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13, та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Визначивши, що таким органом у даному випадку є Міністерство оборони України, а Квартирно-експлуатаційний відділ м. Тернополя - виконує функції органу державної військової та виконавчої влади на місцях в системі Збройних Сил України, на який Положенням про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженим наказом Міністра оборони України №483 від 22.12.1197 року, покладено відомчий контроль за використанням і охороною земель, наданих в користування Збройних Сил України, та їх облік, суд першої інстанції дійшов висновку, що в даній справі заступник Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, звертаючись до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернополя, - не є самостійним суб`єктом звернення до суду та не має статусу позивача, оскільки не реалізує в даному випадку повноважень, визначених статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», а здійснює представництво інтересів державного органу. Однак, такий висновок суду першої інстанції є помилковим, таким, що не відповідає ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» та не враховує змісту зазначеного рішення Конституційного Суду України, згідно із яким прокурор самостійно визначає підстави представництва інтересів держави.

Ч. ч. 1, 2 статті 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду шляхом подачі відповідного позову.

З долучених до позовної заяви документів суд першої інстанції зробив висновок про те, що органам, в інтересах яких прокурором було подано позов, було відомо про стверджувані порушення їх прав оскаржуваними рішеннями, враховуючи, що землі, які використовують Збройні Сили України, є державної власністю. Вони підлягають обов`язковому обліку, цільовому використанню і правильному утриманню (п.1.1. Керівництва №483). Враховуючи вимоги наказу Міністра оборони України від 22.12.1997 року № 483, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Тернопіль, який є структурним підрозділом органу державної влади - Міністерства оборони України, повинен був дізнатись про можливе порушення своїх прав та наявність підстав для захисту їх у судовому порядку ще у жовтні-грудні 2005 року, тобто, як у період, коли ним проводилось обстеження об`єкту передачі - військового містечка №1 з об`єктами нерухомого майна та інженерного обладнання нерухомого майна, затверджувався акт приймання-передачі військового майна, та при прийнятті вказаного майна на облік - разом з усією обліковою та технічною документацією. Питання правомірності передачі Теребовлянській міській раді земельної ділянки в/ч НОМЕР_1 площею 0,15 га на підставі відношення начальника Стрийської КЕЧ №385 від 22.03.2004 року та рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області №237 від 21.10.2004 року, - було предметом перевірки Військової прокуратури Тернопільського гарнізону ще у 2008 -2009 роках. За наслідками перевірки, Військовий прокурор Тернопільського гарнізону ще у лютому 2009 року звертався до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом в інтересах Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 та квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернополя, в якому оскаржував рішення Теребовлянської міської ради Тернопільської області №528 від 31.03.2004 року «Про вилучення земельної ділянки з користування в/ч НОМЕР_1 » (справа №2-а-580/09/1970). Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.02.2009 року провадження у даній справі закрито у зв`язку зі самостійним скасуванням Теребовлянською міською радою Тернопільської області рішення №528 від 31.03.2004 року - рішенням №1871 від 26.02.2009 року.

Однак зазначене, на переконання колегії суддів, не вказує на те, що позивачам було відомо про розміщення на цих земельних ділянках гаражів третіх осіб.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується протилежне. Так, постановою координаційної наради керівників військових правоохоронних органів Західного регіону України від 26.02.2013 року, адресованої згідно з супровідним листом за вих. №12-91вих-810кв-13 від 01.03.2013 року усім спеціалізованим прокурорам з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України, постановлено перевірити додержання посадовими особами підприємств оборонно - промислового комплексу та Міністерства оборони України законодавства щодо збереження державного майна та земель (в тому числі оборони).

На підставі вказаної постанови Тернопільською прокуратурою з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері у квітні 2013 року розпочато перевірку додержання службовими особами квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернополя земельного законодавства.

У ході вказаної перевірки заступником Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері було скеровано запити за вих.№25/2/885вих-13 від 30.04.2013 року міському голові м. Теребовля та за вих. №25/2/886вих-13 від 30,04.2013 року - до архівного відділу Теребовлянської РДА Тернопільської області щодо надання відомостей та завірених копій документів, які слугували підставою для прийняття Теребовлянською міською радою Тернопільської області ряду рішень: №528 від 31.03.2004 року «Про вилучення земельної ділянки із користування в/ч НОМЕР_1 », №664 від 09.09.2004 року «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок», №237 від 21.10.2004 року «Про надання дозволу на приведення у відповідність до діючих норм самовільно побудованих гаражів», та №1871 від 26.02.2009 року, а також про надання інформації про те, чи скасовані на даний час вказані рішення.

Згідно з відповіддю архівного відділу Теребовлянської РДА Тернопільської області за вих.№03-07/342 від 16.05.2013 року до прокуратури було надіслано копії рішень №528 від 31.03.2004 року, №664 від 09.09.2004 року, №237 від 21.10.2004 року та рішення №597 від 03.06.2004 року «Про внесення змін до рішення №528 від 31.03.2004 року», а також повідомлено, що в протоколах засідань сесій та виконавчого комітету Теребовлянської міської ради за 2004, 2005 роки відомостей про скасування вищевказаних рішень немає, а документи за 2006-2012 роки Теребовлянською міською радою на державне зберігання в архівний відділ райдержадміністрації не передавались. Зазначені вище копії рішень були отримані прокуратурою 21.05.2013 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

Крім того, до прокуратури надійшов лист міського голови м. Теребовля за вих. №300/2-18 від 13.05.2013 року, в якому повідомлено, що рішення №528 від 31.03.2004 року скасоване рішенням №1871 від 26.02.2009 року, інформацією щодо документів, які слугували для прийняття рішень №528 від 31.03.2004 року, №664 від 09.09.2004 року, №237 від 21.10.2004 року - міська рада не володіє, матеріали з наведених питань зберігаються в архівному відділі смт. Микулинці. При цьому, також повідомлено про те, що рішення сесії Теребовлянської міської ради №664 від 09.09.2004 року та №237 від 21.10.2004 року, прийняті на користь громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - не скасовані. Водночас, у даному рішенні міститься посилання на те, що оскільки згадані рішення прийняті з порушенням вимог Закону України «Про правовий режим майна у Збройних силах України» - то дані рішення підлягають скасуванню (визнанню недійсними).

Враховуючи наведене, заступник Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері дійшов висновку про встановлення під час здійснення прокурорської перевірки порушень інтересів держави.

Таким чином, саме з 21.05.2013 р. (дата отримання Тернопільською прокуратурою з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері оскаржуваних рішень) почався перебіг строку звернення до суду позивачем.

Із позовом до Тернопільського окружного адміністративного суду позивач звернувся 06 червня 2013 року, що підтверджується відбитком вхідного штампу суду, в межах встановленого cт. 99 КАС України строку.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що при винесенні оскаржуваної ухвали суд зробив передчасний висновок про пропущення позивачем строку звернення до суду, а відтак, про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, допустивши при цьому порушення процесуальних норм.

Відповідно до т.. 204 КАС України суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу, а ухвалу суду скасовує, як таку, що перешкоджає подальшому розгляду справи і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись т..ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері задовольнити.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.07.2013 р. про залишення позовної заяви без розгляду у справі №819/1522/13 скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

Савицька Н.В.

Повний текст ухвали складений 09.02.2015 року.