Справа № 200/3875/13-а
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2015 рокусправа № 200/3875/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 дов від 23.04.2012

відповідача: - не з'явився

третьої особи: - Кім Г.В. дов від 27.05.2014

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційні скарги ОСОБА_3 та товариства з обмеженою відповідальністю «Аліна-А»

на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2013 року

у справі № 200/3875/13-а

за позовом ОСОБА_3

до Дніпропетровської міської ради

третя особа із самостійними вимогами на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «Аліна-А»

про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської міської ради № 27/4 від 27.09.2006.

Означеним рішенням Дніпропетровська міська рада задовольнила протест прокуратури та скасувала рішення виконкому міської ради від 17.01.2005 №55, згідно якому ТОВ «Аліна-А» передано в оренду нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 237,3 кв.м. під конторське приміщення. Позивач є учасником ТОВ «Аліна-А» з часткою у статутному капіталі ТОВ «Аліна-А» 72,6 %, у зв'язку з чим витратило свої кошти на капітальний ремонт для поліпшення орендованого нерухомого майна, і тому зазнає збитків внаслідок виконання оскаржуваного рішення Дніпропетровської міськради, що вплине на майнові обов'язки господарського товариства перед позивачем.

02.08.2013 Товариством з обмеженою відповідальністю «Аліна-А», що залучено ухвалою суду до участі в адміністративній справі №200/3875/13-а в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (а.с.140), подано адміністративний позов, в якому ТОВ «Аліна-А» просило визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської міськради № 27 /4 від 27.09.2006 (а. с.121-126).

Позовні вимоги обґрунтовані неможливістю скасування органом місцевого самоврядування рішення, в формі якого прийнятий правовий акт індивідуальної дії, після його виконання, яким фактично вичерпується дія такого акта одноразового застосування, оскільки відповідно до приписів рішення виконкому міськради № 55 від 17.01.2005 виникли правовідносини оренди комунального майна, пов'язані з реалізацією прав товариства як орендаря на невід'ємні поліпшення.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 серпня 2013 року у задоволенні позовів відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що підстави для визнання незаконним рішення Дніпропетровської міськради № 27/4 від 27.09.2006 не встановлені, а оскаржуване рішення відповідача відповідає вимогам ч.3 ст.2 КАС України. Крім того, позивачем не наведено достатніх даних, які давали б підстави стверджувати про ризик стати безпосереднім об'єктом неправомірного діяння чи рішення суб'єкта владних повноважень або про будь-який інший спосіб безпосереднього впливу дій місцевої влади на її інтереси внаслідок застосування оскаржуваного у цій справі рішення, що виключає підстави розглядати її в якості жертви порушень за практикою тлумачення Європейського Суду з прав людини.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову про задоволення позову. Позивач зазначає, що судом першої інстанції на взято до уваги, що в останньому абзаці п.5 рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. №7-рп/2009 у справі «Про скасування актів органів місцевого самоврядування» чітко зазначено, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Тому рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міськради № 55 від 17.01.2005 «Про передачу в оренду нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 Товариству з обмеженою відповідальністю «Аліна-А» є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, адже дане рішення звернено до конкретної юридичної особи (ТОВ «Аліна-А»), застосовується одноразово (передачею в оренду нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 ТОВ «Аліна-А») та після реалізації вичерпує свою дію.

Третьою особою (ТОВ «Аліна-А») також подано апеляційну скаргу, в якій підприємство просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову, зазначаючи доводи, аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі позивачем.

Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційних скаргах.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідно до Статуту ТОВ «Аліна-А» ОСОБА_3 є учасником Товариства з часткою статутного капіталу 72,6 % (а. с.45, 131-136).

За хронологією подій обставини справи свідчать про наступне.

17.01.2005 виконкомом Дніпропетровської міськради на підставі п.2 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» прийнято рішення № 55, яким передано ТОВ «Аліна-А» в оренду нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 загальною площею 237,3 кв. м під конторське приміщення на 360 днів (а. с.37).

15.07.2005 на підставі вищевказаного рішення виконкому між Управлінням житлового господарства міської ради (Орендодавець) та ТОВ «Аліна-А» (Орендар) укладено договір оренди комунального майна - нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 (а. с.137, 138).

09.11.2005 Тимчасовою контрольною комісією з питань контролю за використання комунальної власності Дніпропетровської міськради прийнято рішення № 60-кк, яким надано дозвіл ТОВ «Аліна-А» на виконання капітальних ремонтних робіт невід'ємного характеру в орендованому приміщенні по АДРЕСА_1 (а. с.38).

При цьому, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 941 будівельні роботи для капітальної перебудови цього нежилого приміщення на АДРЕСА_1, виконувались протягом липня 2005-серпня 2007 р.р. (а. с.40-44).

30.01.2006 прокурором м. Дніпропетровська до Дніпропетровської міськради в порядку ст.21 Закону України «Про прокуратуру» внесено протест на рішення виконкому Дніпропетровської міськради від 17.01.2005 № 55 з огляду на порушення прав співвласників допоміжних приміщень будинку АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську, зокрема, підвалу (а. с.139).

Дніпропетровською міськрадою означений протест розглянутий, 27.09.2006 на сесії Дніпропетровської міськради прийнято рішення № 27/4, яким протест прокурора задоволений, скасовано вищезазначене рішення виконкому Дніпропетровської міськради № 55 від 17.01.2005 (а. с.36).

Також матеріали справи містять рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.210 у справі № 2/195-09(18/204-08(10/339-07(31/135-07), яким визнано за ТОВ «Аліна-А» право спільної дольової власності на нерухоме майно (у т. ч. підвал, приямки, ганок) по АДРЕСА_1 у м.Дніпропетровську, з долею в праві спільної дольової власності - 57 % (а. с.26-28).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.11.2010 у справі № 2/195-09 (18/204-08(10/339-07(31/135-07) вищевказане рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.210 залишено без змін (а. с.29-31).

Вищим господарським судом України постановою від 25.01.2011 вищенаведені рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.210 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.11.2010 у справі № 2/195-09(18/204-08(10/339-07(31/135-07) скасовано, справу направлено на розгляд господарського суду Дніпропетровської області (а. с.32-35).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації та інше.

Відповідно до ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.97 № 280/97-ВР (в редакції на момент виникнення спірних відносин) органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 280/97-ВР, представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.10 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до статті 1 Закону № 280/97-ВР виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами;

Стаття 30 Закону № 280/97-ВР визначає повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку і передбачає, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження; б) делеговані повноваження.

Водночас, п.15 ч.1 ст.26 Закону № 280/97-ВР встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

З наведених норм вбачається, що міська рада є органом місцевого самоврядування, а виконком міської ради є окремим виконавчим органом такої ради з певними власними або делегованими повноваженнями, і в силу положень п.15 ч.1 ст.26 Закону № 280/97-ВР міська рада має виключну компетенцію щодо скасування рішень виконкому як свого виконавчого органу.

Доводи скаржників про незаконність рішення Дніпропетровської міськради від 27.09.2006 № 27/4 з посиланням на п.5 рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі «Про скасування актів органів місцевого самоврядування» з огляду на те, що рішення виконкому № 55 від 17.01.2005 вже реалізовано і вичерпало свою дію, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки у зазначеному рішенні Конституційного Суду України йдеться про випадки скасування органом місцевого самоврядування власних рішень, тобто рішень, виданих раніше цим органом місцевого самоврядування.

У даному ж випадку органом місцевого самоврядування - Дніпропетровською міськрадою - було скасовано рішення його виконавчого органу - виконкому Дніпропетровської міськради.

Отже приймаючи оскаржуване рішення відповідач не вийшов за межі наданих законом міській раді повноважень.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у вищевказаній постанові Вищого господарського суду від 25.01.2011 у справі № 2/195-09(18/204-08(10/339-07(31/135-07) встановлено (і це не підлягає доказування в силу приписів ч.1 ст.72 КАС України), що дозвіл на виконання невід'ємного поліпшення орендованого майна згідно з п.5 рішення Дніпропетровської міськради № 11/12 від 108.10.2003 «Про способи приватизації об'єктів комунальної власності» (яке не скасовано, не визнано недійсним та є чинним) орендарю комунального майна - ТОВ «Аліна-А» мала б надати міська рада своїм рішенням за поданням балансоутримувача та з вмотивованим висновком тимчасової комісії міськради з питань контролю по використанню комунальної власності. Тобто вищевказана Тимчасова контрольна комісія з питань контролю за використання комунальної власності Дніпропетровської міськради, що винесла рішення від 09.11.2005 про надання дозволу ТОВ «Аліна-А» на виконання капітальних ремонтних робіт невід'ємного характеру в орендованому приміщенні по АДРЕСА_1, мала повноваження лише на підготовку відповідного висновку.

Таким чином, оцінюючи рішення Дніпропетровської міськради від 27.09.2006 № 27/4 на відповідність критеріям, зазначеним в ч.3 ст.2 КАС України, суд апеляційної інстанції, як і суд першої інстанції, дійшов висновку, що в спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для скасування рішення Дніпропетровської міськради від 27.09.2006 № 27/4.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_3 не навела достатніх даних, які давали б підстави стверджувати про ризик стати безпосереднім об'єктом неправомірного діяння чи рішення суб'єкта владних повноважень або про будь-який інший спосіб безпосереднього впливу дій місцевої влади на її інтереси.

Тобто, позивачем не доведено, яким чином рішення Дніпропетровської міськради від 27.09.2006 № 27/4 про скасування рішення виконкому про передачу в оренду приміщення порушило права та охоронювані законом інтереси саме ОСОБА_3, які б виразились у певних негативних наслідків для останньої. Тим більш, що за матеріалами справи вказане приміщення знаходиться у тимчасовому користуванні ТОВ «Аліна-А», а не у його власності.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому підстави для скасування постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 серпня 2013 року у даній справі відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та товариства з обмеженою відповідальністю «Аліна-А» залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 29 серпня 2013 року у справі № 200/3875/13-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко