Справа № 396/3295/14-а
Суддя: Кухарська Н. А.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 396/3295/14-а
Провадження № 2-а/396/7/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді - Кухарської Н.А.,

за участю секретаря - Стеценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ з обслуговування м. Кіровограда старшого сержанта міліції Люльченка Ігора Олеговича про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ПС 2 № 241345 від 20.12.2014 року, посилаючись на те, що 20 грудня 2014 року інспектором взводу ДПС ДАІ з обслуговування м. Кіровограда старшим сержантом міліції Люльченком І.О. винесено постанову ПС 2 № 241345 по справі про адміністративне правопорушення, за якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425.00 грн. Позивач вважає постанову незаконною, оскільки вона складена з порушенням норм права, а саме: інспектором ДПС при розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача були ознаки проступку, за яким законом встановлено адміністративну відповідальність.

Позивач та його представик в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили визнати дії відповідача неправомірними, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення з викладених в позові підстав та стягнути документально підтверджений судовий збір в сумі 73,08 грн.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки та поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справ. Про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини не прибуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних в справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення за наступних підстав.

Інспектором ДПС ДАІ з обслуговування м. Кіровограда старшим сержантом міліції Люльченком І.О. 20 грудня 2014 року було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ПС 2 № 241345 та накладення адміністративного штрафу в сумі 425 гривень за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - позивача по справі.

Як вбачається з постанови від 20 грудня 2014 року о 17-47 год. ОСОБА_1 в м. Кіровограді, керуючи транспортним засобом CHERY Elava номерний знак НОМЕР_1, та рухаючись по пр. Вінніченка здійснив проїзд регульованого перехрестя вул. Вінніченка-Декабристів та вул. Преображенської на заборонений сигнал світлофора «червоний», чим порушив вимогу п.8.7.3 (е) ПДР України (а.с.8).

Судом встановлено, що при складанні протоколу позивач був не згоден зі змістом обставин викладених в протоколі та ПДР, зазначав про наявність своїх свідків, які були присутні разом з ним під час перетинання перехрестя, але письмові пояснення свідків правопорушення відсутні, інших доказів, зокрема, фотофіксації правопорушення, які підтверджують правомірність притягнення до відповідальності та накладення адміністративного стягнення відповідачем в ході розгляду справи не надано.

Свідок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що 20 грудня 2014 року вони разом із позивачем на автомобілі Чері, в"їхали на перехрестя проспекту Вінниченка та вулиць Декабристів та Преображенської на дозволений зелений сигнал світлофора, однак, враховуючи те, що прехрестя за своїми розмірами є досить великим, закінчуючи проїзд перехрестя вже горіло червоне світло світлофора. Після проїзду перехрестя їх зупинили працівники ДАІ, сказавши, що ОСОБА_1 порушив ПДР України та проїхав перехрестя на червоний сигнал сваітлофора. Вважали, що ОСОБА_1 ПДР України не порушив, оскільки повинен був закінчити маневр проїзду перехрестя та в"їхав на нього на дозволений зелений сигнал світлофора.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП, зокрема, в постанові потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд встановив, що оскаржувана постанова винесена з порушенням ч. 2 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: інспектором ДПС при розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача були ознаки проступку, за яким законом встановлено адміністративну відповідальність.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин. В свою чергу стаття 249 КУпАП вказує на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Також, згідно із ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що при складані протоколу позивач не згоден був зі змістом обставин викладених в протоколі та ПДР, але свідки, зазначені позивачем, інспектором не запрошувалися, останнім не було вручено копію протоколу позивачу на місці події, остання надійшла позивачу поштою, інших доказів, які підтверджують правомірність накладення адміністративного стягнення відповідачем не надано, позивачем надано докази про неправомірність дій відповідача.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. В зв'язку з цим, суд дійшов висновку про те, що позивача ОСОБА_1 необгрунтовано було притягнуто до адміністративної відповідальності та з порушенням норм КУпАП.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Складаючи протокол, інспектор не зазначив будь-яких доказів на підтвердження вчиненого порушення, враховуючи незгоду позивача з зазначеним в протоколі. Інспектор ДПС порушив при цьому вимоги Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні правопорушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 22.10.2003 р.№ 1217 і вимоги Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адмінправопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженого Наказом МВС України № 77 від 26.02.2009 року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно із ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Водночас ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Під час розгляду справи, відповідач в судове засідання не з'явився, прямих беззаперечних доказів того, що позивач порушив п. 8.7.3 ПДР України не надав, тобто відповідач не довів правомірність своїх дій при розгляді відносно позивача справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови, а тому суд вважає, що надані позивачем докази свідчать про протиправність дій суб'єкта владних повноважень та недоведеність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин твердження позивача на заперечення факту порушення вимог ПДР, заслуговують на увагу.

Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку про те, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням умов провадження в справах про адміністративні правопорушення, яке повинно здійснюватись на основі суворого додержання законності та задоволення позовних вимог.

Таким чином, так як водій ОСОБА_1 не створив перешкоди чи небезпеки для руху, вина його в вчиненні адмінправопорушення не доведена, то суд вважає за можливе визнати дії відповідача неправомірними та скасувати оскаржувану постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 248, 249, 268, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 18, 19, 100, 158, 159, 160, 161, 162, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ з обслуговування м. Кіровограда старшого сержанта міліції Люльченко Ігора Олеговича про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда старшого сержанта міліції Люльченка Ігоря Олеговича та скасувати постанову ПС 2 № 241345 по справі про адміністративне правопорушення від 20 грудня 2014 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором ДПС взводу ДПС ДАІ з обслуговування м. Кіровограда старшим сержантом міліції Люльченком Ігорем Олеговичем.

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 73 грн. 08 коп.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н. А. Кухарська