Справа № 826/12624/14
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
11 лютого 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ключковича В.Ю.,
суддів Борисюк Л.П.,
Петрика І.Й,

при секретарі Шевчук К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Міністерство соціальної політики України, Кабінет Міністрів України, про визнання протиправними рішення, дії та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва за адміністративним позовом до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Міністерство соціальної політики України, Кабінет Міністрів України про визнання протиправними рішення, дії та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправними рішення управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області (Лист від 14.11.2013 р. №7056/04), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (Лист від 03.02.2014 р. №25/Г-5), Пенсійного фонду України (Лист від 01.07.2014 р.) щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 в спеціальний страховий стаж, як працівнику сфери охорони здоров`я, його роботи на посаді фельдшера військової частини, в період з 23.03.1973 р. по 30.03.1974 р. (1 рік і 7 днів).
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, вказуючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зазначає, що не може зарахувати період проходження строкової військової служби до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугою років, оскільки в довідці відсутнє підтвердження перебування позивача на посаді фельдшера саме в закладі охорони здоров`я Збройних Сил України.
В своїй апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області вказує на те, що згідно з довідкою Корсунь-Шевченківського районного комісаріату Черкаської області від 16.04.2013 р. № 45, не зазначений заклад охорони здоров`я Збройних Сил України, в якому проходив службу позивач, відтак, підстав для зарахування періоду проходження військової служби до спеціального стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, немає.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.
Згідно зі ст.198 ч.1 п.1 та ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи частково адміністративний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з урахуванням того, що позивач, будучи зарахованим фельдшером відповідної військової частини міг і повинен був виконувати обов`язки фельдшера військової частини, що на час існування спірних правовідносин визначалось як виконання обов`язків працівника сфери охорони здоров`я, прийшов до висновку про протиправність відмови відповідачів щодо зарахування ОСОБА_1 в спеціальний страховий стаж, як працівнику сфери охорони здоров`я, його роботи на посаді фельдшера військової частини, в період з 23.03.1973 р. по 30.03.1974 p. (1 рік і 7 днів).
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного адміністративного суду з наступних мотивів.
Судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 26.05.1972 р. по 30.05.1974 р. проходив військову службу у Збройних Силах СРСР, з яких з березня 1973 року по травень 1975 року на медичних посадах - фельдшер, що підтверджується, наявними в матеріалах справи, Військовим квитком НОМЕР_1 та Довідкою Смілянського об`єднаного міського військового комісаріату Черкаської області від 19.02.1981 р. №3/19.
- наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 22.03.1973 р. №56 визначено вважати прибувшим єфрейтора ОСОБА_1 з військової частини НОМЕР_3 , зачислити до списків частини та на всі види забезпечення з 23.03.1973 р., призначити на посаду фельдшер частини;
- наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 30.03.1974 р. №103 визначено вважати звільненим в запас фельдшера частини старшого сержанта ОСОБА_1 в Корсунь-Шевченківський РВК Черкаської області.
Даючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.
Згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом «е» ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 р. №909 (надалі - Перелік №909).
Згідно зазначеного вище Переліку №909, до закладів охорони здоров`я та посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років належать лікарі та середній медичний персонал, (незалежно від найменування посад), лікарняних закладів, лікувально-профілактичних закладів особливого типу, лікувально-трудових профілакторіїв, амбулаторно-поліклінічних закладів, закладів швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладів переливання крові, закладів охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладів, установ з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальних органів Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичних центрів.
На період існування спірних правовідносин, Наказом Міністра оборони України від 20.05.2004 року № 162, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.06.2004 року за № 692/9291 Про затвердження Переліку закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, затверджено вичерпний Перелік закладів охорони здоров`я Збройних Сил України.
Оскільки в згаданому Переліку є, зокрема, медичний пункт (військової частини, військового навчального закладу), апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст.160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -
Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2014 року залишити без змін..
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.02.2015 року.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: Л.П. Борисюк

І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Петрик І.Й.

Борисюк Л.П.