Справа № 826/17928/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві (без фіксування технічними засобами) апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інвест Україна» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Інвест Україна» (далі - Позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві (далі - Відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.11.2014 року №07 та №03.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов»язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт від 17.10.2014 року №26-55-22-07/34478187.

В ході перевірки контролюючим органом встановлено порушення Позивачем вимог п.187.1 ст.187, п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.п.200.1, 200.2 ст.200 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), що призвело до заниження суми податку на додану вартість на суму 131 570,00 грн; ст.321 розділу XV Кодексу, що призвело до заниження податкового зобов'язання по збору за використання радіочастотного ресурсу України за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року в розмірі 2 475,40 грн.

05.11.2014 року податковим органом прийнято відносно Позивача податкові повідомлення-рішення:

№07, яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 164 463,00 грн, в т.ч. 131 570,00 грн за основним платежем та 32 893,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

№03, яким визначено штрафні санкції за платежем: збір за користування радіочастотним ресурсом, в розмірі 3 094,25 грн, в т.ч. 2 475,40 грн за основним платежем та 618,85 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Так, 13.02.2013 року між Позивачем (Замовник) та ТОВ «Спецелеваторбуд» (Підрядник) укладено договір підряду №27/13, за умовами якого Підрядник бере на себе зобов'язання виконати підготовчі та будівельні роботи на об'єкті «Елеватор» за адресою: Вінницька область, м.Гнівань, вул.Привокзальна, 12, а Замовник - прийняти закінчені підготовчі та будівельні роботи та сплатити їх вартість відповідно встановленого порядку та в розмірі, визначеному цим договором.

На підтвердження виконання умов договорів, руху активів в процесі здійснення господарських операцій оформлено кошторисний розрахунок до договору (додатки №№1, 2), календарний графік до договору (додаток №3), податкові накладні, акти звірок, акти прийняття виконаних робіт, підсумкові відомості ресурсів, довідки вартості виконаних робіт, банківські виписки, декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, дозволи на експлуатацію, свідоцтво про право власності.

Згідно п.198.6 ст.198 Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Відповідно п.44.1 ст.44 Кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За визначенням ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення (ст.9 вказаного Закону).

Отже, документи мають силу первинних документів лише в разі належного їх оформлення та фактичного здійснення господарської операції, яка спричиняє реальні зміни майнового стану платника податків.

Висновки контролюючого органу про порушення Позивачем податкової дисципліни ґрунтується на акті ДПІ у місті Одеса від 18.02.2014 року №45/15-53-22-03/32190411 про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Спецелеваторбуд» щодо документального підтвердження господарських відносин із ТОВ «ОПТ-Трейдінг», їх реальності та повноти відображення в обліку за період вересень 2013 року.

Проте, Відповідачем не надано доказів у підтвердження порушення фіскальних інтересів держави внаслідок взаємовідносин Позивача із ТОВ «Спецелеваторбуд», а висновки податкового органу в спірних правовідносинах базуються на аналізі обставин, які не можуть бути самостійною підставою для нарахування суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість та з податку на прибуток.

Контролюючим органом в ході перевірки не перевірявся рух активів у процесі здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентом.

Крім того, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податків, Позивач не несе відповідальності за можливі порушення податкової дисципліни його контрагентом.

Згідно п.318.1 ст.318 Кодексу платниками збору є загальні користувачі радіочастотного ресурсу України, визначені законодавством про радіочастотний ресурс, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України в межах виділеної частини смуг радіочастот загального користування на підставі:

ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України;

ліцензії на мовлення та дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою;

дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою, отриманого на підставі договору з власником ліцензії на мовлення; дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою.

Відповідно ст.319 Кодексу об'єктом оподаткування збором є ширина смуги радіочастот, що визначається як частина смуги радіочастот загального користування у відповідному регіоні та зазначена в ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України або в дозволі на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою для технологічних користувачів та користувачів, які користуються радіочастотним ресурсом для розповсюдження телерадіопрограм.

Положеннями ст.321 Кодексу передбачено, що платники збору обчислюють суму збору виходячи з виду радіозв'язку, розміру встановлених ставок та ширини смуги радіочастот по кожному регіону окремо.

Платники збору, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України на підставі ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України, сплачують збір починаючи з дати видачі ліцензії.

Розрахунки збору подаються платниками збору до контролюючих органів у строки, визначені для місячного податкового (звітного) періоду, за місцем податкової реєстрації.

Позивачем подавався Відповідачу податковий розрахунок, в якому визначено зобов'язання зі сплати збору в розмірі 205,00 грн на місяць.

Кількість дозволів на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою не впливає на розмір збору за користування радіочастотним ресурсами, платники збору обчислюють суму збору, виходячи, зокрема, з виду радіозв'язку та ширини смуги радіочастот по кожному регіону окремо.

Дозволи від 23.11.2012 року №ШПС-05-0092782 та від 23.11.2012 рку №ШПС-05-0092783 видані на однакову ширину смуги - 20мГц, у одному і тому ж регіоні село Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області.

Існування двох таких дозволів не впливає на розмір нарахованого Позивачем збору за використання радіочастотного ресурсу України.

Докази про різні види радіозв'язку контролюючим органом не надано.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про недоведення Відповідачем заниження Позивачем збору за використання радіочастотного ресурсу України на загальну суму 2 475,40 грн.

Матеріали справи не містять доказів у підтвердження недійсності або нікчемності укладеного між Позивачем та його контрагентом правочину.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Ухвала складена в повному обсязі 18 лютого 2015 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.