Справа № 756/11493/13-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва на постанову Оболонського районного суду м.Києва від 09 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Оболонського районного суду м.Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києв (далі - Відповідач) про визнання протиправними дій щодо утримання з пенсії в розмірі 20% щомісячно переплати в сумі 98 583,96 грн та зобов»язання повернути кошти, утримані з пенсії як переплата.

Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 10 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року, адміністративний позов задоволено, визнано протиправними дії щодо утримання з пенсії суми переплати в розмірі 98 583,96 грн, нарахованої за періоди з 01.11.2000 року по 20.05.2008 року та з 01.03.2010 року по 28.02.2011 року, зобов'язано здійснити перерахунок пенсії Позивача шляхом повернення йому грошових коштів, утриманих з його пенсії, починаючи з серпня 2013 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 травня 2014 року постанову Оболонського районного суду м.Києва від 10 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 09 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача та заперечення представника Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в 2000 році Позивач досяг пенсійного віку.

Позивач звернувся до Відповідача із заявою від 17.05.2000 року про призначення йому пенсії за вислугою років. У вказаній заяві Позивач зобов'язався своєчасно повідомляти органи соціального захисту, зокрема, про вступ на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім»ї та зміни місця проживання.

У червні 2013 року від Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до Відповідача надійшло доручення щодо розгляду Комісією по вирішенню питань, пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій в Управлінні Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва питання про погашення переплати пенсії в сумі 98 583,96 грн, яка отримана Позивачем за періоди з 01.11.2000 року по 20.05.2008 року та з 01.03.2010 року по 28.02.2011 року.

Відповідно довідки №188 від 14.05.2013 року, виданої Державним підприємством «Українська авіаційна транспортна компанія», Позивач працював на вказаному підприємстві на посаді бортоператора Іл-76 за трудовими договорами протягом наступних періодів: з 01.12.2000 року по 31.05.2001 року, з 02.07.2001 року по 31.12.2001 року, з 03.01.2002 року по 02.07.2002 року, з 03.07.202 року по 02.01.2003 року, з 08.07.2003 року по 07.01.2004 року.

На посаді бортоператора в Державному підприємстві Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія» Позивач працював з 20.01.2004 року по 20.05.2008 року.

09.07.2013 року Комісією по вирішенню питань, пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій в Управлінні Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва прийнято рішення, оформлене протоколом №62/1 від 09.07.2013 року, про утримання переплати з пенсії Позивача в розмірі 98 583,96 грн, яка виникла у зв'язку з несвоєчасним повідомленням останнім про своє працевлаштування.

09.07.2013 року Відповідачем винесено розпорядження №195601/213 про утримання з Позивача переплати пенсії в сумі 98 583,96 грн у розмірі 20% від пенсії щомісячно до повного погашення боргу, про що на адресу Позивача надіслано повідомлення №674 від 09.07.2013 року.

Скасовуючи постанову Оболонського районного суду м.Києва від 10 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року, Вищий адміністративний суд України вказав, що суд першої інстанції, встановивши, що сума переплати пенсії Позивача нарахована Відповідачем у тому числі за періоди, протягом яких не підтверджено факт працевлаштування Позивача (у листопаді 2000 року та з 01.03.2010 року по 28.02.2011 року), не вжив передбачених законом заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо витребування у Відповідача документів про перерахунок суми переплати пенсії Позивача, а суд апеляційної інстанції зазначених порушень не усунув.

В той же час, Оболонським районним судом м.Києва при винесенні оскаржуваної постанови від 09 грудня 2014 року зауваження Вищого адміністративного суду України не прийнято до уваги та задоволено адміністративний позов з тих підстав, що сума переплати по пенсії, нарахована Відповідачем, у тому числі за періоди, протягом яких не підтверджено факт його працевлаштування та визначена в загальній сумі.

Вказана обставина, на думку суду першої інстанції, унеможливлює здійснення перерахунку суми переплати по пенсії Позивача та є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів вважає такі висновки суду помилковими з наступних підстав.

Згідно положень ст.ст.6, 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

За приписами ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком).

Статтею ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Позивач не виконав взяті на себе зобов»язання та не повідомив пенсійний орган про вступ на роботу, а отже не мав права на отримання пенсії за вислугу років у періоди свого працевлаштування.

У вересні 2013 року при отриманні відомостей системи персоніфікованого обліку Відповідачем виявлено факти працевлаштування Позивача.

Утримання переплати з пенсії Позивача згідно листа пенсійного органу від 20.12.2013 року №13638/06/4-470 розпочато з серпня 2013 року в сумі, що дорівнює 1 440,00 грн на місяць. Також зазначено, що факт працевлаштування Позивача зафіксований у відомостях системи персоніфікованого обліку за 2000 - 2008 роки.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Позивач працював за трудовими договорами періодично з 01.12.2000 року по травень 2008 року.

З розпорядження Відповідача вбачається, що сума переплати по пенсії нарахована, у тому числі і за періоди, протягом яких не підтверджено факт працевлаштування Позивача.

В матеріалах справи міститься виконавчий лист, виданий Оболонським районним судом м.Києва 16.04.2014 року (а.с.153) про зобов»язання Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 шляхом повернення останньому грошових коштів, утриманих з його пенсії, починаючи з 2013 року.

20.06.2014 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у м.Києві винесено постанову про закриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа у зв»язку з виконанням боржником судового рішення в повному обсязі, а саме: проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 Сума перерахунку становить 13 183,62 грн.

Проте, Відповідачем не надано жодних письмових доказів у підтвердження повернення ним незаконно утриманих з пенсії Позивача грошових коштів саме за періоди, протягом яких факт працевлаштування Позивача не підтверджено (з 01.11.2000 року по 30.11.2000 року, з 01.06.2001 року по 01.07.2001 року, з 03.01.2003 року по 07.07.2003 року та з 01.03.2010 року по 28.02.2011 року).

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду, суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову суду.

За ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про часткове задоволення заявлених позовних вимог щодо зобов'язання Відповідача здійснити перерахунок пенсії Позивачучу та повернути йому грошові кошти, утримані з пенсії, починаючи з серпня 2013 року за періоди з 01.11.2000 року по 30.11.2000 року, з 01.06.2001 року по 01.07.2001 року, з 03.01.2003 року по 07.07.2003 року та з 01.03.2010 року по 28.02.2011 року. А в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду м.Києва від 09 грудня 2014 року скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва щодо утримання з пенсії ОСОБА_2 суми переплати, нарахованої за періоди з 01.11.2000 року по 30.11.2000 року, з 01.06.2001 року по 01.07.2001 року, з 03.01.2003 року по 07.07.2003 року та з 01.03.2010 року по 28.02.2011 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 та повернути йому грошові кошти, утримані з пенсії, починаючи з серпня 2013 року за вищевказані періоди.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Постанова складена в повному обсязі 14 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.