Справа № 159/1833/13-а, 2а-159/78/13
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року Справа № 876/6933/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Сапіги В.П., Хобор Р.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

01.04.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської області, в якому просив зобов'язати відповідача призначити пенсію на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2013 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської області в призначенні позивачу пільгової пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано призначити та виплачувати йому цю пенсію з часу його звернення за призначенням такої.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач звернувшись до управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської області з заявою про призначення йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», подав всі необхідні документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій, затвердженим постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, та підтверджують особливий статус позивача, а тому має право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської області подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-УІ), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ої категорії, що підтверджується посвідченням, копія якого наявна у матеріалах справи, та встановлено, що позивач звернувся з письмовою заявою до УПФУ в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської області з проханням призначити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Встановлено, що при зверненні із заявою про призначення пенсії, позивач подав УПФУ в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської області всі необхідні для цього документи, однак йому було відмовлено у призначенні пенсії. Таку відмову відповідач мотивував відсутністю первинних документів, які підтверджують факт роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії довідки №357, виданої шляховим ремонтно - будівельним управлінням №100, копії довідки №57 від 27.02.1991 року, виданої Ковельським АТП №10761 та копії наказу №202 начальника Ковельського АТП-10761 від 21.07.1986 року позивач справді працював на об'єктах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 20.07.1986 року по 31.07.1986 року. В матеріалах справи наявною є також копія трудової книжки та особового рахунку за 1986 рік.

Ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсійний вік зменшується на 10 років.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122.

Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Управлінням Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської області не доведено правомірність відмови у призначенні позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2013 року у справі № 159/1833/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді В.П.Сапіга

Р.Б. Хобор