Справа № 459/3210/14-а
Суддя: Новосад М. Д.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/3210/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2015 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосад М.Д.

при секретарі Смолій О.Я.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державтоінспекції у Волинській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державтоінспекції у Волинській про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивує тим, що інспектором ДПС була винесена постанова від 13.05.2014 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у сумі 300 грн. Постанову вважає незаконною, та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Постановою йому ставиться у вину, що 13.05.2014 року о 13:05 год. в с.Летовеж, Іваничівського району Волинської області, керуючи автомобілем марки "Шкода Октавія" д.н.з. НОМЕР_1 перевищив допустиму швидкість більше ніж на 20 км/год., а саме рухався зі швидкістю 99 км./год.

Однак, зазначає, що на вищевказаному автомобілі рухався на автодорозі Ковель-Львів зі швидкістю 60 км./год.. На відстані 1 км. від населеного пункту с.Литовеж, Іваничівського району Волинської області був зупинений інспектором ДАІ, який повідомив йому, що той перевищив допустиму швидкість та рухався зі швидкістю 99 км./год.. На його прохання інспектор ДАІ пред'явив йому прилад "Візир", на якому було видно цифри " 99", однак ідентифікувати транспортний засіб не було можливим. Окрім цього, на його прохання пред'явити документи щодо підтвердження проходження перевірки, державної метрології атестації вимірювального приладу та підтвердження можливості його використання в ручному режимі, інспектор відмовив у цьому та склав на нього протокол про адміністративне правопорушення а в подальшому постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Дії працівника ДАІ вважає надуманими та незаконними, а постанову про накладення на нього адміністративного стягнення вважає незаконною та необґрунтованою. Тому просить позов задовольнити у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав. В обґрунтування своїх вимог зіслався на обставини викладені у позові. Додатково пояснив, що з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не погоджується, так як насправді в той час він рухався зі швидкістю 60 км/год, тому просить її скасувати. Окрім цього просив поновити йому строк звернення до суду, оскільки 19.05.2014 р. він звертався із вказаним позовом до Червоноградського міського суду Львівської області. Ухвалою суду від 27.06.2014 р. його позов залишено без розгляду у зв'язку із його неявкою у судові засідання на 29.05.2014 р. та 27.06.2014 р.. Однак у судове засідання на 29.05.2014 р. він не з'явився так як повістку отримав у день судового засідання, а на друге судове засідання не з'явився оскільки перебував на обстеженні у лікаря офтальмолога. Після цього 16.07.2014 р. він повторно подав адміністративний позов до суду. Вважає, що із поважних причин пропустив встановлений законом строк звернення, і просить його поновити.

Представник відповідача до суду не з'явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений. Подав до суду заперечення на адміністративний позов, відповідно до якого вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки факт перевищення ним швидкості руху підтверджується приладом "Візир", який відповідно до наказу МВС №33 від 01.03.2010 р. "Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах ДАІ МВС для виявлення та фіксації порушень правил дорожнього руху". Окрім цього, надав свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки "Візир" №0812430 та свідоцтво про визнання затвердження виду засобів вимірювальної техніки. Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази суд встановив слідуюче.

В силу ст.289 КУпАП в разі пропуску строку оскарження постанови з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що строк звернення до суду ОСОБА_1 пропустив із поважних причин, оскільки невчасно був повідомлений про розгляд справи судом 29.05.2014 р. а 27.06.2014 р. не прибув у судове засідання у зв'язку із перебуванням його на консультації у лікаря офтальмолога у м.Львів.

З врахуванням наведеного, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на оскарження постанови, оскільки як вбачається із матеріалів адміністративного позову, ОСОБА_1 пропустив визначений законом строк звернення до суду з поважних причин.

Що стосується адміністративного позову в частині скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, то суд вирішив наступне.

Згідно з постановою серії ПС1 №019112 інспектором ДПС Степанюком П.І. було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 грн. за те, що він 13.05.2014 року о 13:05 год., у с.Литовеж, Іваничівського району, Волинської області керував автомобілем "Шкода Октавія" зі швидкістю 99 км./год., що перевищувала дозволену, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколи про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративно відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 122 ч. 1 КУпАП передбачено відповідальність, крім іншого, за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год.

Відповідно до п.12.4 ПДР України " у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. ".

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №129742 від 13.05.2014 року, позивач рухався в населеному пункті зі швидкістю 99 км/год.

Позивач у своїх поясненнях зазначає, що він не порушував п.12.4 Правил дорожнього руху з огляду на те, що він рухався зі швидкістю 60 км./год., а вимірювання швидкості руху його автомобіля, працівником ДАІ здійснювалось технічним засобом "Візир", який не належить до спеціальних технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, а також, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови закінчився термін чинності свідоцтва про повірку робочого запису вимірювальної техніки.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з ч.1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному,

повному та об'єктивному дослідженні.

В обгрутування своїх доводів, щодо підставності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, представник відповідача зіслався, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення був зафіксований приладом вимірювальної техніки "Візир" №0812430.

Відповідно до розпорядження МВС України "Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, працівників ДПС ДАІ зобов'язано перед початком роботи з радіолокаційним відеозаписувальним вимірювачами швидкості "Візир" робити знімки службового транспортного засобу із прив'язкою до місцевості та в разі необхідності долучати до матеріалів розгляду скарг для доведення місця фіксації порушення.

Окрім цього, згідно п.1.7 даного розпорядження, вбачається, що в ході документування порушень правил дорожнього руху працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, то мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, до винесеної постанови додавати 3-4 знімки зафіксованого порушення правил дорожнього руху. Знімки повинні містити інформацію про місце, час скоєння порушення, чітке зображення автомобіля порушника.

Однак, на запит суду, представником відповідача не надано для огляду у судовому засіданні фото (відео) матеріалів, щодо фіксації вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно "Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху", затвердженої наказом МВС від 01.03.2010 р. №33 - вимірювач швидкості радіолокаційний відеозаписувальний "Візир" входить до даного переліку.

Окрім цього, згідно копії свідоцтва про визнання затвердження виду засобів вимірювальної техніки вимірювальний пристрій "Візир" зареєстрований в держаному реєстрі вимірювальної техніки під №31473-06.

Однак, на час складення протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме 13.05.2014 р., закінчився термін чинності свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки за №22-2/1221780, а саме вимірювального пристрою "Візир № №0812430", яке було чинним до 04.04.2014 р.

З врахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що представником відповідачем в ході судового розгляду справи не надано суду жодних переконливих доказів доведеності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки фіксація факту вчинення порушення позивачем правил дорожнього руху здійснювалась приладом "Візир", строк чинності свідоцтва про повірку якого сплив 04.04.2014 р., а також не надано інших доказів , які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Тому дану постанову слід визнати протиправною та скасувати у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 18, 69, 70, 160-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Державтоінспекції у Волинській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ПС1 №019112 від 13.05.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 300 (триста) грн. - скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: М. Д. Новосад