Справа № 2а-1312/413/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року м. Київ К/800/45647/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого суддіМалиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «К.К.К.» на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «К.К.К.» до Личаківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулося до Личаківського районного суду м. Львова з адміністративним позовом до Личаківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, у якому просило скасувати постанови № 32973827 від 20 липня 2012 року про накладення штрафу та про стягнення з боржника виконавчого збору.

Постановою Личаківського районного суду міста Львова від 26 грудня 2012 року, по суті залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної інстанцій прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, позов задовольнити повністю.

Відповідач письмових заперечень на вказану касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України не надав.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що посадовою особою відповідача було винесено відповідну постанову від 11 червня 2012 року про відкриття виконавчого провадження (підстава -виконавчий лист №2 - 299/04, виданий Личаківським районним судом м. Львова 05 червня 2012 року), у якому відповідача, як боржника, зобов'язано звільнити приміщення по АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4, повернути його до попереднього стану та не чинити перешкод у користуванні цим приміщенням, яку отримав 19 червня 2012 року. Згідно змісту постанови, позивача (боржника у виконавчому провадженні) було зобов'язано виконати вимоги виконавчого документа у строк сім днів з моменту винесення постанови.

Станом на 19 липня 2012 року вказане рішення суду не було виконано боржником самостійно. У зв'язку з цим державним виконавцем було розпочато примусове виконання рішення, про що свідчать наявні у матеріалах виконавчого провадження запити про надання інформації та вимога. Тому, державний виконавець у відповідності до ст. ст. 28, 89 Закону України «Про виконавче провадження» 20 липня 2012 року виніс постанови про стягнення відповідно виконавчого збору та накладення штрафу у межах розмірів, визначених вищевказаними статтями Закону України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції визначив, що рішення Личаківського районного суду № 2-299/04 від 30.06.04 року боржником (позивачем) самостійно не виконане і на момент винесення спірних рішень.

При цьому, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, по суті погодився із зробленими у ньому висновками про безпідставність заявленого позову, так як відповідач, при винесенні оскаржуваних постанов діяв обґрунтовано і добросовісно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законом України «Про виконавче провадження», однак зауважив, що даний спір підлягав розгляду окружному адміністративному суду, а не місцевому загальному суду.

З даним висновком суду апеляційної інстанції також погоджується колегія суддів Вищого адміністративного суду України, так як матеріалами справи доведено про невиконання позивачем (боржником) в добровільному порядку рішення суду, яким його зобов'язано вчинити певні дії.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «К.К.К.» залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець