Справа № 2-а-583/11/0202
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-583/11/0202

Головуючий у 1-й інстанції: Жарун А.П.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

12 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду у Бершадському районі Вінницької області на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 15 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду у Бершадському районі Вінницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі про визнання протиправними дій Відповідача; зобов'язання Відповідача здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії у відповідності до ст.ст. 50, 54, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 15.06.2011 року позов задоволено: визнано протиправними дії Відповідача щодо відмови у перерахунку Позивачу пенсії, та зобов'язано відповідача нарахувати та виплачувати позивачу державну та додаткову пенсії, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії за віком починаючи з 10.08.2010 року з урахуванням виплачених сум.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи у зв'язку із втратою працездатності, що пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю як особі, віднесеної до 1 категорії інваліду 2 групи відповідно до положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідач відмовив Позивачу в перерахунку пенсії з огляду на відсутність підстав для такого перерахунку, вказавши, що його пенсію обчислено відповідно до норм чинного законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, віднесена до категорії 1 і є інвалідом 2 групи по захворюванню, пов'язаному з наслідками аварії на ЧАЕС.

Таким чином, Позивач має право на отримання державної та додаткової пенсії в розмірі, передбаченому ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Визнаючись щодо заявленого позову суд першої інстанції також керувався Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, яким визнані нечинними положення пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про Держаний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", зокрема, до статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В Рішенні Конституційного суду України зазначено, що внесення змін до законів України, зупинення їх дії чи скасування при прийнятті Законів України про Державний бюджет України на відповідний рік, який не має вищої юридичної сили стосовно інших законів, є неприпустимим оскільки вказані дії створюють колізії в законодавстві, що призводить до обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України "Про Конституційний Суд України" якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

У ст. 74 зазначеного Закону передбачено, що Конституційний Суд України може вказати на преюдиціальність свого рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, Відповідача, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду також вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до статті 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсія особам віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюється у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У частині 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8-ти мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам 2 групи у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність у Позивача права на перерахунок пенсії в розмірі, передбаченому ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, визначені, зокрема, Рішенням Конституційного Суду України №12-рп/98 від 09.07.1998 р., Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має вищу юридичну силу відносно постанов Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, від 16.07.2008 року № 654.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

З аналізу ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вбачається, що при визначенні розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

Наявність норми ч. 3 ст. 28 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є підставою для відмови в реалізації громадянами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, яке гарантується Конституцією України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо зобов'язання відповідача нарахувати та виплачувати позивачу державну та додаткову пенсії, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії за віком починаючи з 10.08.2010 року з урахуванням виплачених сум.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, постанова місцевого суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, зміні або скасуванню не підлягає, а апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду у Бершадському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 15 червня 2011 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.