Справа № 490/5285/14-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 490/5285/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Батченко О.В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Яковлева Ю.В.,

- Вербицької Н. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2014 року про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, за участю третьої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про захист права на пенсійне забезпечення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 (далі - позивач, або ОСОБА_2) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва (далі - відповідач, або УПФУ у Центральному районі м. Миколаєва), за участю третьої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - третя особа, або ГУПФУ в Миколаївській області), в якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва щодо відмови у призначенні пенсії із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва провести перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням отриманої) відповідно з вимогами ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 01.01.2014 року, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва провести перерахунок та виплату пенсії із збільшенням її розміру на один процент суми заробітку за кожний рік роботи понад установленого ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мінімального трудового стажу.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2014 року провадження у справі за цим позовом закрито відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В судове засідання апелянт не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с.78).

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання, також, не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення повісток про виклик до суду (а.с.79-80).

Згідно вимог ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а також враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, - дійшла висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції керувався п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, тобто, виходив з того, що у спорі між тими самими сторонами, з того самого спору є рішення суду, яке набрало законної сили, що виключає провадження в цій адміністративній справі.

Крім того, суд першої інстанції вказав, що позивач фактично звернувся із цим позовом у зв'язку із невиконанням відповідачем відповідного рішення суду, що не позбавляє його права звернутись із відповідною завою на підставі ч. 9 ст. 267 КАС України.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у даній справі з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.04.2013 року по справі № 1423/7562/2011, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2013 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 щодо призначення з 21.04.2011 року пенсії в порядку Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із нарахуванням до пенсії, в тому числі, одного відсотка заробітної плати за кожний рік роботи понад 20 років.

Таким чином, вбачається, що спір щодо виплати позивачу пенсії із збільшенням її розміру на один відсоток суми заробітку за кожний рік роботи понад установленого ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мінімального трудового стажу вирішено в іншій справі № 1423/7562/2011.

Відповідно до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 257 КАС України встановлюється порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Так, вказаною статтею передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Звернення судових рішень в адміністративних справах до примусового виконання регулюється статтею 258 КАС України та передбачає можливість отримання виконавчого листа та його пред'явлення для виконання до відповідного органу виконавчої служби.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 9 ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

У разі відповідності заяви вказаним вище вимогам вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Крім того, ст. 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) діючим Кодексом адміністративного судочинства України передбачена також можливість відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, слід зазначити, що діюче законодавство надає можливість позивачу виконати рішення суду в рамках провадження, в результаті якого і було прийнято вказане рішення, яке, в свою чергу, набрало законної сили та не виконується боржником.

Тобто, у відповідності до наведених норм чинного процесуального закону невиконання відповідачем рішення суду, ухваленого на користь позивача, є підставою для звернення останнього до суду з відповідними заявами в порядку, встановленому ст. 263, 267 КАС України у справі № 1423/7562/2011, а не підставою для звернення до суду з новим позовом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Враховуючи вищевикладене, оскільки спір щодо виплати позивачу пенсії із збільшенням її розміру на один відсоток суми заробітку за кожний рік роботи понад установленого ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мінімального трудового стажу вирішено в іншій справі № 1423/7562/2011, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі у вказаній частині заявлених позивачем позовних вимог.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для закриття провадження у даній справі в частині інших позовних вимог позивача, оскільки у справі № 1423/7562/2011 не вирішувалось питання щодо призначення позивачу пенсії із застосуванням середньої заробітної плати для її призначення за три роки, що передують року звернення за призначенням, щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з 01.01.2014 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не повно встановив обставини процесуального питання, що призвело до передчасного висновку про закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 16 грудня 2014 року - скасувати в частині, в якій направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 160, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 16 грудня 2014 року - задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 16 грудня 2014 року про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, за участю третьої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в частині вимог про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва щодо відмови у призначенні позивачу пенсії із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва провести перерахунок та виплату позивачу пенсії (з урахуванням отриманої) відповідно з вимогами ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 01.01.2014 року - скасувати та справу у вказаній частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 16 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в частині направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає, в іншій частині ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: /М.П. Коваль/

Суддя: /Ю.В. Яковлев/

Суддя: /Н.В. Вербицька/