Справа № 872/15498/13
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2014 рокусправа № 180/1623/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганці Дніпропетровської області

на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31.07.2013р. у справі № 180/1623/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганці Дніпропетровської області

про визнання протиправними дій ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом про:

- визнання протиправними дій Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганці Дніпропетровської (далі по тексту - відповідач) по виплаті позивачу щомісячних страхових платежів за період з 01.08.2009р. по 01.01.2013р. у меншому розмірі ніж це передбачено законом;

- стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по щомісячних страхових платежів за період з 01.08.2009р. по 01.01.2013р. у розмірі 83208,00грн.;

- зобов'язання відповідача з 01.01.2013р. нараховувати позивачу та виплачувати щомісячні страхові платежі у розмірі, встановленому ст.1197ЦК України, до змін обставин, що тягнуть перерахунок страхових виплат.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що під час виконання своїх трудових обов'язків позивач отримав виробничу травму, в результаті чого відповідач нараховує згідно із законодавством страхові виплати, проте виплачує їх у меншому, ніж встановлено законодавством розмірі. Позивач зазначає, що на його звернення про перерахунок щомісячних страхових платежів відповідач відмовив.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено частково, визнано незаконними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячної страхової виплати, зобов'язано відповідача провести перерахунок щомісячних страхових виплат позивачу за період з 01.08.2009р. у відповідності до ст.1197ЦК України з урахуванням виплачених сум та виплатити їх, та в подальшому нараховувати та виплачувати щомісячні страхові виплати в розмірі встановленому ст.1197ЦК України до змін обставин, що тягнуть перерахунок страхових виплат. При цьому суд зазначив, що відповідачем при розрахунку суми відшкодування не враховані вимоги щодо мінімальної заробітної платні у розумінні ст.95 Кодексу законів про працю України.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, відповідач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що спір не є публічно-правовим, та не пов'язаний з діяльністю органів державної влади.

Позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, судове рішення вважає законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо статусу позивача сторони не сперечаються. Позивач є інвалідом третьої групи та йому встановлена втрата професійної дієздатності в розмірі 65% з призначено виплату компенсації втраченого заробітку.

Як свідчать матеріали справи, 04.01.2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку місячних страхових виплат, виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати (а.с.8).

09.01.2013р. листом №1/02-20 відповідач відмовив позивачу у здійсненні вищезазначеного перерахунку (а.с.9), зазначаючи про те, що перерахунок та виплата страхових виплат здійснюється на підставі положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», а підстави для застосування положень статі 1197 ЦК України відсутні.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Відповідно до ст.1197 Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004 року, середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Матеріали справи підтверджують, що під час виконання своїх трудових обов'язків на ПАТ «Марганецький ГЗК» позивач отримав виробничу травму. Висновком міжрайонної профпатологічної МСЕК від 21.07.2009 року позивачу встановлено втрату працездатності - 65% (а.с.5).

На підставі вказаних обставин позивачу призначено страхові виплати відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» з урахуванням виданої ПАТ «Марганецький ГЗК» довідки про середню заробітну плату.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату страхових виплат з урахуванням положень статті 1197 ЦК України з 01.08.2009р. по 01.01.2013р., та в подальшому.

09.01.2013р. листом №1/02-20 відповідач повідомив позивача про те, що перерахунок та виплата страхових виплат здійснюється на підставі положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», а підстави для застосування положень статі 1197 ЦК України відсутні.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» законодавство про страхування від нещасного випадку складається із Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про охорону праці» та інших нормативно-правових актів.

Частиною першою статті 34 Закону №1105 установлено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. При цьому, сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Колегія суддів вважає, що в данному випадку спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спірні відносини, є Закон №1105.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги підтверджуються вищезазначеними нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, скасувати рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31.07.2013р., в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганці Дніпропетровської області на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31.07.2013р. у справі № 180/1623/13-а задовольнити.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31.07.2013р. у справі № 180/1623/13-а скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна