Справа № 425/3156/14-а
Суддя: Мирошникова О. Ш.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 року Провадження №2-а/425/3/15

Справа №425/3156/14-а

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

за відсутністю сторін, розглянувши у приміщенні Рубіжанського міського суду Луганської області в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Дорожньо-патрульної служби роти Дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції взводу № 6 Харківського міського управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області прапорщика міліції Неймирика Віталія Олексійовича про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та скасування постанови, -

встановив:

15 січня 2015 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Дорожньо-патрульної служби роти Дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції взводу № 6 Харківського міського управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області прапорщика міліції Неймирика Віталія Олексійовича про визнання незаконними дій суб'єкта владних повноважень та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 653948 від 17.11.2014 року, також просить суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він не порушував Правил дорожнього руху, не згоден з постановою про адміністративне правопорушення, оскільки ця постанова ґрунтується на суб'єктивних переконаннях інспектора, об'єктивні докази правопорушення відсутні, адже відсутня сама подія правопорушення. Також зазначає, що постанова про адміністративне правопорушення була складена відповідачем без його присутності, без врахування його пояснень та свідчень, тому позивач вважає постанову незаконною та просить її скасувати, провадження по справі закрити, також визнати дії відповідача протиправними.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надсилання смс-повідомлення відповідно до його заяви. Позивач зазначив в позовній заяві, що не має змоги бути присутнім в судовому засіданні, просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 19, 21, 33).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надсилання тексту повістки факсимільним повідомленням на номер факсу суб'єкта владних повноважень, причин неявки не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі суду не надав, заперечень на позов не надав (а.с. 27, 32, 38).

Відповідно до ст. 41 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на піставі наявних доказів.

Суд приходить до висновку, що немає підстав для відкладення розгляду справи та відсутні перешкоди для розгляду справи як то відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, тому справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи в межах заявлених вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.11.2014 року інспектором Дорожньо-патрульної служби роти Дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції взводу № 6 Харківського міського управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області прапорщиком міліції Неймириком Віталієм Олексійовичем о 12:05 годині в місті Харкові на вулиці Клочківській, 134Б було складено протокол АВ2 № 034614 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 17.11.2014 року о 12 годині 00 хвилин у місті Харкові керував автомобілем КІА CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Клочківській, проїхав перехрестя з вулицею Херсонською на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 9).

17.11.2014 року відповідачем було винесено постанову серії ПС1 № 653948 в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень. На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу у сумі 850,00 гривень (а.с. 7).

Відповідно до п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил, зокрема, проїзд на забороненний сигнал світлофора або жест регулювальника тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративне правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, покладено на органи внутрішніх справ (міліцію).

Відповідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Позивач у справі був не згодний з тим, що ним було порушено Правила дорожнього руху України, про що він зазначив в протоколі від 17.11.2014 року, зокрема, позивач вказав, що правопорушення не скоював, проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофора.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідачем достеменно не встановлено, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи був винен позивач у вчиненному правопорушенні, враховуючи, що будь-яких доказів вини в постанові по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не наведено.

Відповідач при винесенні постанови не звернув уваги на те, що відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у постанові серії ПС1 № 653948 відповідач не навів будь-якої оцінки поясненням та запереченням позивача.

Разом з тим, відповідач не звернув уваги на заперечення позивача його вини на місці події, при цьому відповідач, як суб'єкт владних повноважень, об'єктивно мав можливість зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення, зокрема, пояснення позивача, покази свідків, відеозапис тощо, та спростувати заперечення позивача, тобто не тільки зафіксувати його шляхом складання протоколу, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд вважає, що при складенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідачем порушені вимоги ст. 280 КУпАП.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статями 283, 284 КУпАП. У постанові потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, через те будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача тлумачаться на його користь, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова й протокол не дають підстав для висновку про скоєння позивачем, правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем по справі не надано належних та допустимих доказів на спростування тверджень позивача, оскаржувана постанова прийнята відповідачем без посилання на будь-які докази, без надання оцінки запереченням позивача та без з'ясування всіх обставин справи, зокрема, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у вчиненні правопорушення і чи підлягає адміністративній відповідальності, не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення позивачем, прийняте відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підставними, наявні у справі докази підтверджують неправомірність дій відповідача, що дає підстави для скасування постанови серії ПС1 № 653948 від 17.11.2014 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Разом з тим, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, задоволенню не підлягають, оскільки це питання не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 86, 128, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Дорожньо-патрульної служби роти Дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції взводу № 6 Харківського міського управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області прапорщика міліції Неймирика Віталія Олексійовича про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати дії інспектора Дорожньо-патрульної служби роти Дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції взводу № 6 Харківського міського управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області прапорщика міліції Неймирика Віталія Олексійовича щодо складання постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 653948 від 17.11.2014 року незаконними.

Скасувати постанову інспектора Дорожньо-патрульної служби роти Дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції взводу № 6 Харківського міського управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області прапорщика міліції Неймирика Віталія Олексійовича серії ПС1 № 653948 від 17.11.2014 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

В решті позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України.

Суддя О.Ш. Мирошникова