Справа № 161/20296/14-а
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/24/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Поіщук Д.Р.

розглянувши в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу ДАІ Луцького району Ломкакіна Валентина Анатолійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора відділу ДАІ Луцького району Ломкакіна Валентина Анатолійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов обґрунтовує тим, що постановою від 06.12.2014 року серія ПС1 № 696323 в справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за перевищення швидкості руху транспортного засобу більше ніж на 27 км/год. при керуванні автомобілем Рено-Трафік д.н.з. НОМЕР_1 в с.Гірка Полонка Луцького району Волинської області.

Вказану постанову вважає незаконною оскільки відсутні докази щодо перевищення швидкості руху саме його транспортного засобу більше ніж на 27 км/год. Вказує, що, керуючи автомобілем Рено-Трафік д.н.з. НОМЕР_1 в с.Гірка Полонка Луцького району, рухався із швидкістю 60 км/год. Вказує, що постанова винесена інспектором ВДАІ за результатами застосування фіксації швидкості руху приладом "Радис № 2068". Крім, того вказує, що на в'їзді в населений пункт, водії зустрічних автомобілів подавали знак фарами про те, що в населеному пункті перебувають працівники ДАІ, тому він зменшив швидкість свого автомобіля. У зв'язку з цим викликає сумнів у показниках приладу щодо швидкості руху саме його автомобіля, про що повідомив інспектору, вказавши, що з тим, що вчинив правопорушення не згідний та вказав, що швидкість його автомобіля вимірювалась зсередини службового автомобіля ДАІ з вимкненими проблисковими маячками. Однак його було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортного засобу більш як на двадцять кілометрів на годину.

На підставі наведеного просить визнати дії інспектора ВДАІ Луцького району Ломакіна В.А. незаконними, визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 06.12.2014 року серія ПС1 № 696323.

До початку розгляду справи позивач ОСОБА_1 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.12.2014 року інспектором ВДАІ Луцького району Ломакіним В.А. була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., у якій зазначено, що ОСОБА_1 06.12.2014 року о 21 год. 03 хв. в с.Гірка Полонка Луцького району, керуючи автомобілем Рено-Трафік, д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 87 км/год., чим перевищив швидкість руху на 27 км/год., та порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України. Швидкість вимірювалась приладом "Радис № 2068".

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 757200 від 06.12.2014 року вбачається, що у ньому інспектором було зазначено суть правопорушення, роз'яснено позивачу його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а також повідомлено про час та місце розгляду справи. Крім того, в графі пояснення позивачем було вказано, що він не згідний з вказаним правопорушенням та вказано, що швидкість його автомобіля вимірювалась зсередини службового автомобіля ДАІ, який стояв з вимкненими проблисковими маячками.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

З досліджених судом матеріалів не вбачається будь-яких належних та допустимих доказів, сукупність яких свідчила б про порушення позивачем п.12.4 ПДР.

Протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним доказом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, позивач не погодився зі змістом протоколу. Будь-яких об'єктивних даних: фотографій, схем, що свідчили б про перевищення ним встановлених обмежень швидкості руху транспортного засобу більш ніж на 27 км/год. відповідачем не надано.

Разом з тим, прилад, яким вимірювалася швидкість транспортного засобу, є вимірювальною технікою, сфера застосування якого та результатів проведених вимірів повинна відповідати вимогам ЗУ "Про метрологію та метрологічну діяльність". Доказів щодо цього відповідачем суду не надано також.

Крім того, згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо

доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнати дії інспектора ВДАІ Луцького району Ломакіна В.А. неправомірними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 06.12.2014 року серія ПС1 № 6963230 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Керуючись ст.ст. 17-19, 70, 94, 159-163, 171-2 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати дії інспектора ВДАІ Луцького району Ломакіна Валентина Анатолійовича неправомірними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 696323 від 06.12.2014 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк