Справа № 761/34835/14-а
Суддя: Маліновська В. М.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/51/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.

при секретарі Лазоришинець К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді серпні 2014 року ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва (Відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, в якому просила: 1) визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва включити до розрахунку розміру пенсії Позивача суми нарахованих матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань та інш. (графа «Інші») 2)зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва включити в розрахунок розмір пенсії Позивача матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань та здійснити перерахунок його пенсії з дати призначення (з 18.09.2014р.) з урахуванням графи «Інші» на суму 92 369,42 грн.; 3) зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва провести виплату на користь Позивача недоплаченої суми пенсії.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновської В.М. від 26.11.2014р. відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, та призначено до розгляду в судовому засіданні (а.с.14).

Свої позовні вимоги, Позивач обґрунтовує тим, що він перебуває на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва та отримує пенсію за віком, як державний службовець відповідно до Закону України «Про державну службу». Для призначення пенсії при зверненні до Відповідача Позивач надав довідку про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією. Відповідно до довідки від 15.09.2014р., виданої Державним управлінням справами, заробітна плата включала в себе матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексація грошових коштів населення загальним розміром 92 369,42 грн. Відповідач обчислив Позивачу пенсію у розмірі 6 714,55 грн., виходячи із розміру заробітної плати в сумі 9 592,21 грн., до складу якої не було включено суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, та індексації грошових доходів населення. Позивач звернувся до Відповідача 07.11.2014р. з проханням здійснити розрахунок пенсії з урахуванням сум, зазначених у графі Довідки «Інші виплати», які складаються з нарахованих матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань та ін. Відповідач своїм листом від 18.11.2014р. № Н-478/09 відмовив Позивачу у включенні до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії, матеріальної допомоги н оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, посилаючись на положення ст. 33 Закону, оскільки на думку Відповідача, відповідно до цієї норми заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, надбавок за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Разом з тим, Позивач зазначив, що згідно вимог чинного законодавства, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум його заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому, оскільки за період з 01.07.2009р. по 30.06.2014р. Позивачу нараховувалась та виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, такі види матеріальної допомоги підлягають включення до виплат, з яких нараховується пенсія Позивача.

За результатами розгляду зазначеної заяви, Відповідач в листі № Г-304/09 від 28.07.2014р. відмовив у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що інші виплати, що зазначені в довідці, не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не враховуються при розрахунку пенсії державного службовця. Проте, частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких гідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, а відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Проте, слід враховувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належить до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження, а саме з виплат державним службовцям як допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, а також премії та надбавки на які

Відповідач надав суду заперечення проти позову (а.с.18-19), в яких зазначив, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, тому у відповідності зі ст. 37 Закону обчислення пенсії здійснюється з урахуванням вказаних складових заробітної плати державного службовця, а такі виплати як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення не включається до заробітної плати при обчисленні пенсії. Разом з тим відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України, а пунктом постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсій» визначено, що перерахунок пенсії проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця а підставі поданої заяви та довідок, виданих державним органом за останнім місцем роботи, а відтак позов ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с.24).

Представник Відповідача, будучи належним чином повідомленим про дану засідання, в судове засіданні не з'явився, подав заяву щодо слухання справи за його відсутності (а.с.25).

Враховуючи те, що в матеріалах справи наявні письмові заперечення Відповідача проти позову, суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності сторін, які не з'явилися.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Однак, суд приходить до висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову, не довів правомірність своєї відмови щодо поновлення пенсійних виплат і взагалі не переконав су у своїй правоті з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва та отримує пенсію за віком, як державний службовець відповідно до Закону України «Про державну службу», про що зазначив, зокрема, і Відповідач у своєму листі від 18.11.2014р. № Г-478/09 (а.с.9).

Позивач зазначив, що він 07.11.2014р. звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва з заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням виплачених виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби.

Так, за період з липня 2009 року по червень 2014 року матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, індексація грошових доходів населення в загальному розмірі склали - 92 369,42 грн., що підтверджується довідкою Державного управління справами № 17.1-1249 від 15.09.2014р. про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.6-7).

З довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 15.09.2014р. № 17.1-1249, вбачається, що на всі виплати, уключені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.6-7).

Згідно Листа Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва від 18.11.2014р. № Г-478/09, Відповідач повідомив, що обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» здійснюється з урахуванням складових заробітної плати, а саме посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, а такі виплати, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, компенсація за відпустку не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії, таким чином до розрахунку пенсії Позивачки не увійшли одноразові премії, матеріальні допомоги, компенсації за відпустку, оскільки це не передбачено ст. 33 Закону (а.с.9).

Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» передбачено форми довідок про заробітну плату, в тому числі встановлено складові заробітної плати, які зазначаються під час призначення (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 2а-4753/09/2670» визнано такими, що втратили чинність: п. п. 1.2. п. 1 постанови правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 року № 19-11 «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.12.2008, року за № 1161/15852; форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

При цьому, постановою затверджено нову форму довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу».

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла станом на звернення Позивача до Відповідача з заявою про призначення пенсії, передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту ст. 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією за будь-які 60 календарних місяців роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією.

До складу заробітної плати відносяться також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та стаття 66 Закону «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, від 14 травня 2013 року, 28 травня 2013 року, 6 листопада 2013 року, від 03 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14 відповідно).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок пенсії проводиться у такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії -з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи викладене, суд вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з включенням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення до складових заробітної плати при обчисленні пенсії згідно Закону України «Про державну службу», викладеної в Листі від 18.11.2014р. № Г-478/09 - неправомірною. Так, зважаючи на неправомірність дій Відповідача в частині відмови у перерахунку пенсії, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов'язання Відповідача здійснити перерахунок пенсії з 18.09.2014 року та зобов'язати Відповідача провести виплату на корить Позивача недоплаченої суми пенсії.

Відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, з огляду на все наведене вище суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 19,46,55 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 40, 41, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 33, 3 Закону України «Про державну службу», та керуючись ст.ст. 2, 6-10, 14, 17, 69, 71, 104, 105, 121, 158-162 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва включити до розрахунку пенсії ОСОБА_1 суми нарахованих матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва провести з 18.09.2014 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України «Про державну службу».

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: