Справа № 825/3717/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3717/14 Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Коток А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Бонтайер-Україна» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бонтайер-Україна» до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Бонтайер-Україна» (далі Товариство або позивач) звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області (правонаступник - Державна податкова інспекція у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, далі ДПІ або відповідач), у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13 листопада 2014 року.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови Товариство посилається на те, що оскільки, позивачем було своєчасно подано до податкового органу відповідну звітність, самостійно усунуто виявлені помилки, крім того, згідно з висновком відповідача, бюджет не зазнав втрат, а тому необґрунтованим та помилковим є висновок ДПІ про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Під час апеляційного розгляду справи задоволено клопотання представника відповідача і, відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, допущено процесуальну заміну Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області її правонаступником - Державною податковою інспекцією у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, ДПІ проведено камеральну перевірку даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ ТОВ «Бонтайер-Україна» за 3,4 квартали 2012 року, 1,3 квартали 2013 року.

За результатами перевірки складено Акт № 183/25-26-17-03-27/38341101 від 29.10.2014 року (далі Акт перевірки).

При перевірці відповідачем було використано звітні податкові розрахунки сум, доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1ДФ за 3 квартал 2012 року (від 07.11.2012 року). за 4 квартал 2012 року (від 14.01.2013 року), за 1 квартал 2013 року (від 19.04.2013 року), за 3 квартал 2013 року (від 30.10.2013 року), поданих до ДПІ та внесених до бази даних Міністерства доходів і зборів України, а також уточнюючі податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку за ф. 1ДФ за 3 квартал 2012 року (від 10.07.2014 року) за 4 квартал 2012 р. (від 10.07.2014 року) за 1 квартал 2013 року (від 10.07.2014 року) за 3 квартал 2013 року (від 10.07.2014 року) надані до ДПІ.

Під час проведення перевірки відповідачем встановлено, що Товариством подано звітні розрахунки сум, доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1ДФ за 3 квартал 2012 року (від 07.11.2012 року), за 4 квартал 2012 року (від 14.01.2013 року), за 1 квартал 2013 року (від 19.04.2013 року), за 3 квартал 2013 року (від 30.10.2013 року) з помилками, а саме було змінено платника податків (реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) 322711157 на ).

У зв'язку з наведеними помилками позивачем подано до ДПІ уточнюючі податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку за формою 1ДФ за 3 квартал 2012 року (від 10.07.2014 року) за 4 квартал 2012 року (від 10.07.2014 року), за 1 квартал 2013 року (від 10.07.2014 року), за 3 квартал 2013 року (від 10.07.2014 року).

На підставі висновків Акту перевірки ДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № від 13.11.2014 року, яким до позивача на підставі пункту 119.2 статті 119 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції в сумі 510 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що штрафні санкції застосовуються до податкового агента, який зобов'язаний подавати до органу державної податкової служби достовірну податкову звітність про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, навіть за умови самостійного виявлення порушення та усунення таких помилок, як то передбачено пунктом 119.2 статті 119 Податкового кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 ПК України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Згідно із пунктом 51.1 статті 51 ПК України, податковий агент зобов'язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку контролюючому органу за місцем свого обліку.

Відповідно до абзацу «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Пунктом 119.2 статті 119 ПК України передбачено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень, ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 1 020 гривень.

З вищенаведених правових норм випливає, що на податкового агента чинним законодавством покладено обов'язок подавати податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку контролюючому органу за місцем свого обліку у строк визначений Податковим кодексом України та усувати самостійно виявлені помилки.

Тобто, зазначеними правовими нормами встановлено право платника податку у разі виявлення помилок в податковій звітності, внести відповідні зміни шляхом подачі уточнюючих розрахунків до податкового органу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було вчасно подано податкову звітність про суми доходу нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманих з них податків за формою 1ДФ за 3,4 квартал 2012 року (квитанція від 07.11.2012 року за №, від 14.01.2013 року за №), за 1,3 квартал 2013 року (квитанція від 19.04.2013 року за №, від 30.10.2013 року за №). Відповідна звітність була прийнята податковим органом, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними квитанціями (а.с. 34-44).

Разом з тим, позивачем 10 липня 2014 року були подані уточнюючі податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 3,4 квартали 2012 року (від 10.07.2014 року №, №), за 1,3 квартали 2013 року (від 10.07.2014 року №, №), тобто до моменту проведення камеральної перевірки.

Водночас, надіслані позивачем уточнюючі розрахунки, стосувалися внесення змін ідентифікаційного номеру співробітника, що не вплинуло на загальні показники поданих податкових розрахунків.

Отже, виявлені помилки ніяким чином не впливають на показники, зазначені в графах 3, 3а 4 та 4а податкового розрахунку за формою №1-ДФ, а тому зміни, які вносяться, зокрема до ідентифікаційного номера, або змінюється ознака доходу, або до реквізитів товариства, то до податкового агента не застосовується відповідальність у вигляді штрафу в розмірах, передбачених пунктом 119.2 статті 119 ПК України.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, протиправність податкового правопорушення є діянням, яке призвело б до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених Податковим кодексом України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Оскільки у діях позивача відсутня така обов'язкова ознака податкового правопорушення як протиправність в частині нанесення шкоди правам та інтересам держави, у тому числі Державному бюджету України, тому притягнення позивача до відповідальності є протиправним.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову, який також узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, висловленою в ухвалах від 10 лютого 2014 року у справі № К/800/51057/13 та від 27 жовтня 2014 року у справі № К/800/55915/13.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Керуючись статтями 94, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Бонтайер-Україна» задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13 листопада 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бонтайер-Україна» судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1 096 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 16.02.2015 року

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.