Справа № 0870/2371/12
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2015 рокусправа № 0870/2371/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Мелітопольської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2013 р. у справі № 0870/2371/12

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Мелітопольгаз"

до Мелітопольської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.02.2012, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2012 р. Відкрите акціонерне товариство "Мелітопольгаз" звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення Мелітопольської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 15.02.2012 № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на суму 1 869 096,50 грн. (у тому числі за основним платежем - 1 495 277 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 373819,50 грн.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки на час проведення позапланової виїзної перевірки (грудень 2012 року) сплинув термін давності для визначення грошового зобов'язання за періоди, що включають березень 2008 року, липень-вересень 2008 року. Крім того, позивачем зазначено про відсутність порушень податкового законодавства у 2008 році, а зміна показників податкової звітності відбулась через виправлення самостійно виявлених помилок, внаслідок чого зменшено суму податкового кредиту на загальну суму 1 495 277,97 грн. з одночасним збільшенням суми податкового кредиту на цю ж саму суму.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2013 р. у справі № 0870/2371/12 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано безпідставністю та необґрунтованістю висновків податкового органу щодо порушень податкового законодавства позивачем, оскільки в межах судового розгляду справи позивачем доведено правомірність здійснюваної господарської діяльності та ведення податкового обліку.

Не погодившись з постановою суду, Мелітопольською ОДПІ подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2013 р. у справі № 0870/2371/12 та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Скаржник вважає, що судом першої інстанції не в повному обсягу досліджено обставини по справі, в зв'язку з чим безпідставно не виявлено наявності в діях позивача протиправного заниження суми податкового зобов'язання з ПДВ.

ВАТ "Мелітопольгаз" проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, Мелітопольською ОДПІ проведено документальну виїзну перевірку ВАТ «Мелітопольгаз» () з питань достовірності нарахування податку на додану вартість за період березень 2008 року, липень-вересень 2008 року, березень-квітень 2009 року, квітень-травень 2010 року, серпень 2010 року, за результатами якої складено акт № 93/23/05535349 від 25.01.2012 р. (т.1, а. с.6-8).

15.02.2012 р. на підставі акту перевірки Мелітопольською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № , яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 1869096,50 грн. (у тому числі за основним платежем - 1495277 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 373 819,50 грн.) (т.1, а.с.32).

Мелітопольська ОДПІ, вважаючи зазначене рішення відповідача неправомірним, звернулось до адміністративного суду з даним позовом про визнання його протиправним та скасування.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Мелітопольською ОДПІ не підлягає задоволенню з таких підстав:

Згідно висновків акту перевірки від 25.01.2012 р. в результаті порушення п.п.7.2.1, 7.2.3, 7.2.6 п.7.2, п.п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» Товариством занижено суму податкових зобов'язань з ПДВ, що підлягають сплаті до бюджету всього на суму 1 495 277 грн., у т. ч. за періоди: березень 2008 року - 8 450 грн., липень 2008 року - 64 836 грн., серпень 2008 року - 78 516 грн., вересень 2008 року - 79 944 грн., березень 2009 р. - 77 872 грн., квітень 209 року - 43 680 грн., квітень 2010 року 735743 грн., травень 2010 року - 313 063 грн., серпень 2010 року - 93 174 грн.

Такі висновки обґрунтовані наступним:

У січні та березні 2011 року ВАТ «Мелітопольгаз» подано до податкової інспекції 11 уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно заявлених помилок за березень 2008 року, липень-вересень 2008 року, березень 2009 року, квітень 2009 року, квітень 2010 року, травень 2010 року, серпень 2010 року.

Виправлення помилки полягало у заміні одного реквізиту у додатку № 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», а саме: Товариством змінений період виписки податкових накладних, отриманих від ДК «Газ України» НК «Нафтогаз України».

Внаслідок виправлення позивачем помилок зменшена сума податкового кредиту на загальну суму 1 495 277,97 грн. з одночасним збільшенням суми податкового кредиту на цю ж саму суму.

При цьому, періоди виписки податкових накладних, по яких здійснено виправлення, - 2007 рік та 2008 рік.

В акті перевірки від 25.01.2012 р. також зазначається, що ВАТ «Мелітопольгаз» надавались до перевірки акти про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду на підставі «Переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів державної їй та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, із зазначенням термінів зберігання документів» (Київ, 1998), а саме:

- акт від 26.07.2011 р. № 1, згідно якого документи в кількості 171 справи (у т. ч. первинні банківські документи, журнали-ордери, договори, акти приймання-передачі, податкові накладні та інші) за 2007 рік знищено шляхом спалення;

- акт від 03.08.2012 р. № 1, згідно якого документи в кількості 174 справи (у т.ч. первинні банківські документи, журнали-ордери, договори, акти приймання-передачі, податкові накладні та інші) за 2008 рік знищено шляхом спалення.

З огляду на викладені обставини, податківцями зроблено висновок, що ВАТ «Мелітопольгаз" не зверталось до Мелітопольської ОДПІ з заявою зі скаргою на постачальників, які відмовились надавати позивачу податкові накладні всупереч п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Колегія суддів звертає увагу, що оскільки підставою прийняття спірного податкового повідомлення-рішення стали висновки акту перевірки від 25.01.2012 р., то для вирішення спору необхідним є дослідження правомірності та обґрунтованості саме цих висновків.

Так, зі змісту акту перевірки від 25.01.2012 р. вбачається, що податковим органом не заперечувалась наявність підстав для подачі уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з ПДВ, тобто підстав для зміни періоду виписки податкових накладних.

Разом з тим, податковим органом фактично зазначається про ненадання Товариством самих податкових накладних, що, в свою чергу, за позицією податківців, свідчить про відсутність у позивача права на віднесення податку на додану вартість за такими податковими накладними до податкового кредиту ВАТ «Мелітопольгаз".

З 01.01.2011 р. набрав чинності Податковий кодекс України.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а тому до правовідносин, які виникли у цій справі, слід застосовувати норми законів, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин (2007-2010 р.р.), тобто Закон України «Про податок на додану вартість» та Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та норми Податкового кодексу України виходячи з того, що перевірка була проведена у січні 2012 р.

Так, згідно п.5.1. ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ (далі - Закон № 2181) якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

Аналогічні приписи містить абз.1 п.50.1 ст.50 ПК України, з однією лише відмінністю, що за приписами даної норми, подання платником податків уточнюючого розрахунку при самостійному виявленні помилок є не правом, а обов'язком останнього з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

В свою чергу, статтею 15 Закону № 2181 та статтею 102 ПК України визначається строк у 1095 днів, що відраховується від дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Цей строк у 1095 днів («не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання»), визначений у п.102.1 ст.102 ПК України, як строк, протягом якого контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом

Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку (абз.2 п.102.1 ст.102 ПК України).

Згідно п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.97 р. № 168/97-ВР (далі - Закон № 168) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Якщо у подальшому такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження).

У відповідності абз.1, 2 п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону № 168 не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

У п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону № 168 визначається обов'язок платника податку надати покупцю податкову накладну і визначається обов'язкові реквізиті, які повинна мати така податкова накладна.

Відповідно до абз.1-3 п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону № 168 податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Як виняток з цього правила, підставою для нарахування податкового кредиту при поставці товарів (послуг) за готівку чи з розрахунками картками платіжних систем, банківськими або персональними чеками у межах граничної суми, встановленої Національним банком України для готівкових розрахунків, є належним чином оформлений товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ, що підтверджує прийняття платежу постачальником від отримувача таких товарів (послуг), з визначенням загальної суми такого платежу, суми податку та податкового номера постачальника.

У разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або при порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого

постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг).

Отримання такої скарги є підставою для проведення позапланової виїзної перевірки такого постачальника для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з цього податку за такою цивільно-правовою операцією.

Згідно п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону № 168 податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Для операцій, що оподатковуються і звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні.

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань.

Платники податку повинні зберігати податкові накладні протягом строку, передбаченого законодавством для зобов'язань із сплати податків.

У відповідності до п.п.6.6 п.6 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. № 88, зареєстрованого в Мінюсті від 05.06.95 р. за № 168/704, строк зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності в архіві підприємства, установи визначається згідно з нормативно-правовим актом з питань визначення строків зберігання документів, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства.

Основним нормативним актом, що визначав терміни зберігання документів в установах та на підприємствах, був Перелік типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших підприємств, установ і організацій, із зазначенням термінів зберігання документів, затверджений Наказом Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 20.07.98 р. № 41 від 20.07.98 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.09.98 р. за № 576/3016 (далі - Перелік), який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 р. № 578/5.

Так, згідно приписів п.п.315 п.4.2 частини 1 даного Переліку первинні документи і додатки до них, які фіксують факт виконання господарських операцій і є підставою для записів у реєстрах бухгалтерського обліку та податкових записах (касові, банківські документи, виписки і повідомлення банків, авансові звіти тощо) мають зберігатись 3 роки.

Аналогічні строки зберігання даних видів документів містить Перелік типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012р. №578/5, зареєстрованим цим же Міністерством 17 квітня 2012 р. за № 571/20884.

Крім того, колегія суддів, як і суд першої інстанції, звертає увагу, що внаслідок виправлення помилок ВАТ «Мелітопольгаз» уточнений (виправлений) лише період виписки податкових накладних, що ніяким чином не вплинуло на суму задекларованого податкового кредиту.

Отже, враховуючи вищенаведені норми та те, що податкові накладні, щодо яких уточнювався (виправлявся) Товариством період їх виписки, складені у період жовтень 2007 року та січень 2008 року, виходить, що станом на грудень 2011 року (коли відповідачем були надіслані запити позивачу про надання податкових накладних за цей період), термін зберігання податкових накладних закінчився.

Крім того, про підтвердження сум податкового кредиту за період березень 2008 року, липень-вересень 2008 року, березень-квітень 2009 року, квітень-травень 2010 року, серпень 2010 року належним чином оформленими податковими накладними свідчить акт перевірки № 103/23/05535349 від 31.01.2011 р. про результати планової виїзної перевірки ВАТ «Мелітопольгаз» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2007 р. по 30.09.2010 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007 р. по 30.09.2010 р., що проводилась Мелітопольскою ОДПІ з 23.11.2010 р. по 24.01.2011 р. (т.2, а.с.253-266).

З даного акту вбачається, що Товариством надавались до перевірки облікові регістри з придбання та продажу товарів (робіт, послуг), первинні документи (накладні, акти, інше) з придбання та продажу товарів (робіт, послуг), реєстри отриманих та виданих податкових накладних, отримані та видані податкові накладні (Додаток 4 до акту перевірки від 31.01.2011 р.), за результатами перевірки яких податківцями не виявлено завищення податкового кредиту з ПДВ за березень 2008 року, липень-вересень 2008 року, березень-квітень 2009 року, квітень-травень 2010 року, серпень 2010 року та не встановлено відсутності податкових накладних за вищевказані періоди.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність висновків, зафіксованих в акті перевірки від 25.01.2012 р., щодо порушення Товариством вимог п.п.7.2.1, 7.2.3, 7.2.6 п.7.2, п.п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону № 168.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правомірним задоволення судом першої інстанції позовних вимог ВАТ «Мелітопольгаз» щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.02.2012 р.

Доводи апеляційної скарги, в межах, в яких вони викладені , не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Мелітопольської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2013 р. у справі № 0870/2371/12 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2013 р. у справі № 0870/2371/12 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко