Справа № 2а-13782/11/1370
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року Справа № 57157/12/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача Вандзьо О.Б.,

представника відповідача Хробак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року у справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області до Державного підприємства «Львіввугілля» про стягнення пені,

в с т а н о в и в:

ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України в м. Червонограді Львівської області 05.12.2011 року звернулося в суд з адміністративним позовом до ДП «Львіввугілля», в якому просило стягнути пеню в розмірі 292 540,48 гривень.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Львіввугілля» на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді 292 540,48 грн. пені.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ДП «Львіввугілля» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що 1 січня 2011р. набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VI. Зазначеним законом виключено п.2 ч.2 ст.45 та ч.2 ст.52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-XIV. Вважає, що на момент проведення перевірки в Законі №1105 була відсутня норма, яка б встановлювала відповідальність у вигляді пені за прострочення сплати страхових внесків до Фонду. В даному випадку позивач звернувся про стягнення пені, яка не була нарахована до 01.01.2011р., а тому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Державне підприємство «Львіввугілля» зареєстроване як страхувальник у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді.

11.11.2011р. працівниками Фонду проведено перевірку правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати страхових внесків відповідача до Фонду за період з 01.04.2010р. по 31.10.2011р. про що складено Акт від 11.11.2011р. №127-11 у висновках та пропозиціях якого зазначено наступне: даний перевіряємий період квітень-грудень 2010 року; в ході перевірки розглянуто первинні документи нарахування заробітної плати, головну книгу, банківські документи, касову книгу, журнал ордерів, податкову та статистичну звітність; за несвоєчасну сплату страхових внесків нарахована пеня в розмірі 292 540,48 грн.; сума недоїмки становить 1 846 358,95грн.

З Додатка 2 до акта перевірки видно, що працівниками Фонду зафіксовано співставлення фактично сплачених страхових внесків з розрахунковими сумами по Товариству, вираховано кількість днів прострочення та з врахуванням ставки НБУ розраховано розмір пені.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки пеня на момент винесення судом рішення залишається не погашеною, тому приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

У відповідності до п.2 постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про порядок стягнення та обліку заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України» від 30.11.2010р. №31, стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та надання страхувальниками за підсумками 2010 року розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду і відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності здійснюються відповідно до Інструкції.

Згідно пп.8.1 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12.07.2007р. №36, робочі органи виконавчої дирекції Фонду здійснюють контроль за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою перерахування та надходження страхових внесків, інших платежів до Фонду, а також за цільовим і правильним витрачанням його коштів. Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік.

Відповідно до ст.24-1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-XIV, з наступними змінами та доповненнями, Фонд соціального страхування від нещасних випадків має право проводити, застосовувати фінансові санкції та накладати адміністративні штрафи відповідно до закону.

З 01.01.2011р. набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VI, яким запроваджено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі, з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, та визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього ж Закону, на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком проте, що оскільки у відповідача станом на 01 січня 2011 року була заборгованість із сплати страхових внесків, а згідно Перехідних положень Закону №2464 за Фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування до повного погашення такої заборгованості зберігаються повноваження, в тому числі щодо застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом, а відтак пеня застосована Фондом за наслідком проведеної перевірки в межах наданих Фонду повноважень та у відповідності до законодавства, що регулює спірні правовідносини. Тому вважає, що позов задоволено правомірно.

Статтею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року у справі №2а-13782/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 17.02.2015 року.