Справа № 752/17933/13-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 18 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 серпня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про визнання дій неправомірними - задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_3 з 10 жовтня 1970 року по 03 серпня 1973 року у Веселокутському сільському споживчому товаристві і Тальнівському районному споживчому товаристві на підставі довідки № 260 від 26 листопада 2010 року неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 з урахуванням періоду її роботи з 10 жовтня 1970 року по 03 серпня 1973 року у Веселокутському сільському споживчому товаристві і Тальнівському районному споживчому товаристві на підставі довідки № 260 від 26 листопада 2010 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Голосіївського районного суду м. Києва від 18 серпня 2014 року.

17 січня 2011 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по стажу, надавши довідку №260 від 26 листопада 2010 року, видану Тальнівським районним споживчим товариством, відповідно до якої в період з 10 жовтня 1970 року по 03 серпня 1973 року вона працювала у Веселокутському сільському та Тальнівському районному споживчих товариствах.

На підставі даної довідки відповідачем зазначений період було зараховано до страхового стажу, однак в травні 2012 року позивач дізналася, що зарахування даного періоду до її страхового стажу було скасовано.

Вважаючи, що повідомлення Тальнівського районнго споживчого товариства про те, що, що документи, які підтверджували б вищезазначений період її роботи, не збереглися в зв'язку з неодноразовим перенесенням архіву не є підставою для відмови в зарахуванні до страхового стажу періоду роботу, який був підтверджений попередньою довідкою, позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати останнього провести перерахунок її пенсії з урахуванням періоду роботи з 10 жовтня 1970 року по 03 серпня 1973 року у Веселокутському сільському споживчому товаристві і Тальнівському районному споживчому товаристві на підставі довідки № 260 від 26 листопада 2010 року.

Відповідачем було надіслано лист до Управління Пенсійного фонду України Тальнівського району Черкаської області з проханням провести зустрічну перевірку факту роботи позивача в Тальнівському районному споживчому товаристві з липня 1970 року по липень 1973 року згідно довідки №62 від 27 лютого 2009 року.

На запит відповідача надійшла довідка №291 від 10 жовтня 2011 року, згідно якої документи по Веселокутському сільському споживчому товаристві за період з 1967 року по серпень 1972 року не збереглися у зв'язку з неодноразовим перенесенням архіву, а у відомостях нарахування заробітної плати по Тальнівському споживчому товаристві з серпня 1972 року по липень 1973 року позивач відсутня.

В зв'язку з цим відповідачем було зроблено перерахунок пенсії без врахування періоду роботи з 10 жовтня 1970 року по 03 серпня 1973 року.

Як вбачається з довідки №260 від 26 листопада 2011 року, виданої Тальнівським районним споживчим товариством, ОСОБА_3 працювала завідуючою магазином №11 в с. Лащова по Веселокутському сільському споживчому товаристу з 10 жовтня 1970 року по 30 липня 1972 року. У зв'язку з реорганізацією сільпо переведена в розпорядження районного споживчого товариства і працювала по 03 серпня 1973 року.

Як вбачається з довідки №62 від 27 лютого 2009 року, виданої Тальнівським районним споживчим товариством, позивач працювала продавцем магазину «Продукти» с.Лісового Тальнівського РайСТ з липня 1970 року по липень 1973 року. Довідка видана на підставі відомостей нарахування заробітнох плати за 1970,1971,1972,1973 роки. Книги розпоряджень за ці роки в архіві РайСТ не збереглися.

Згідно акту зустрічної перевірки від 15 січня 2013 року, розпорядження по Веселокутському сільському споживчому товаристві за 1970 рік в архіві Тальнівського Райст відсутні, також відсутні особові рахунки по даному товаристві за 1970-1972 роки. В архіві Тальнівського Райст наявні книги розпоряджень за 1972 рік та постанови за 1973 рік, в яких відсутні дані про ОСОБА_3 В особових рахунках по заробітній платі по Тальнівському Райст за 1972, 1973 роки ОСОБА_3 не значиться.

Тому, на підставі розпорядження відповідача від 12 березня 2013 року здійснено перерахунок пенсії позивача без врахування періоду роботи з 10 жовтня 1970 року по 03 серпня 1973 року. Виходячи з тривалості трудового стажу 32 роки 10 місяців 2 дні, розмір пенсії позивача склав 806 грн. 93 коп.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим законом.

Згідно статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Відповідно до статті 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що та обставина, що на момент перевірки факту роботи позивача в Тальнівському районному споживчому товаристві було виявлено відсутність документів, на підставі яких видавалась довідка №260 від 26 листопада 2010 року, не спростовує правомірність відомостей, що містяться у ній.

Отже, на час звернення спеціальний стаж роботи позивачки складає понад 25 років, що є підставою для призначення їй пенсії за вислугу років.

Враховуючи зазначене, вірним є висновок Васильківського міськрайонного суду Київської області про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 18 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.