Справа № 804/9787/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2014 р. Справа № 804/9787/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБезрученко К.В.,
представника відповідача Лепши М.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-
11 липня 2014 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ДМС в Дніпропетровській області), в якому позивачка просить суд:
- визнати дії відповідача неправомірними щодо вимоги надання квитанції по сплаті платних послуг, які позивач не замовляв, не отримував та не мав намірів щодо отримання таких платних послуг з переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, затвердженого ПКМУ №795 від 24.06.07;
- визнати дії відповідача неправомірними щодо вимоги сплати 120 грн. «за бланк паспорта»;
- визнати дії відповідача неправомірними щодо відмови в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон в разі тимчасових поїздок на підставі поданих позивачем документів, зазначених Правилами затвердженими постановою КМУ № 231 від 31.03.1995;
- зобов'язати відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України для виїзду за кордон, відповідно до вимог Правил, затверджених постановою КМУ № 231 від 31.03.1995, на підставі поданих позивачем документів без сплати додаткових платежів у розмірі 120 грн. і 87 грн. 15 коп.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що при зверненні до Амур-Нижньодніпровського районного відділу ДМС у м. Дніпропетровську ним були надані усі документи, передбачені Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231, для оформлення паспорту громадянина України для тимчасових поїздок за кордон. У прийомі документів для оформлення паспорта було відмовлено на підставі відсутності квитанцій про сплату вартості бланка паспорта у розмірі 120 грн. та за оформлення і видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що становить 87,15 грн. і запропоновано звернутись за роз'ясненнями до ГУ МСУ в Дніпропетровській області. Позивач звернувся до ГУ ДМС в Дніпропетровській області, проте ГУ ДМС в Дніпропетровській області повідомило позивача, що у діях Амур-Нижньодніпровського РВ ДМС у м. Дніпропетровську щодо відмови у оформленні паспорта позивачу порушень чинного законодавства не виявлено. Позивач в судовому засіданні наголошував на тому, що постановою Колегії Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 03.12.2013 визначено, що сплата установленого Декретом державного мита покриває вартість витрат, пов'язаних із учиненням дій щодо видачі громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон. А тому, своїми діями відповідач фактично позбавляє позивача права вільно залишати територію України, невід'ємно закріпленого ст. 33 Конституції України та діє всупереч рішенню Верховного суду України від 03.12.2013.
Відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов. В судовому засіданні представник відповідача зазначив про необхідність оплати вартості послуг Амур-Нижньодніпровського РВ ДМС у м. Дніпропетровську та вартості бланку відповідно до Порядку надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. № 1098, Переліку платних послуг, які можуть надаватися органами та підрозділами Міністерства внутрішніх справ, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2007 року №795. Окремо представник відповідача зазначив, що співробітники ГУ ДМСУ є державними службовцями та діють на підставі Конституції України та інших нормативно-правових актів, в свою чергу, правове регулювання суспільних відносин не може бути змінене судовими рішеннями. З огляду на зазначене, представник відповідача стверджував, що рішення Верховного Суду України, на яке посилається позивач, не вносить змін до переліку або розміру обов'язкових платежів при оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон, встановлених чинними актами законодавства.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2014 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. Останнє судове засідання було призначено на 15.09.2014.
У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні з адміністративним позовом не погодилася та просила відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач, ОСОБА_3, 13.01.2014 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного відділу ДМС у м. Дніпропетровську з метою оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
Позивачем для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон відповідачу були надані документи: заява-анкета встановленого зразка; паспорт громадянина України, свідоцтво про народження; копію, виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см; квитанцію про сплату державного мита в розмірі 170,00 грн.
За результатами розгляду наданих документів відповідачем прийнято рішення про відмову в оформленні ОСОБА_3 паспорта громадянина України для виїзду за кордон через ненадання позивачем платіжних документів (квитанції) про сплату вартості бланка паспорта у розмірі 120,00 грн. та послуг за оформлення і видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 87,15 грн. Запропоновано позивачу звернутися за роз'ясненням до ГУ ДМС в Дніпропетровській області.
Позивачка звернулася до ГУ ДМС в Дніпропетровській області із заявою щодо порушення посадовою особою Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
Рішенням від 24.01.2014 № 1201/К-29 ГУ ДМС в Дніпропетровській області (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи) зазначило, що позивач сплатила лише 170,00 грн. держмита та відмовилася сплачувати інші платежі - 87,15 грн. та 120,00 грн., а тому у діях Амур-Нижньодніпровського РВ ДМС у м. Дніпропетровську щодо відмови у оформленні паспорта позивачу порушень чинного законодавства не виявлено.

Позивач з такими діями відповідача щодо відмови в оформленні паспорта громадянина України для тимчасових поїздок за кордон не погодився, звернувся до прокурора Дніпропетровської області з заявою про порушення посадовою (ими) особою (ами) Правил видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

Листом від 10.04.2014 №07/1/1-4237-14 (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи) Прокуратура Дніпропетровської області повідомила позивача, що за результатами перевірки керівнику ГУ ДМС внесено подання про усунення порушень вимог зазначених законів та постановлено питання про вжиття вичерпних заходів щодо припинення протиправних дій працівників установи із незаконного стягнення плати за надання послуг із оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон у сумі 87,15 грн. та плати в розмірі 120 грн. за бланк такого паспорта.

Як вбачається з пояснень позивача, 10.07.2014 ОСОБА_3 повторно звернулася до Амур-Нижньодніпровського РВ ДМС у м. Дніпропетровську з метою оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон з тими самими документами. Посадова особа Амур-Нижньодніпровського РВ ДМС у м, Дніпропетровську повідомила, що Амур-Нижньодніпровського РВ ДМС у м. Дніпропетровську не має відповідної матеріально-технічної бази і не здійснює прийом документів для одержання паспорта. Запропоновано позивачу звернутися до Ленінського РВ ДМС у м. Дніпропетровську.

При зверненні позивача до Ленінського РВ ДМС у м, Дніпропетровську їй було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон з тих самих підстав, що визначені у листі ГУ ДМС в Дніпропетровській області.

Позивач з наведеними діями посадових осіб Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови в оформленні паспорта громадянина України для тимчасових поїздок за кордон не погодився, та звернувся до суду.

Вирішуючи справу по суті суд виходить з наступного.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок і порядок розв'язання спорів у цій сфері визначені Законом України від 21 січня 1994 року за № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (далі - Закон № 3857-XII).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.

Постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 затверджено «Правила оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» (далі - Правила).

Відповідно до п. 10 Правил, для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон подається: заява-анкета встановленого зразка; паспорт громадянина України, свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років); копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати.

Згідно зі статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито» (далі - Декрет) платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.

Пунктом 6 ст. 2 Декрету визначено, що державне мито справляється за оформлення нового зразка паспорта громадянина України для поїздки за кордон.

Відповідно до пп. «б» п. 6 ст. 3 Декрету, ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон - 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлені обставини справи, які не заперечувалися представником відповідача в судовому засіданні, свідчать про те, що звернувшись 13.01.2014 до Амур-Нижньодніпровського РВ ДМС у м. Дніпропетровську позивач, з метою оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, надав: заяву-анкету встановленого зразка; паспорт громадянина України, свідоцтво про народження; копію, виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; дві фотокартки розміром 3,5х4,5 см; квитанцію про сплату державного мита в розмірі 170,00 грн.

Таким чином, позивачем надано усі необхідні документи для оформлення паспорту, які передбачено п. 10 Правил.

Листом від 24.01.2014 №1201/К-29 ГУ ДМС в Дніпропетровській області відмовило позивачу в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон з огляду на те, що позивачем не було надано квитанцію про сплату вартості послуг в розмірі 87,15 грн. та квитанцію про сплату вартості бланка в сумі 120,00 грн. згідно постанови КМУ від 26.10.2011 №1098.

З такими підставами для відмови в оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон суд не погоджується з наступних підстав.

По-перше позивачем надавалася квитанція про сплату державного мита у розмірі 170грн., що не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні.

По-друге, посилання відповідача на постанову КМУ від 26.10.2011 № 1098 є необґрунтованим, оскільки порядок оформлення та видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон регламентовано Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», у межах та на виконання якого постановою КМУ № 231 від 31.03.1995 затверджено «Правила оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення». Ані вказаним Законом, ані зазначеними Правилами не визначено обов'язок особи сплачувати будь-які інші платежі під час оформлення та видачі паспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1098 від 26.10.2011 затверджено Порядок надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг.

Вказаним Порядком визначено перелік послуг, які можуть надаватися Міністерством внутрішніх справ та Державної міграційної служби.

Відповідно до п. 2 Порядку, послуги надаються за письмовою заявою фізичних та юридичних осіб.

Правовий аналіз вказаної постанови КМУ свідчить про те, що платні послуги можуть бути надані за заявою особи, тобто за наявності у неї бажання отримати таку послугу, а не про обов'язковість замовлення такої послуги з метою, зокрема, оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон. В іншому випадку, якщо приймати до уваги позицію відповідача про обов'язковість таких послуг, постанова КМУ № 1098 від 26.10.2011 буде суперечити вимогам Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», статтею 7 якого прямо визначено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.

Таким чином, оскільки порядок оформлення та видачі паспортів визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та Правилами оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, відповідач не мав законодавчих підстав вимагати у позивача будь-які інші документи (платежі), окрім тих, що зазначені у вказаному Законі та Правилах.

Аналогічна правова позиція також викладена в постанові Верховного суду України від 03.12.2013 року у справі № 21-416а13.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що особа, яка звертається за оформленням паспорта, зобов'язана відповідно до пункту 10 Правил оплатити державне мито за оформлення і видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 170 гривень і, оплачуючи послугу відповідача «оформлення і видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон» у розмірі 87 гривень 15 копійок, у такий спосіб сплачує вартість одних і тих же його дій (послуг) вдруге.

Разом з цим у пункті 27 розділу І Переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розмір плати за їх надання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2007 року № 795 визначено розмір плати за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що становить 87 грн. 15 коп.

Таким чином, сплата установленого Декретом державного мита покриває вартість витрат, пов'язаних із учиненням відповідачем дій щодо видачі громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон (у тому числі й вартість бланка). Тому він не вправі вимагати повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно-правового акта.

Окрім того, пунктом 4 Порядку надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1098, визначено, що у разі надання послуги, що передбачає видачу бланка, розмір плати за її надання визначається з урахуванням витрат, пов'язаних з придбанням відповідної продукції.

В свою чергу в Порядку, на який посилався відповідач на обґрунтування правомірності своїх дій, не встановлено розмір відшкодування особою вартості бланку паспорта, жодних доказів вартості бланку паспорта відповідач до суду також не надав.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних дій, в той час як докази, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, є законними, допустимими, обґрунтованими та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

З огляду на викладені обставини та враховуючи те, що постанова КМУ №1098 від 26.10.2011, на яку посилався відповідач в якості правових підстав для відмови позивачу у видачі паспорту, не регулює правовідносини у сфері оформлення та видачі паспортів громадян України для виїзду за кордон, суд дійшов висновку про безпідставність вимог відповідача надати документи та сплатити платежі за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон не передбачені Законом № 3857-XII та Правилами - спеціальними правовими актами, що врегульовують ці правовідносини та як наслідок про неправомірність дій відповідача під час вирішення заяви ОСОБА_3

За наведених обставин, позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання неправомірними дій Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі наданих документів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача про визнання неправомірними дій відповідача щодо вимоги надання квитанції по сплаті платних послуг, які позивач не замовляв, не отримував та не мав намірів щодо отримання таких платних послуг з переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, затвердженого ПКМУ №795 від 24.06.07 та визнання неправомірними дій відповідача щодо вимоги сплати 120 грн. «за бланк паспорта», як встановлено судом під час розгляду справи та зазначено позивачем у судовому засіданні, фактично зводяться до позовної вимоги позивача про визнання неправомірними дій Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі наданих документів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині заявлених позовних вимог.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України для виїзду за кордон, відповідно до вимог Правил затверджених ПКМУ №231 від 31.03.1995, на підставі поданих позивачем документів без сплати додаткових платежів у розмірі 120 грн. і 87 грн. 15 коп., суд вважає за необхідне зазначити, що функція з оформлення та видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон є дискреційним повноваженням органу державної влади - Державної міграційної служби України, в які суд не має права втручатися.

З огляду на зазначене та з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вирішив зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вирішити питання щодо оформлення та видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих нею документів.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Виходячи з цього, суд вважає за необхідне присудити з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати з оплати судового збору у розмірі 18, 27 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 10-12, 69, 71, 86, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови в оформленні паспорта громадянина України на підставі наданих ОСОБА_3 документів.

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вирішити питання щодо оформлення та видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих ОСОБА_3 документів.

В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати з сплати судового збору в розмірі 18 (вісімнадцять) грн. 27 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 22 вересня 2014 року.

Суддя О.В. Царікова