Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 року м. Київ К/9991/32760/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційні скарги

Комунального підприємства «Київський центр нових технологій в стоматології» та Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м.Києва

на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 25.11.2010

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2011

у справі №2а-12930/10/2670

за позовом Комунального підприємства «Київський центр нових технологій в стоматології»

до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м.Києва

третя особа Державна податкова адміністрація у м.Києві

про скасування рішення про застосування штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 25.11.2010, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2011, позов задоволено частково. Скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій винесене ДПІ у Солом?янському районі м.Києва № від 26.07.2010. В решті позовних вимог відмовлено.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняття в цій частині нового рішення про задоволення позову та за касаційною скаргою відповідача, яким ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог з прийняттям нового рішення про відмову в позові повністю, з підстав порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

ДПА у м.Києві проведено перевірку позивача щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, за результатами якої складено акт №0376/26/58/23/19071422 від 05.05.2010.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення п.п.1, 2, 13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637.

На підставі акта перевірки прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 21.05.2010, яким нараховано штраф в розмірі 109384,35 грн.

За наслідком адміністративного оскарження скарга позивача залишена без задоволення, прийнято рішення № від 26.07.2010, яким додатково нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24744,30 грн.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) на суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг законодавець покладає обов'язок проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідальність за недодержання вищезазначених положень передбачена ст.17 та ст.22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За змістом ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», місце проведення розрахунків місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Згідно п.23 Порядку провадження торгівельної діяльності та правил торгівельного обслуговування населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 №833, заборонено зберігання в касі (грошовій скриньці, сейфі тощо) грошей готівкою, що не належать суб'єкту підприємницької діяльності, а також особистих речей касира чи речей інших працівників.

З аналізу вищенаведених норм випливає, що безумовний обов'язок забезпечувати виконання приписів ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» покладено на суб'єктів підприємницької діяльності.

Статтею 5 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового, але не більше 72 годин (7 робочих днів), відключення електроенергії проведення розрахункових операцій здійснюється з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із застосуванням належним чином зареєстрованого резервного реєстратора розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 4.9. Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 № 614, якщо на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій або в разі відключення електроенергії розрахункові операції проводяться з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки, то після встановлення відремонтованого (резервного) реєстратора розрахункових операцій або відновлення постачання електроенергії необхідно провести через реєстратора розрахункових операцій суми розрахунків за час роботи з використанням розрахункової книжки, а також у відповідності до контрольної стрічки (у випадку обнулення оперативної пам'яті) - за час роботи, що передував виходу реєстратора розрахункових операцій з ладу або відключенню електроенергії, окремо за кожною ставкою податку на додану вартість, після чого слід виконати Z-звіт. При потребі виконується операція «службове внесення» на суму готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що зазначені в акті перевірки порушення знайшли своє підтвердження, зважаючи на те, що позивачем на час ремонту реєстратора розрахункових операцій використовувалась розрахункова книжка, яка не була належним чином зареєстрована у податковій інспекцій, а також після встановлення відремонтованого реєстратора розрахункових операцій не проведено через реєстратор розрахункових операцій суми розрахунків за час роботи з використанням розрахункової книжки, а також у відповідності до контрольної стрічки (у випадку обнулення оперативної пам'яті) - за час роботи, що передував виходу реєстратора розрахункових операцій з ладу, окремо за кожною ставкою податку на додану вартість, після чого слід було виконати Z-звіт, і при потребі виконати операцію «службове внесення» на суму готівки, що зберігалася на місці проведення розрахунків, правильно оцінили докази у справі та дійшли вірного висновку про наявність у відповідача правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 21.05.2010 в розмірі 109384,35 грн.

Доводи касаційної скарги позивача правильності висновків судів попередніх інстанцій в цій частині не спростовують, оскільки доказів виконання позивачем вимог Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 № 614 не надано. Крім того, у випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки.

Разом з тим, суд касаційної інстанції вважає за правильне погодитися і з позицією судів попередніх інстанцій щодо відсутності у податкової інспекції підстав для застосовуваня штрафних санкцій на підставі рішення № від 26.07.2010.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 238 Господарського кодексу України, санкції, передбачені за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, є адміністративно-господарськими санкціями.

Штрафні санкції, передбачені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», належать до адміністративно-господарських санкцій, одним видом з яких є адміністративно-господарський штраф (статті 239, 241 Господарського кодексу України).

Строки застосування адміністративно-господарських санкцій встановлені статтею 250 Господарського кодексу України, згідно із якою адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб?єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб?єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Отже, уповноважений орган державної влади при виявленні факту порушення суб?єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема порушення вимог Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», мав дотримуватися наведених положень законодавства, у зв?язку з чим міг прийняти рішення про застосування такого виду адміністративно-господарських санкцій, як штрафні санкції, протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб?єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Закінчення будь-якого із встановлених статтею 250 Господарського кодексу України строків виключає застосування таких санкцій до суб?єкта підприємницької діяльності за вчинене ним порушення правил здійснення господарської діяльності.

За встановлених обставин, підстав для скасування судових рішень, з мотивів викладених в касаційних скаргах, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Комунального підприємства «Київський центр нових технологій в стоматології» та Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м.Києва відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 25.11.2010 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун