Справа № 815/5968/14
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

11 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/5968/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання неправомірними дій щодо складання податкової вимоги та листа, визнання неправомірними дій щодо складання акту перевірки, скасування податкової вимоги та податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2.) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання неправомірними дій щодо складання податкової вимоги №953-25 від 08.10.2014 року та листа «Про надання інформації» №32990/10/15-51-25-01 від 08.10.2014 року, визнання неправомірними дій Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області щодо складання акту №1551/1701 від 27.06.2014 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний код № НОМЕР_1) з питань правових відносин з ТОВ «ТД «Орлан» (код ЄДРПОУ 3835333) за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року», скасування податкової вимоги № 953-25 від 08.10.2014 року та податкового повідомлення-рішення № від 11.07.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ФОП ОСОБА_2 16.10.2014 року отримав податкову вимогу №953-25 від 08.10.2014 року та листа «Про надання інформації» №32990/10/15-51-25-01 від 08.10.2014 року, однак, як зазначає позивач, він пройшов процедуру адміністративного оскарження дотримуючись встановлених строків, оскільки вказана процедура вважається досудовим порядком вирішення спору, Податковий кодекс України надає місячний строк для оскарження податкового повідомлення-рішення у судовому порядку, у зв'язку з чим дії відповідача щодо направлення зазначеної вимоги та листа «Про надання інформації» є неправомірними. Окрім того, позивач зазначив, що він не погоджується з висновками акту перевірки та податковим повідомленням-рішенням, оскільки висновки викладені у акті перевірки щодо недоведеності господарських відносин позивача та ПП «Торговий дім «Орлан» ґрунтуються на припущеннях.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у адміністративному позові та не заперечувала проти розгляду справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача про дату та час розгляду справи був повідомлений, однак у судове засідання не з'явився. У поданих до суду запереченнях на адміністративний позов ФОП ОСОБА_2, представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що відповідачем була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_2 з питань правових відносин з ТОВ «ТД «ОРЛАН» за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року. У зв'язку з відсутністю об'єктів оподаткування по операціях з придбання робіт, послуг у підприємств-постачальників, не було підтверджено реальність здійснення ФОП ОСОБА_2 фінансово-господарських операцій з придбання робіт, послуг у ТОВ «ТД «ОРЛАН» у січні та лютому 2014 року на суму ПДВ 44 700 грн., чим порушено п.п.48.5.1 п.48.5, п.48.7 ст.48, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, ст.200, п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України, тобто завищено податковий кредит з податку на додану вартість за перевіряємий період на загальну суму ПДВ 44 700 грн., що було викладено у висновках акту №1551/1701 від 27.06.2014 року. На підставі висновків, зазначених у акті перевірки, відповідачем було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яке, на думку представника, є правомірним. Також, податковим органом було направлено податкову вимогу щодо сплати узгодженого грошового зобов'язання за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області щодо складання податкової вимоги №953-25 від 08.10.2014 року та листа «Про надання інформації» №32990/10/15-51-25-01 від 08.10.2014 року. Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 11.07.2014 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням Державна податкова інспекція у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області звернулась до суду з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою задовольнити апеляційну скаргу ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області та у позовних вимогах відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позову частково.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Згідно із п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби.

Відповідно до вимог п.79.1 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених ст.ст. 77, 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

При цьому, однією із підстав для здійснення податковим органом документальної позапланової перевірки, відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Колегією суддів встановлено, що ФОП ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області як платник податків.

Відповідно до акту ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області №801/22-02/38352333 від 14.04.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТД «ОРЛАН» () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.01.2014 року по 28.03.2014 року», згідно якого ТОВ «ТД «ОРЛАН» () має стан « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, а також було здійснено виїзд за податковою адресою підприємства: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, буд.2 та встановлена відсутність суб'єкта господарювання та його посадової особи Завального К.А. за податковою адресою, про що складено висновок про результатами відпрацювання ризикового платника податків №16639/15-53-07 від 28.03.2014 року. При цьому, в ході проведення звірки не встановлено факту взаємовідносин (передачі товарів, робіт/послуг) між ТОВ «ТД «ОРЛАН» та контрагентами постачальниками, у зв'язку з відсутністю (не наданням для звірки) договорів про господарську діяльність, актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів, а також зазначено, що звіркою встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспортування, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Так, відповідно до вимог п.79.2 та п.79.3. ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова. Відповідно, така норма встановлюючи обов'язок відповідача щодо повідомлення платника податків про початок проведення перевірки.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що повідомлення про початок проведення позапланової документальної перевірки та копія наказу ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області були направлені та отримані 30.06.2014 року засобами поштового зв'язку ФОП ОСОБА_2 за податковою адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 156-158). При цьому, позивач не оскаржує порядок проведення позапланової документальної перевірки.

Відповідно до приписів п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Враховуючи вимоги п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області було складено акт №1551/1701 від 21.06.2014 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з питань правових відносин з ТОВ «ТД «ОРЛАН» () за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року (а.с. 55-62).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про те, що в силу вимог п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області було правомірно складено акт №1551/1701 від 21.06.2014 року. «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з питань правових відносин з ТОВ «ТД «ОРЛАН» () за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року.

Так, акт ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області №1551/1701 від 21.06.2014 року містить висновки про порушення ФОП ОСОБА_2, а саме: у зв'язку з відсутністю об'єктів оподаткування по операціях з придбання робіт, послуг у підприємств-постачальників, не було підтверджено реальність здійснення ФОП ОСОБА_2 фінансово-господарських операцій з придбання робіт, послуг у ТОВ «ТД «ОРЛАН» в січні та лютому 2014 року на суму ПДВ 44 700 грн., чим порушено п.п.48.5.1 п.48.5, п.48.7 ст.48, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, ст.200, п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України, тобто завищено податковий кредит з податку на додану вартість за перевіряємий період на загальну суму ПДВ 44 700 грн.

На підставі висновків, зазначених у акті перевірки, ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 11.07.2014 року, яким ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем - 44 700,00 грн. та визначено штрафні (фінансові) санкції (штраф) - 11 175,00 грн. (а.с. 20).

Також, 08.10.2014 року податковим органом на підставі вимог ст.ст.20, 59, 60 Податкового кодексу України було сформовано податкову вимогу №953-25 щодо сплати суми податкового боргу платника податків за узгодженими грошовим зобов'язанням, яка була надіслана на підставі податкового повідомлення-рішення № від 11.07.2014 року та направлено лист №32990/10/15-51-25-01 щодо надання інформації (а.с. 18-19).

Відповідно до вимог п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, позивач не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням № від 11.07.2014 року, 25.07.2014 року оскаржив його до Головного управління Міндоходів в Одеській області, однак рішенням №712/с/15-32-10-02-08 від 13.08.2014 року залишено без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 11.07.2014 року (а.с. 21-37).

25.09.2014 року позивач отримав рішення Державної фіскальної служби про результати повторної скарги, яким податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 11.07.2014 року залишено без змін, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту «Укрпошта» (а.с. 52).

Пунктом 56.17.3 п.56.17 ст.56 Податкового кодексу України встановлено процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно до вимог п.56.19 ст.56 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Позивачем було подано зазначений адміністративний позов до суду 20.10.2014 року.

Враховуючи положення Податкового кодексу України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 11.07.2014 року є неузгодженим, оскільки позивач здійснював процедуру адміністративного та судового оскарження, у зв'язку чим дії відповідача щодо направлення податкової вимоги №953-25 щодо сплати суми податкового боргу платника податків за узгодженими грошовим зобов'язанням, на підставі податкового повідомлення-рішення № від 11.07.2014 року та направлення лист №32990/10/15-51-25-01 щодо надання інформації є неправомірними.

Колегією суддів встановлено, що ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області було самостійно відкликано податкову вимогу №953-25 від 08.10.2014 року, у зв'язку з чим суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині скасування податкової вимоги № 953-25 від 08.10.2014 року задоволенню не підлягають.

Так, відповідно до №1551/1701 від 21.06.2014 року, проведеним аналізом встановлено, що в перевіряємому періоді позивач мав взаємовідносини з ТОВ «ТД «ОРЛАН» () у січні 2014 року на загальну суму податкового кредиту 23 900 грн., в лютому 2014 року на загальну суму податкового кредиту - 20 800 грн. Так, згідно з детальною інформацією по вказаному постачальнику, щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України в ході перевірки встановлені розбіжності податкового кредиту ФОП ОСОБА_2 з податковим зобов'язанням ТОВ «ТД «ОРЛАН» () зі станом відмінним від « 0».

При цьому, відповідно до акту ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області №801/22-02/38352333 від 14.04.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТД «ОРЛАН» () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.01.2014 року по 28.03.2014 року», згідно якого ТОВ «ТД «ОРЛАН» () має стан « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, а також було здійснено виїзд за податковою адресою підприємства: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, буд.2 та встановлена відсутність суб'єкта господарювання та його посадової особи Завального К.А. за податковою адресою, про що складено висновок про результатами відпрацювання ризикового платника податків №16639/15-53-07 від 28.03.2014 року. При цьому, в ході проведення звірки не встановлено факту взаємовідносин (передачі товарів, робіт/послуг) між ТОВ «ТД «ОРЛАН» та контрагентами постачальниками, у зв'язку з відсутністю (не наданням для звірки) договорів про господарську діяльність, актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів, а також зазначено, що звіркою встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспортування, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. У висновку акту №801/22-02/38352333 від 14.04.2014 року зазначено: звіркою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин TOB «Торговий Дім «Орлан» з суб'єктами господарювання-покупцями, задекларованими TOB «ТД «Орлан» в Деклараціях з податку на додану вартість за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року, Додатках №5 до Декларації з податку на додану вартість за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року, реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року; звіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року, які підпадають під визначення ст.44, ст.134, ст.138, ст.185, ст.198 Податкового кодексу України; податкові зобов'язання, сформовані TOB «Торговий Дім «Орлан» за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року підлягають зменшенню до нуля гривень, податковий кредит сформований ТОВ «ТД «Орлан» за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року, підлягає зменшенню до нуля гривень (а.с. 159-175).

Пунктом 6 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», передбачено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно до вимог п.5.2 Порядку №984, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки; у разі надання посадовими особами платника податків або його законними представниками посадовим (службовим) особам органу державної податкової служби письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти про надання таких пояснень необхідно відобразити в акті.

Згідно до вимог п.п.48.5.1 п.48.5 Податкового кодексу України податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Приписами п.48.7 ст.48 Податкового кодексу України встановлено, що податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Вимогами п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до вимог п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до вимог статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Згідно до вимог ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до вимог п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Отже, колегія суддів вважає, що, роблячи висновок про вищезазначені порушення з боку позивача, перевіряючими всупереч приписів діючого законодавства не були дослідженні господарські операції та обґрунтовано із посиланням на первинні документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, наявність таких фактів. Так, висновки про допущені порушення податкового законодавства з боку ФОП ОСОБА_2 зроблені лише на підставі акту щодо його контрагента. Зазначені висновки були зроблені відповідачем з посиланням не на акт проведеної перевірки, а на акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Торговий Дім «Орлан» у зв'язку з відсутністю за податковою адресою, що не свідчить про такі порушення саме у періоді, у якому здійснювалися господарські операції. Також, у акті перевірки ФОП ОСОБА_2 відповідачем не заперечувалось наявність у ФОП ОСОБА_2 первинної документації щодо господарських операцій з ТОВ «Торговий Дім «Орлан» у перевіряємий період.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до постанови Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2014 року по справі №815/2626/14, що залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2014 року, визнано протиправними дії ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області з проведення заходів зустрічної звірки, за результатами яких складено акт № 801/22-02/38352333 від 14.04.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «Торговий дім «Орлан», щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року. Визнано протиправними дії ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ TOB «Торговий дім «Орлан» в електронній автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок - аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів на підставі акту № 801/22-02/38352333 від 14.04.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «Торговий дім «Орлан», щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року. Зобов'язано ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області вилучити з діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок - аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів інформацію, внесену на підставі Акту № 801/22-02/38352333 від 14.04.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «Торговий дім «Орлан», щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року (а.с. 121-135, 194-202).

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення № від 11.07.2014 року підлягає скасуванню, оскільки прийняте на підставі висновків акту №1551/1701 від 21.06.2014 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з питань правових відносин з ТОВ «ТД «ОРЛАН» () за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року, висновки якого ґрунтуються на підставі актів зустрічних звірок, дії щодо проведення яких визнано за результатами судового оскарження протиправними.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 підлягає задоволенню в частині визнання неправомірними дій Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області щодо складання податкової вимоги №953-25 від 08.10.2014 року та листа «Про надання інформації» №32990/10/15-51-25-01 від 08.10.2014 року, скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 11.07.2014 року. Решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав частково та обґрунтував її частково.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 13.02.2015 року.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький