Справа № 569/1101/15-а
Суддя: Панас О.В. О. В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/1101/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015

Суддя Рівненського міського суду Панас О.В. розглянувши у порядку скороченого провадження в м. Рівне адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ :

До Рівненського міського суду звернулася з позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що вона перебуває на обліку в УПФ України в м.Рівне з 2010 року та отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про державну службу» в розмірі 80 % від сум заробітної плати. 11.12.2014 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати, виходячи із 80 % розміру заробітної плати. До заяви про перерахунок пенсії вона надала довідку Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі від 10.12.2014 року № 7581/04.

Листом від 18.12.2014 року за № 528/10 відповідачем було відмовлено в проведенні перерахунку. Просить зобов"язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 починаючи із 01.12.2014 року, додатково включивши до вже врахованих сум заробітної плати матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, а також сум виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно довідки від 10.12.2014 року № 7581/04, виходячи із розміру 80 % заробітної плати.

Ухвалою суду від 28.01.2015 року відкрито провадження по справі у порядку скороченого провадження щодо заявлених вимог позивача.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження та копія позову направлена судом відповідачу з наданням строку для письмових заперечень на позов або заяви про визнання позову. У встановлений строк від відповідача надійшли до суду заперечення, в яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначили, що чинним законодавством не передбачено враховувати при обчисленні пенсії матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, оскільки вони не є складовими заробітної плати, як враховуються при обчисленні пенсій державного службовця. Просили в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Суд, визнав наявні матеріали достатніми для прийняття судового рішення в порядку скороченого провадження згідно абзацу 2 ч.1 ст. 183-2 КАС України.

Суд, перевіривши викладені в позовній заяві та письмових запереченнях доводи, дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України в м.Рівне з 2010 року та отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про державну службу». Пенсію позивачу обчислено із розрахунку 80 % від заробітної плати, без врахування сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

11.12.2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії із врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати, виходячи із 80 % розміру заробітної плати відповідно до довідки від 10.12.2014 року № 7581/04.

Листом від 18.12.2014 року за № 528/10 відповідачем було відмовлено в проведенні перерахунку. Позивач з відмовою не погодилась та звернулась до суду із даним позовом.

Статтею 8 Конституції України проголошено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. В силу ст.ст. 22,64 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Вирішуючи спір слід зазначити, що за змістом статті 37 Закону № 3723-XII «Про державну службу» (у редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною 2 статті 33 цього ж Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.6 ст. 33 цього ж Закону державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР "Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно п.2.3.3 ст. 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, розробленої відповідно до ЗУ «Про оплату праці», затвердженої наказом Держкомстату України 13.01.2004 р. № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 р. за № 114/8813, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників ( на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Згідно Закону України «Про індексацію грошових коштів населення» № 1282-ХІІ від 03.07.1991 року передбачено, що об'єктом індексації грошових коштів населення є в тому числі заробітна плата, підстави для індексації грошових доходів населення наявні у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка, те що індексація грошових доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи.

Таким чином, законодавство, як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, матеріальна допомога на оздоровлення та суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Приймаючи до уваги судову практику Верховного суду України в справах щодо ідентичних правовідносин в тій частині, що перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, суд приходить до висновку, що для вирішення спірних правовідносин в справі підлягають застосуванню саме такі спеціальні норми, що визначають виплати /доходи /для обчислення пенсії, зокрема ст. 41 Закону №1058-ІУ та стаття 66 Закону № 1788 ХІІ, а не положенням законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними.

А тому, забезпечуючи захист порушених прав Позивача, враховуючи, що згідно законодавства перерахунок пенсії належить до обов'язків Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що Відповідач має провести перерахунок та виплату пенсії по Закону України "Про державну службу" позивачу з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно довідки від 10.12.2014 року № 7581/04 виходячи з розміру 80 % заробітної плати, з 01.12.2014 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 19, 22, 64, 92 Конституції України, ст..37 Закону України « Про державну службу», ст..41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.18, 50, 98, 104-107, 122, 158- 163, 183-2 , 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії - задовольнити .

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Рівне Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1, додатково включивши до вже врахованих сум заробітної плати матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, а також сум виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно довідки від 10.12.2014 року № 7581/04, виходячи із розміру 80 % заробітної плати, за період з 01.12.2014 року, з урахуванням виплачених сум.

Постанова суду у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду на протязі 10- ти днів з моменту отримання копії постанови.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Рівненського міського суду О.В.Панас