Справа № 705/478/15-а
Суддя: Мазуренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/478/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умань справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, третя особа - Уманська міська державна нотаріальна контора, про визнання неправомірними дії щодо накладення арешту на нерухоме майно та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом в якому ставить питання про визнання неправомірними дії щодо накладення арешту на нерухоме майно та зобов'язання вчинити певні дії. Позивач в позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2. Після її смерті була відкрита спадщина, яка складається з частини будинку, а саме 23/50 частин будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Позивач в позові зазначає, що при зверненні до Уманської міської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, отримав від нотаріуса відмову у вчиненні нотаріальних дій. У постанові нотаріуса від 21.11.2014 року зазначалось, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо в зв'язку з тим, що на весь житловий будинок за вищевказаною адресою накладена заборона, згідно заяви про реєстрацію обтяжень об'єкта нерухомого майна № 47-0021-416, виданої ЦУВ ЧОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 04.07.2007 року. Позивач вказує, що йому стало відомо, що у 2007 році було накладено обтяження на заставне майно за кредитом ОСОБА_4, але їй належав не весь будинок по АДРЕСА_1, а лише частка 27/50. Інша частка 23/50- належала ОСОБА_2. Таким чином позивач зазначає, що була допущена помилка при накладенні обтяження на майно. Позивач зазначає також, що вчинення такої дії суперечить чинному законодавству та порушує його законні права. При зверненні до ПАТ «Райффайзен Бану Аваль» та відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області з вимогою зняти неправомірно накладений арешт на частину нерухомого майна він отримав відмову у вчиненні вищевказаної дії, тому він змушений звернутися з відповідним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив суд його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини. Позивач в судове засідання не з»явився.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду письмові заперечення на позовну заяву та просив справу розглядати у його відсутність. В запереченні вказано, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, третя особа - Уманська міська державна нотаріальна контора про визнання неправомірними дії щодо накладення арешту на нерухоме майно та зобов'язання вчинити певні дії не підлягає до задоволення. В обгрунтування їх позиції в запереченні вони посилаються на те, що 17.10.2014 року гр. ОСОБА_1 звернувся до реєстраційної служби із заявою, в порядку Закону України «Про звернення громадян», в якій просив зняти обтяження з частини нерухомого майна. 29.10.2014 року за вих. № 279/08-04-14 у порядку Закону України «Про звернення громадян» на заяву ОСОБА_1 реєстраційною службою Уманського міськрайонного управління юстиції було направлено лист, щодо роз'яснення законодавства та можливі варіанти вирішення порушеного заявником питання. Лист № 279/08-04-14 від 29.10.2014 року реєстраційної служби не є процесуальним документом та не може вважатись відмовою у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Натомість позивач стверджує, що відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції надано відмову у вчиненні реєстраційних дій. Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1952 за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Таке рішення державними реєстраторами не приймалось та заявнику не видавалось. ОСОБА_1 із заявою (відповідно до Закону № 1952) до реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції не звертався. Виходячи з вищевикладеного рішення державного реєстратора є правовим актом індивідуальної дії та приймається на підставі поданих документів, а отже реєстраційна служба чи державний реєстратор не є заінтересованою особою в справі про скасування арешту та не може бути відповідачем по даній справі. В запереченні також вказано, що відповідно до п. 73 Порядку № 868 та відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 21.11.2014 державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори Черкаської області Кравчук Т.І. ( в якій зазначено, що на весь житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 накладена заборона, згідно заяви про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна № 47-00/21-41, виданої ЦУВ ЧОД ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» 04 липня 2007 року) - заінтересованою особою та обтяжувачем у даному випадку є ЦУВ ЧОД ВАТ «Райфайзен Банк Аваль». В запереченні представник відповідача вказує, що необхідно змінити відповідача по справі з відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області на належного відповідача, а саме: ЦУВ ЧОД ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», так як заборона накладена саме за заявою останнього. Тобто відповідач вважає, що він не є належним відповідачем по справі і ним взагалі не приймалося офіційного рішення про відмову в реєстрації, відповідно до процедури врегульованої чинним законодавством України. Також в заперечені зазначено, що в разі звернення ОСОБА_1 до реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області з заявою про реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо припинення обтяження (відповідно до Закону № 1952) на 23/50 чистини нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, державним реєстратором буде прийнято рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Тому, представник відповідача просить суд в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області про визнання неправомірними дії щодо накладення арешту на нерухоме майно та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Представник третьої особи - Уманської міської державної нотаріальної контори - Т.І. Кравчук в судове засідання не з'явилася. Завчасно на адресу суду представник надіслав заяву, в якій просить справу слухати у відсутність представника. Також в заяві вказано, що вони з даним позовом згідні.

Суд вислухавши пояснення представника позивача, беручи до уваги процесуальну позицію відповідача, яка викладена в запереченні на позов та позицію третьої сторони без самостійних вимог, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 4 статті 69 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до норм частини 2 статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч.ч.4,5 ст.3 Закону, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом. Іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Згідно ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 29 липня 2011 року а.с.-4).

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 33809447 від 12.04.2012 року ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на праві спільної часткової власності належало 23/50 частини житлового будинку в Черкаській області АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 на підставі дублікату договору дарування на праві спільної часткової власності належить 27/50 частини житлового будинку в Черкаській області АДРЕСА_1 (а.с.-12).

У постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 2158/02-31 від 21.11.2014 року зазначено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що на весь житловий будинок за вищевказаною адресою накладена заборона, згідно заяви про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна № 47-00/21-416, що була видана ЦУВ ЧОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 04.07.2007 року при посвідченні договору іпотеки 04.07.2007 року за № 3-2040 іпотекодавцем є співвласник вищевказаного будинку, тому обтяження повинно бути лише на частку будинку.

ОСОБА_1 17.10.2014 року звернувся до начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області з заявою, відповідно до ЗУ « Про звернення громадян», в якій з посиланням на те, що він , як спадкоємець за заповітом звернувся до Уманської міської державної нотаріальної контори і йому було відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки на спадкове майно - 23/50 житлового будинку по АДРЕСА_1 накладено заборону на відчуження,- просить зняти обтяження з частини відповідного нерухомого майна та надати письмову відповідь на його звернення (а.с.-13).

29.10.2014 року на звернення ОСОБА_1 реєстраційна служба надала відповідь в якій з посиланням на нормативні акти вказала на коло суб'єктів та документи, що повинні подаватись заявником при розгляді питань, які підняті ним у зверненні. Тобто у відповіді вказано, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, з метою припинення обтяження нерухомого майна заінтересована особа ( особа, якою встановлено обтяження, а також особа, в інтересах якої встановлено обтяження) повинна подати до реєстраційної служби заяву встановленої форми та документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав, які зазначені в п.75 Порядку № 868.

Відповідно до статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За наведених вище обставин, враховуючи, що мотивація та докази, на які посилається позивач, не дають суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи відповідача, а встановлені у справі обставини не підтверджують позиції позивача, відтак суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17, 69, 70, 71, 72, 104, 158, 159, 160-163 КАС України, суд -

П ОС Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, третя особа - Уманська міська державна нотаріальна контора, про визнання неправомірними дії щодо накладення арешту на нерухоме майно та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови, у разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ю.В. Мазуренко