Справа № 151/1371/14-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 151/1371/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Моцний В. С.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Ватаманюк Р.В.

судді: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районні Вінницької області на постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 13 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районні Вінницької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Чечельницького районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районні Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання нарахування та виплати пенсії.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 13.01.2015 року в позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції -змінити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон).

Відповідно до листа УПФ України Чечельницькому районні Вінницької області №566/06-44/09 від 22.12.2014 року пенсія Позивачу нараховується та виплачується у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно зі ст.51 Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), особам, віднесеним до категорії 4, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 4, проживаючому у зоні посиленого радіологічного контролю, в розмірі однієї заробітної плати.

Статтею 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та п.17 ч.1 ст.87 Бюджетного кодексу України передбачено, що видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється в порядку і в межах обсягів призначень, передбачених в Державному бюджеті України на відповідні бюджетні програми.

За змістом ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії передбачений ст. 51 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

В силу п. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії по віку встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, Відповідачем при обрахунку та виплаті пенсії позивачу враховується порядок та розмір виплат окремим категоріям громадян встановленим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Водночас, ст. 22 Конституції України передбачено, що прийняття інших, або нових законів, або внесення змін до чинних законів, не допускає звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України встановлено, що у разі невідповідності нормативно - правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при вирішенні даного спору суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при розрахунку основної та додаткової пенсії, передбачених ст.ст. 39, 51 Закону підлягають застосуванню розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Отже, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, яким являється постанова Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою керується Відповідач при вирішенні даного питання, слід застосовувати норму, яка має вищу юридичну силу, а саме норми Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", адже вказана постанова істотно зменшує розмір пенсії Позивача по відношенню до розміру пенсії визначеної законом.

Крім того, починаючи з 01.01.2014 року Закон України "Про державний бюджет України на 2014 рік" в редакції від 16.01.2014 року не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема статті 50, 54 даного Закону, якими визначено перерахунок пенсії.

Однак 01.07.2014 року Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" були внесені зміни до Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік" й Прикінцеві положення цього Закону доповнено п.6-7, яким установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22,23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Вищезазначені зміни до Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік" набули чинності 03.08.2014 року.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Таким чином, день припинення права позивача на виплати у розмірі додаткову пенсію у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком та однієї мінімальної заробітної плати є 02.08.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

лат.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районні Вінницької області, -залишити без задоволення, а постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 13 січня 2015 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.