Справа № 127/25981/14-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Король О.П.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Залімський І. Г.

судді: Сушко О.О. Смілянець Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії та обмеження її розміру і зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці про перерахунок пенсії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2015 року позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 30.04.2014 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці та отримує пенсію як державний службовець відповідно до Закону України "Про державну службу".

17.10.2014 року позивач звернувся з заявою до відповідача про проведення перерахунку йому пенсії.

Проте, 30.10.2014 року отримав відповідь від відповідача із відмовою у проведенні перерахунку пенсії через те, що матеріальна допомога та індексація не є надбавкою чи премією, включити їх у розрахунок заробітку для обчислення пенсії не має підстав.

04.12.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління пенсійного фонду України у м. Вінниці про проведення перерахунку пенсії з 30.04.2014 року із врахуванням матеріальної допомоги і суми індексації заробітної плати.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2015 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови позивачу в урахуванні під час призначення пенсії як державному службовцю матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, протиправними; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням суми матеріальної допомоги - 9199,28 грн. та суми індексації заробітної плати - 16253,81 грн. з дня звернення за призначенням пенсії 30.04.2014 р. за нормами Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення пенсії.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно довідки № 10 від 12.06.2014 року про складові заробітної плати вбачається, що в заробітну плату позивача в період з квітня 2009 року по квітень 2014 року входили і інші виплати, зазначені в графі «Інші виплати», а саме матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань 9199,28 грн. та індексація 16253,81 грн..

Вказана довідка відповідає формі довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсію), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», в якій передбачена графа інші виплати, яка визначена постановою Правління Пенсійного фонду України № 5-1 від 14.02.2011 року у виконання рішення Окружного адміністративного суду м.Києва по справі № 2а-4753/09/2670.

Положеннями ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В довідці про складові заробітної плати позивача зазначено, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії, зокрема ч. 1 встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Частиною 2 ст. 33 цього Закону встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Види надбавок, які враховуються при призначенні пенсій відповідно до Закону, встановлені постановою Кабінету Міністрів України №268 від 09 березня 2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівникам апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Статтею 2 цього Закону та Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати, у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Крім того, врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсі, і статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до частини першої цієї статті, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року визначаються виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивач в позовній заяві зазначає про те, що працівниками Пенсійного фонду її попереджено, що в разі перерахунку моєї зменшиться відсоток пенсії з 80% на 70% та не буде проводитись індексація пенсії.

Однак належних та допустимих доказів про вказані обставини позивач не надала.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати у відповідності до наведених вище нормативно-правових актів є складовою заробітної плати. На їх суми нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Однак, судом першої інстанції не враховано пропущений позивачем строк звернення до адміністративного суду, не надано оцінку поважності причин його пропуску та помилково зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням суми матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати з 30.04.2014 року згідно Закону України «Про державну службу».

Згідно частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так як, в позовних вимогах позивач пропустив строк для звернення до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів, суд першої інстанції ще на стадії відкриття провадження у справі повинен був винести ухвалу про залишення адміністративного позову в частині поновлення позивачу строку звернення до суду без розгляду.

У зв`язку зі зверненням позивача до суду 04.12.2014 року колегія суддів вважає правильним позовні вимоги позивача за період з 30.04.2014 року по 03.06.2014 року, залишити без розгляду.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 99 КАС України та зміст позовних вимог, право позивача на перерахунок пенсії підлягає захисту за період з 04.06.2014 року.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 195 КАС України, яким суду апеляційної інстанції надано право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії та обмеження її розміру і зобов'язання вчинення певних дій, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Позовні вимоги в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці перерахувати ОСОБА_2 пенсію з урахуванням суми матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» за період з 30 квітня 2014 року по 03 червня 2014 року, - залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_2 з урахуванням суми матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_2 з урахуванням суми матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з 04 червня 2014 року з урахуванням виплачених сум.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 36,54 грн.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О.

Смілянець Е. С.