Справа № 524/11911/14-а
Суддя: Кривич Ж. О.
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Кривич Ж.О.,

При секретарі - Власовій М.М.,

розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області про визнання дій протиправними та стягнення недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2014 року до суду надійшла вказана адміністративна позовна заява, яка оформлена відповідно ст.ст. 105,106 КАС України.

Позивач просив визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області про відмову у виплаті ОСОБА_1, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, щорічної допомоги на оздоровлення, як величини кратної (п'яти мінімальних заробітних плат) відносно до розміру мінімальної заробітної плати визначеної законом на час здійснення виплат за 2012 -2013 роки, та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2012-2013 роки відповідно до норм ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням відповідних виплат.

12.02.2015 року до суду надійшло клопотання позивача про визнання поважними причини пропуску звернення до суду та задовольнити позовні вимоги.

Суд, вивчивши матеріали даної заяви приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви позивача про поновлення строку звернення до суду, як такого, що пропущений з поважних причин відсутні виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Таким чином, дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Згідно з ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З наведених вище приписів КАС України випливає, що адміністративний позов може бути поданий у межах строку звернення до адміністративного суду визначеного цим Кодексом або іншими законами, який обчислюється з моменту коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Наслідки пропуску строку звернення до адміністративного суду визначені у ст. 100 цього Кодексу, за приписами частини 1 якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Аналіз змісту наведених норм права свідчить про те, що залишення позову без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; та з'ясування причин пропуску цього строку.

Отже щорічна допомога на оздоровлення відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначена позивачу за 2012 рік розпорядженням від 27.08.2012 року в розмірі 120 грн. та за 2013 рік розпорядженням від 04.07.2013 року в розмірі 120 грн.

Відповідно до виписки УДКСУ у м. Кременчуці від 25.01.2013 року сума 120 грн. по відомості т.12 «Щорічна допомога на оздоровлення» за вересень 2012 року перерахована позивачу на ПАТ КБ «ПриватБанк», а також відповідно до виписки УДСКУ в м. Кременчуці від 13.01.2013 року сума 120 грн. по відомості т.12 «Щорічна допомога на оздоровлення» за липень 2013 року перерахована ОСОБА_1 на ПАТ КБ «ПриватБанк».

Слід зазначити, що виплати щорічної грошової допомоги на оздоровлення здійснюються щороку та мають разовий характер.

Таким чином, право особи на їх отримання та обов'язок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, а тому після отримання щорічної допомоги на оздоровлення в неналежному розмірі позивач мав змогу звернутись до суду за захистом своїх прав.

Крім того, причини, на які посилається позивач щодо визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахування та виплат за період з 2012 року по 2013 рік, суд не може визнати поважними. Доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

При цьому, суд враховує, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом, лише 24 грудня 2014 року у зв'язку з чим адміністративний позов - слід залишити без розгляду, відмовивши позивачу в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 49, 51, 99, 100, 105-107 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду за захистом порушеного права - відмовити.

Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області про визнання дій протиправними та стягнення недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'яти днів з отримання копії ухвали

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: