Справа № 824/86/15-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/86/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левицького В.К.,

за участю секретаря судового засідання Жураковської Ю.М.,

сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Крамар І.І.,

відповідач - не з`явився;

представників третіх осіб - Тимчук Н.П., Бензель М.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, управління праці та соціального захисту населення Садгірської районної у м. Чернівцях ради

про визнання протиправним та скасування рішення.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати неправомірним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (далі - Комісія, відповідач) від 16.10.2014 р. оформлене протоколом №79 щодо безпідставності видачі йому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2.

В обґрунтування позивач вказував, що рішення Комісії є неправомірним та підлягає скасуванню, оскільки він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 р. у складі бригади лікарів, яка була відряджена в Іванківський район, Київської області. Крім того, вказана обставина підтверджується тим, що йому за період роботи в населених пунктах зони відчуження була виплачена підвищена заробітна плата, що підтверджується матеріалами справи.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги.

Комісія заперечення проти позову та всі матеріали, що були або мали бути взяті нею до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення до суду не направила, в судове засідання призначене на 09.02.2015 р. явку представників не забезпечила, про причини неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи.

Ухвалою суду від 29.01.2015 р. залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, управління праці та соціального захисту населення Садгірської районної у м. Чернівцях ради.

Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації подав до суду письмові пояснення, в яких вказував, що відповідачем визнано видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2 ОСОБА_1 безпідставною, так як не підтверджено факт виконання робіт в зоні відчуження. Вказане рішення є обов`язковим до виконання обласною державною адміністрацією.

В судовому засіданні треті особи не заперечували проти задоволення позову.

Враховуючи приписи ст. 128 КАС України, суд вважає, що неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

В судовому засіданні представник Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації вказував, що 03.07.1996 р. Чернівецькою обласною державною адміністрації ОСОБА_1 видане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2 серії НОМЕР_1 ( дублікат посвідчення від 09.03.1998 р. категорії 2 серії НОМЕР_2 ), яке в подальшому перереєстроване (а.с. 32).

Як вбачається із довідок виданих міською станцією швидкої медичної допомоги від 06.03.1998 р. та від 06.11.1992 р., наказу Чернівецької станції швидкої медичної допомоги від 04.05.1986 р. №32-К, довідки виданої Іванківською центральною районною лікарнею від 24.01.2013 р. №51 та копії запису в журналі ДСК 16 №1 «Інформація про прибуле підсилення із інших областей України» за 1986 р., ОСОБА_1 був відряджений в Іванківський район с. Кухарі для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі бригади з Чернівецької області на посаді лікаря та приймав участь з 05.05.1986 р. по 11.05.1986 р. в медичному обслуговуванні населення і евакуації із Прип`яті, Рудня Вересня, Розсоха, Чорнобиль (а.с. 13, 38, 40, 42, 47, 49).

Згідно витягу з протоколу №79 від 16.10.2014 р. Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визнано безпідставним видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 ОСОБА_1 . Не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження. Посвідчення підлягає вилученню з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування (а.с. 10).

Не погоджуючись із рішенням Комісії, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення врегульовано Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 р. № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

У відповідності до ст. 9 цього Закону особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Порядок надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС регламентується Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. № 51(далі Порядок).

Статтею 10 Закону № 796-XII визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 15 Закону № 796-XII, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Згідно із ч. 1 ст. 65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 10 Порядку видача посвідчень учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС здійснюється на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту);

г) інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, дослідивши докази, надані позивачем та третіми особами, суд дійшов висновку, що статус ОСОБА_1 як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджено належними та допустимими доказами у справі.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 у травні 1986 р. було відряджено до Київської області, Іванківський район, с. Кухарі для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі бригади з Чернівецької області на посаді лікаря, що підтверджується копією запису в журналі ДСК 16 №1 «Інформація про прибуле підсилення із інших областей України» за 1986 р. (а.с. 40-41).

Судом встановлено, що позивач безпосередньо приймав участь в медичному обслуговуванні населення і евакуації із Прип`ятті, Рудня Вересня, Розсоха, Чорнобиль, що підтверджується матеріалами справи, а також не заперечувалося особами, які беруть участь у справі.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи за період виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач отримав заробітну плату за підвищеними тарифними ставками в сумі 365 крб. 43 коп., що перевищило основну заробітню плату 5,9 раза. Вказана обставина підтверджується довідками №244 від 06.11.1992 р., №14 від 19.01.2015 р. та витягом з особової карточки для нарахування заробітної плати (а.с. 14, 37, 47).

Також суд констатує, що при проходженні перереєстрації посвідчень, яке проводилось Тимчасовою комісією по перевірці правильності видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Чернівецької облдержадміністрації позивачу було підтверджено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 на підставі довідки про підвищену оплату праці від 06.11.1992 р. №249, виданої Станцією швидкої медичної допомоги м. Чернівці. Вказана обставина не заперечувалася сторонами в судовому засіданні, а також підтверджується витягом із протоколу №14 від 28.11.1997 р. (а.с. 46).

Суд звертає уваги, що відповідач при винесенні рішення ніяким чином не обґрунтував з яких підстав визнано безпідставною видачу позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2 та не надав до суду доказів, що оскаржуване рішення прийняте ним у межах та спосіб передбачений законом, з урахуванням всіх обставин, що мали значення для його прийняття.

Враховуючи наведене, суд вважає протиправним рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, викладене у протоколі №79 від 16.10.2014 р., в частині визнання безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та вилучення його у позивача.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1996 р. №1391, затверджено переліки видів робіт і місць за межами зони відчуження, де за урядовими завданнями у 1986-1987 р.р. виконувались роботи в особливо шкідливих умовах (за радіаційним фактором), пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Як вбачається із матеріалів справи позивач був відряджений і проживав в с. Кухарі, а працював в населених пунктах Прип`ять, Рудня Вересня, Розсоха, Чорнобиль.

Населені пункти Прип`ять, Рудня Вересня, Розсоха, Чорнобиль входять до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 р. №106, яка не скасована і не визнана такою, що втратила чинність.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи позивач постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судовим розглядом встановлено порушення зазначених критеріїв Комісією під час прийняття оскаржуваного рішення від 16.10.2014 р., оформленого протоколом №79 щодо безпідставності видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та вилучення його, а тому оскаржуване рішення в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи Комісія, як суб`єкт владних повноважень, не довела належними засобами доказування правомірність прийнятого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20.06.2014 р. в справі №824/1142/13-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 73,08 грн. та підтверджується квитанцією № 1 від 23.01.2015 р. (а.с. 3).

У зв`язку з тим, що позов задоволено повністю та враховуючи положення ч. 1 ст. 94 КАС України, суд приходить до висновку, що з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір в розмірі 73,08 грн.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 45 та 129 Конституції України, ст. ст. 69, 71, 94, 158, 160 - 163 та 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 16.10.2014 р., яке оформлене протоколом №79 в частині визнання безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Порядок та строки набрання постановою законної сили та оскарження.
Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Постанова, згідно ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Повний текст постанови складено та підписано судом 13 лютого 2015 р.

Суддя В.К. Левицький