Справа № 607/3043/12а
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Справа № 876/10330/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від відповідача - Помазанська С.І., Ткач О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Довжанської сільської ради на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2014 року у справі №607/3043/12а за позовом ОСОБА_3 до Довжанської сільської ради, третя особа Приватне агропромислове підприємство «Перемога» про визнання незаконним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2012 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Довжанської сільської ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення № 154 п'ятнадцятої сесії Довжанської сільської ради четвертого скликання від 29.12.2004 року; визнати протиправним та скасувати клопотання до Тернопільської районної державної адміністрації № 16 від 25.02.2005 року, виданого Довжанською сільською радою.

В обгрунтування позовної заяви зазначав, що оскарженим рішенням відповідача надано згоду на переведення земель загальною площею 56,61 га в землі запасу Довжанської сільської ради. Вказані землі перебували у власності колишнього колгоспу «Перемога» Тернопільського району, який було реорганізовано в ТОВ «Довжанське». Несільськогосподарські угіддя, що перебували у власності колгоспу мали розподілятись відповідно до установчих документів підприємства за згодою власників земельних паїв. На підставі вказаного рішення сільська клопотанням № 316 від 25 лютого 2005 року звернулась до Тернопільської районної державної адміністрації щодо погодження даного рішення.

Постановою Тернопільської області від 19 вересня 2014 року позов ОСОБА_3 до Довжанської сільської ради, третя особа Приватне агропромислове підприємство «Перемога» про визнання незаконним та скасування рішення сесії Довжанської сільської ради за № 154 від 29 грудня 2004 року та клопотання Довжанської сільської ради за № 16 від 25 лютого 2005 року задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення п'ятнадцятої сесії четвертого скликання Довжанської сільської ради за № 154 від 29 грудня 2004 року «Про передачу земель, які не підлягають паюванню у комунальну власність». У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими, просить таку скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні заявлених позовнихз вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача, ОСОБА_3 є неналежним позивачем у вказаній справі і не має права на судовий захист.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Довжанської сільської ради п'ятнадцятої сесії четвертого скликання № 154 від 29.12.2004 року «Про передачу земель, які не підлягають паюванню в комунальну власність» з посиланням на виписку протоколу зборів власників земельних часток паїв колишнього колгоспу «Перемога» від 07.11.2004 року вирішено дати згоду на переведення земель, що не підлягають паюванню площею 56,61 га з користування ТОВ «Довжанське». Провести землі, які не підлягають в землі запасу Довжанської сільської ради загальною площею 56,61 га. Також вирішили просити Тернопільську районну державну адміністрацію прийняти розпорядження про переведення вищевказаних земель, що не підлягають паюванню рлощею 56,61 га в землі запасу сільської ради.

25 лютого 2005 року Довжанська сільська рада звернулася до Тернопільської районної державної адміністрації з клопотанням № 15 про затвердження рішення Довжанської сільської ради № 154 від 29.12.2004 року «Про передачу земель, які не підлягають паюванню в комунальну власність».

Розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації від 18 травня 2005 року № 264, 55,61 га несільськогосподарських угідь, що перебували у постійному користуванні «Спілки власників паїв с. Довжанка» вилучено та передано до земель запасу Довжанської сільської ради. Наведене рішення прийняте на підставі витягу з рішення загальних зборів підприємства у листопаді 2004 року та клопотання сільської ради.

Частково задовольняючи заявлені позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача, в якому йдеться про уточнення розміру і вартості угідь, які підлягають паюванню, переведено землі загального користування колективної власності колишнього КСП «Перемога», які підлягали паюванню загальною площею 55,61 га в землі запасу Довжанської сільської ради суперечить вимогам ст. 30 Земельного кодексу України.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області виходячи із наступного.

Підставами визнання протиправним рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення процедури прийняття акта не можуть бути підставами для визнання його неправомірним і скасування.

Обов'язковою умовою визнання акту нечинним і скасування є порушення прав, свобод і інтересів позивача у зв'язку з прийняттям акту, який оскаржується.

Для того щоб було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах. Цією ж ухвалою касаційний суд звернув увагу, що право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів/ "

В означеномуи адміністративному позові позивач ОСОБА_3 вказав, що рішенням Довжанської сільської ради від 29.12.2004р. №154 порушено його права, свободи та інтереси, а також усіх власників майнових часток (паїв) однак не обґрунтував, а суд не дослідив і не встановив, в чому полягає порушення прав, свобод, інтересів позивача і хто з власників земельних, часток (паїв) уповноважив його заявляти про порушення їх прав, свобод та інтересів оскаржуваним рішенням.

При вирішенні вказаної справи судом першої інстанції не встановлено і не доведено, що ОСОБА_3 є належний позивач, а отже що він має право на судовий захисту Адже, ОСОБА_3 не був членом і пайовиком колгоспу, і на час ухвалення сільською радою рішення №154 не проживав на території Довжанської сільської ради.

Звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги (неналежний позивач), є підставою для відмови у задоволенні такого позову, оскільки права, свободи чи інтереси цієї особи у сфері публічно-правових відносин не порушено.

Крім того, згідно ст.19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі проридно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного | призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості-- транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Згідно з п.12 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України розмежування земель до державної та комунальної власності, повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці другому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.

Таким чином, рішення Довжанської сільської ради від 29.12.2004р. №154 прийняте з дотриманням чинного законодавства України, в межах компетенції і не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ст.30 Земельного кодексу України при ліквідації сільськогосподарських підприємств несільськогосподарські угіддя, що перебували у їх власності, г розподіляються відповідно до установчих документів ццх підприємств або за згодою власників земельних часток (паїв).

Разом з тим, судом першої інстанції не досліджено установчі документи колишнього колгоспу «Перемога» с.Довжанка, тобто не встановлено чи була необхідною згода власників земельних паїв.

В той же час, як встановив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 16.05.2013р. (справа №К/9991/96529/11) факт визнання недійсним в судовому порядку рішення зборів власників земельних часток (паїв) колишньогоколгоспу «Перемога» на території Довжанської сільської ради не вказує автоматично на неправомірність ухваленого сільською радою рішення від 29.12.2004р., оскільки рішення зборів власників земельних часток (пі було лише одним із документів на підтвердження ухваленого рішення.

При цьому судом першої інстанції не встановлено, а ототожнено колгосп «Перемога» на території Довжанської сільської ради з колективним сільськогосподарським підприємством «Перемога», якого на території Довжанської сільської ради не було зареєстровано. При цьому судом не з'ясовано хто проводив розпаювання земель, чи мають власшїкй. земельних часток (паїв) відношення до ліквідованого у 1997р. колгоспу «Перемога» і Державного акту, який було видано колгоспу «Перемога».

Землі, про які йдеться в оскаржуваному рішенці Довжанської сільем ради площею 55,61 га, не підлягали паюванню, що підтверджується Проектом роздержавлення і приватизації земель колгоспом «Перемога» (1995р.). Вказані землі відносяться до несільськогосподарських земель загального користування, що відображено в таблиці №3 до Проекту роздержавлення, і відповідає рішенню Довжанської сільської ради №154 від 29.12.2004р. Землі площею 56,61 га, які вказано в оскаржуваному рішенні, це несільськогосподарські угіддя площею 56,61 га, в т.ч. господарські двори 17,0 га, господарські шляхи і прогони - 21.0 га, річки - 1,0 га, штуфні водогони - 1,0 га, вкриті лісовою рослинністю - 8,0 га, кар'єри - 2,0 іга, болота - 2,61 га, чагарники - 3.0 га. '

Судом при ухваленні постанови від 19.09.2014р. не враховано приписів ст.346 п.11 ЦК України, яка передбачає підстави припинення права власності у разі припинення юридичної особи. Колгосп «Перемога», якому видано Державний акт на право колективної власності на землю у 1995р. припинився як юридична особа у березні 1997р.

Таким чином, суд першої інстанції приймаючи оскаржувану постанову неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Наведене, в силу п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, є підставою для скасування оскаржуваної постанови, та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні вимог адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Довжанської сільської ради задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2014 року у справі №607/3043/12а - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

Повний текст постанови виготовлений 10.02.2015