Справа № 804/20814/14
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
при секретаріПрихно К.С.
представника позивача представника відповідача Базюкевича Є.В. Гагарського А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Комета-СДЕ" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем на підставі наказу від 31.10.2014 р. №1850 та направлення на перевірку №1687 від 03.11.2014 р. з 03.11.2014 р. по 07.11.2014 р. була проведена перевірка правовідносини із контрагентом ТОВ «ТД «Техномет».
За результатами перевірки 14.11.2014 р. був складений акт перевірки за №3375/04-62-22-1/33669903.
Податковим органом в якості підстави в акті перевірки для висновків про наявність порушень використане неналежне і недопустиме джерело інформації, а саме протокол допиту від 29.07.2014 р. ОСОБА_5, яка була директором ТОВ «ТД «Техномет», про те, що вона не здійснювала підприємницьку діяльність від імені згаданого підприємства.
Відповідно до положень статей 72, 73 ПК України, ст. 16 Закону України "Про інформацію" протокол допиту не є джерелом податкової інформації, не може бути належним і допустимим доказом наявності порушень законодавства платниками. Дані з такого протоколу не можуть бути основою для висновків для перевірки інших платників про порушення податкового законодавства, так само як і для застосування до платника податків будь-якої юридичної відповідальності.
Позивач стверджує, що відповідно до чинного законодавства та численних роз'яснень і судової практики Вищого адміністративного суду України певні факти та обставини можуть вважатись доведеними в разі їх встановлення вироком суду, який набрав законної сили. В даному випадку такого вироку не існує, а твердження директора в протоколі допиту не є джерелом доказів.
Основними та належними доказами перебування директора ТОВ «ТД «Техномет» на своїй посаді та покладення на неї відповідальності за діяльність платника є відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі. На час здійснення господарських операцій і на сьогоднішній день директором ТОВ «ТД «Техномет» в ЄДР зазначена ОСОБА_5, що повністю спростовує інформацію з протоколу допиту, згаданого в акті перевірки.
Крім того, директор підприємства ТОВ «ТД «Техномет» ОСОБА_5 25.11.2014 р. надала пояснення, посвідчені нотаріально, про повне спростування інформації, яка зазначена в протоколі допиту.
Також відповідачем було залишено поза увагою той факт, що Господарським судом Дніпропетровської області по справі №29/904/25/2013 ТОВ «ТД «Техномет» визнане банкрутом і станом на сьогодні є припиненим.
Крім того позивачем в обґрунтування зазначено, що інформація в акті перевірки щодо ненадання документів не відповідає дійсності.
Так, документи про відповідність отриманого товару встановленим стандартам та технічна документація, яка встановлює вимоги до його якості, не впливає на податкові зобов'язання платника, і тому перевірка таких документів знаходиться поза межами компетенції податкових органів.
Придбані у ТОВ «ТД «Техномет» товар не потребує обов'язкової сертифікації та наявності у підприємства позивача технічних умов.
Так само документи, що підтверджують факт реалізації придбаного товару в адресу інших суб'єктів господарювання, знаходяться поза межами перевірки, оскільки наказом про організацію здійснення перевірки від 31.10.2014 р. №1850 визначений обсяг перевірки: дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «ТД «Техномет».
Крім того у вказаному листі зазначено, що ТТН не міститься в переліку документів для надання права на податковий кредит з ПДВ.
По правочинам із вищезазначеним контрагентом взагалі не має значення наявність або відсутність ТТН у ТОВ «Комета СДЕ», оскільки позивач не є учасником транспортного процесу як його визначає чинне законодавство. Товар у цьому випадку перевізнику не передавався, оскільки перевезення відбулось легковим автотранспортом, який перебуває в оренді у підприємства позивача. Крім того, фактично товарно-транспортні накладні складались, вони наявні на підприємстві і використовувались в бухгалтерському обліку для оприбуткування придбаного товару і витрат на пальне.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача, просив відмовити у їх задоволенні, надавши письмові заперечення та додатково пояснив, що ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Комета-СДЕ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «ДТ Техномет» за період з 01.01.2012 р. по 31.08.2014 р.
До перевірки не надані документи, що підтверджують відповідність отриманого товару встановленим стандартам та технічну документацію, яка встановлює вимоги до його якості.
До перевірки ТОВ «Комета-СДЕ» не надано первинні документи, а саме договір на транспортування товару та ТТН, які підтверджували б факт поставки товару від «Постачальника» - ТОВ «ТД «Техномет» до «Покупця» - ТОВ «Комета-СДЕ». Не надані документи, які підтверджують оприбуткування товару на складі.
Згідно п.44.6 ст. 46 ПКУ у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Крім того, представник відповідача зазначив, що до перевірки не надані документи, що підтверджують факт реалізації придбаного товару у ТОВ «ТД «Техномет» в адресу інших суб'єктів господарювання, а також платіжні доручення або банківські виписки.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.
Згідно висновків вказаного акту документальною позаплановою виїзною перевіркою ТОВ «Комета-СДЕ» встановлено порушення п.п.14.1.202 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, п.201.7 ст.201 Податкового Кодексу України. Підприємством неправомірно занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього у сумі 149 188 грн., у тому числі за січень 2012 року у сумі - 38 204 грн., за лютий 2012 року у сумі - 23 813 грн., за березень 2012 року у сумі - 37 580 грн., за квітень 2012 року у сумі - 49 591 грн.
Для проведення перевірки своєчасності відображення її обліку та звітності господарських відносин з ТОВ «ТД «Техномет» за період січень - квітень 2012 року позивачем були надані наступні документи:
- договір поставки від 17.06.2011 року №ДПЗ;
- податкові накладні, за період січень - квітень 2012 року;
- видаткові накладні, за період січень - квітень 2012 року;
- оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».
Як свідчать матеріали перевірки, взаємовідносини між ТОВ «Комета-СДЕ» та ТОВ «ТД «Техномет» відбувались згідно договору поставки від 17.06.2011 року №ДПЗ, де зазначено, що ТОВ «ТД «Техномет»- «Постачальник», а ТОВ «Комета-СДЕ» - «Покупець».
Згідно вказаного договору постачальник зобов'язаний передати у власність покупця комплектуючі вироби, вимірювальні прилади, паяльне устаткування, електронні компоненти, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах визначених цим договором.
Оплата здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування платіжним дорученням вартості товару на поточний рахунок постачальника.
Договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 17.06.2012 року.
До перевірки надані видаткові накладні №№2080401, 2081101, 2081701, 2083001, 2080102, 2080702, 2080902, 2080203, 2080703, 2080503, 2081203, 2080204, 2080504, 2080604, 2080904, 2081204, 2081604, та податкові накладні №№ 405, 1118, 1708, 3019, 35, 711, 915, 214, 512, 708, 1215, 216, 507, 610, 906, 1209, 1602, виписані ТОВ «ТД «Техномет» на адресу ТОВ «Комета-СДЕ» всього на суму 895 127,7 грн.
Згідно розрахунку 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками» розрахунки між суб'єктами господарювання проведені в повному обсязі, станом на 31.08.2014 року заборгованість відсутня.
Суми податку на додану вартість по податкових накладних виписаних у січні 2012 року, лютому 2012 року, березні 2012 року, квітні 2012 року враховані у складі податкового кредиту з податку на додану вартість у відповідному періоді.
Відповідно до абз. 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України - реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року. Податкова накладна, в якій сума податку на додану вартість не перевищує 10 тисяч гривень, не підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних. Податкова накладна, виписана при здійсненні операцій з постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, з 1 січня 2012 року підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних не залежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній
До перевірки не надані документи, що підтверджують відповідність отриманого товару встановленим стандартам та технічну документацію, яка встановлює вимоги до його якості.
Згідно договору поставки від 17.06.2011 року №ДПЗ, п. 2 «Умови поставки. Порядок здачі-приймання Товару», базисні умови поставки - франко-склад Постачальника у м. Дніпропетровську.
До перевірки позивачем не надано первинні документи, а саме договір на транспортування товару та ТТН, які підтверджували б факт поставки товару від «Постачальника» - ТОВ «ТД «Техномет» до «Покупця» - ТОВ «Комета-СДЕ».
Крім того до перевірки не надані документи, що підтверджують факт реалізації придбаного товару у ТОВ «ТД «Техномет» в адресу інших суб'єктів господарювання.
Слідчим старшої групи з ОВС ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області винесено постанову від 11.09.2014 року «Про призначення перевірки».
Крім цього відповідачем отримано від СУ ФР ГУ Міндоходів в Дніпропетровській області протокол допиту свідка від 29.07.2014 року, а саме директора контрагента позивача ТОВ «ТД «Техномет» - ОСОБА_5 ( вона ж ОСОБА_5.).
Згідно вказаного протоколу громадянка ОСОБА_5 з 2011 року була директором ТОВ «ТД «Техномет».
На питання слідчого, чи вела громадянка ОСОБА_5 господарську діяльність та чи підписувала документи від товариства, остання повідомила, що як директор і головний бухгалтер ТОВ «ТД «Техномет» господарську та підприємницьку діяльність від імені ТОВ «ТД «Техномет» не здійснювала, не придбавала та не реалізовувала ніяких товарно-матеріальних цінностей, послуг не надавала та не отримувала, платежів від інших суб'єктів господарської діяльності не отримувала та сама не сплачувала.
Також на допиті гр. ОСОБА_5 повідомила, що первинні документи бухгалтерського обліку нею не складалися, звітність від підприємства не подавала, місцезнаходження установчих та реєстраційних документів останній не відоме.
Однак, перевіркою встановлено, що первинні документи надані позивачем до перевірки, а саме договір на постачання товару, видаткові та податкові накладні за перевіряємий період підписувала саме директор ТОВ «ТД «Техномет», ОСОБА_5
Суд критично ставиться до наданих позивачем первинних документів, оскільки з протоколу допиту ОСОБА_5 вбачається протилежне.
Відповідно до п. 44.1. ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно п. 44.6. ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Відповідно до п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Суд вважає, що при здійсненні господарських операцій необхідно з'ясовувати обставини щодо прояву платником розумної обережності при укладенні договорів зі спірними постачальниками. Адже за звичаями Ділового обороту при здійсненні такого вибору суб'єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов'язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду. При цьому свідоцтво про державну реєстрацію та наявність реєстрації постачальника в органах податкової служби не характеризують підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку, що гарантує виконання своїх зобов'язань через уповноважених представників. Відтак доказами прояву розумної обережності слугують не лише установчі документи та витяги з Єдиного державного реєстру, але й обґрунтування мотивів вибору контрагента, обставин укладення та виконання договорів, перевірка ділової репутації контрагента, повноважень осіб, що діють від імені підприємства. Несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету. У разі недобросовісності контрагентів покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно-правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, так як в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит в силу відсутності документів, що мають силу первинних документів.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996- XIV ( далі Закон - №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Пунктом 1 ст. 9 Закону №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:
назву документа (форми);
дату і місце складання;
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Таким чином, підставою права на податкові витрати та податковий кредит з ПДВ є по-перше, реальність здійсненого платником податків придбання товарів, робіт, послуг, у зв'язку з чим ці витрати й були понесені, та по-друге, належне оформлення таких операцій первинними документами бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи, що протягом судового розгляду справи позивач не довів реальність здійсненого платником податків придбання товарів у ТОВ "ТД "Техномет", а податковий орган підтвердив правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.
На підставі ст. 94 КАС України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", враховуючи часткову сплату позивачем судового збору та відмову у задоволенні адміністративного позову, суд вважає також за необхідне стягнути з позивача на користь Державного бюджету України решту суми судового збору у розмірі 3 356,72 грн.
Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Комета-СДЕ" на користь Державного бюджету України решту суми судового збору у розмірі 3356,72 грн. (три тисячі триста п'ятдесят шість гривень сімдесят дві копійки).
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 14 лютого 2015 року. Суддя З оригіналом згідно. Помічник судді В.М. Олійник В.М. Олійник Е.Г. Лоба