Справа № 369/7929/14-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/7929/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Пінкевич Н.С. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Старової Н.Е.

Мєзєнцева Є.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій та бездіяльності незаконними і неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій та бездіяльності незаконними і неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_3 протиправною та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області здійснити перерахунок пенсії та виплатити ОСОБА_3 основної пенсії в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, передбачену статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період 06 лютого 2014 року по 15 серпня 2014 року з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належить до осіб, які є інвалідом 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені до постраждалих осіб 1 категорії, що підтверджується довідкою виданою спеціалізованою радіологічною МСЕК № 069063, захворювання пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС та має право на отримання додаткової пенсії згідно статті 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У травні 2014 року позивач звернувся до Управління ПФУ у Києво-Святошинському районі Київської області із заявою стосовно здійснення перерахунку їй пенсії відповідно до вимог ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом № 2058с-03 від 18 червня 2014 року йому було відмовило у здійсненні відповідного перерахунку, оскільки розрахунок та виплата розміру пенсії, визначеного відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться згідно чинного законодавства України. Законні підстави для проведення перерахунку відсутні.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно статті 54 Закону встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Всупереч статтям 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу пенсія виплачувалась у розмірах, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року не містить обмежень щодо застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі і статей 50, 54 цього Закону.

Однак, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року №1622-VII, який набрав чинності 16 серпня 2014 року, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 6-7, яким встановлено, що норми ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Закон України від 31 липня 2014 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» №1622-VII набрав чинності 16 серпня 2014 року.

Вказані положення Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» неконституційним визнано не було.

За таких обставин, до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року №1622-VII, застосуванню підлягають положення ст.ст.50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а з 16 серпня 2014 року - відповідні Постанови Кабінету Міністрів України, а тому постанова суду першої інстанції вбачається обґрунтованою.

Враховуючи зазначене, правомірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову частково.

З наведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.