Справа № 821/1314/14
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2015 р. м. Київ К/800/61263/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року

у справі № 821/1314/14

за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Державного підприємства «Цюрупинське лісомисливське господарство»

про стягнення адміністративно-господарських санкцій

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Цюрупинське лісомисливське господарство» про стягнення з Державного підприємства «Цюрупинське лісомисливське господарство» на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів 26 668,90 грн. 90 коп., адміністративно-господарських санкцій та пені.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30.04.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2014 рішення суду першої інстанції змінено в частині підстав відмови у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій з мотивів порушення цими судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що Державне підприємство «Цюрупинське лісомисливське господарство» веде господарську діяльність та лише частково фінансується з державного бюджету. Крім того, відповідач не надав до Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту відповідну довідку про включення його до реєстру неприбуткових організацій.

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту звернулось до суду з цим позовом про стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій у зв'язку з невиконанням нормативу забезпечення робочих місць для інвалідів за 2013 рік.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для відповідальності суб'єкта господарювання може бути лише протиправна поведінка позивача, але судом цього під час з'ясування обставин справи не встановлено. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Державним підприємством «Цюрупинське лісомисливське господарство» у 2013 році виконано вимоги, передбачені Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», і на підприємство не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування або відсутність у населеному пункті за місцезнаходженням відповідача інвалідів, які бажають працевлаштуватися.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що за організаційно-правовою формою господарювання відповідач є державним підприємством і входить до структури Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України. Організаційно-правова форма державного підприємства передбачає, що воно повністю утримується за кошти державного бюджету.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, на підставі статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» норматив працевлаштування інвалідів не поширюється на Державне підприємство «Цюрупинське лісомисливське господарство», а тому адміністративно-господарські санкції і пеня за їх несплату до відповідача не застосовуються.

Переглядаючи рішення судів попередніх інстанцій та надаючи правову оцінку установленим обставинам справи, суд касаційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Згідно з положеннями статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

У той же час, пунктом 3 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 N 70, передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, також подають (надсилають) копію довідки органу державної податкової служби про включення їх до реєстру неприбуткових установ. Оригінал довідки пред'являється під час подання звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів. У разі надсилання звіту поштою копія довідки засвідчується нотаріально.

Таким чином, якщо Державне підприємство «Цюрупинське лісомисливське господарство» повністю утримується за рахунок коштів державного бюджету, то положення статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо адміністративно-господарських санкцій за невиконання вимог статті 19 цього закону на відповідача не поширюються.

Згідно з частиною першою статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення суду апеляційної інстанції названим вимогам процесуального закону відповідає не в повній мірі у зв'язку з тим, що зазначаючи про повне утримання цього підприємства за кошти державного бюджету, суд апеляційної інстанції не зазначив, якими саме обставинами та належними доказами у справі це підтверджується.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною четвертою статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Ураховуючи вказані положення правових норм адміністративного судочинства стосовно принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі та належності доказів, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на те, що під час нового розгляду цієї справи та прийняття рішення по суті спору суду першої інстанції необхідно у становити, чи Державне підприємство «Цюрупинське лісомисливське господарство» повністю утримуються за рахунок коштів державного бюджету та, відповідно, звільнене від обов'язку сплачувати адміністративно-господарські санкції відповідно до положень статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

З огляду на викладене доводи касаційної скарги частково заслуговують на увагу, у зв'язку з чим наявні підстави для її часткового задоволення та скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Частиною першою статті 220 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій було порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року в цій справі скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель