Справа № 638/18580/13-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р.Справа № 638/18580/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова на Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.12.2014р. по справі № 638/18580/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова третя особа Відкрите акціонерне товариство "Південбудмеханізація" механізована колона № 41

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, третя особа: Відкрите акціонерне товариство "Південбудмеханізація" механізована колона № 41, в якому просив визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії згідно довідки, виданої Механізованою колоною № 41 від 30.07.2012 року № 36; зобов'язати УПФУ в Київському районі м. Харкова прийняти довідку, видану Механізованою колоною № 41 від 30.07.2012 року № 36 до перерахунку пенсії, перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_2 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011р. № 1210 з 26.09.2013р. без кінцевої дати перерахунку.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.12.2014р. по справі № 638/18580/13-а позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 03.02.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача про перерахунок йому пенсії за період виконання робіт в зоні відчуження на підставі довідки, виданої Механізованою колоною № 41 від 30.07.2012року № 36 ґрунтуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Порядок обчислення по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

З 01.01.2012 року діє Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. № 1210.

Зазначеним Порядком передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Обчислення пенсій відповідно до Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які відповідно до статті 15 вказаного Закону видаються установами та організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату).

Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження є первинні документи про нараховану заробітну плату та фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 2 групи у зв'язку з захворюваннями, пов'язаними з виконанням обов'язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З 2005 року ОСОБА_2 отримує пенсію відповідально до вимог статей 50 і 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".

З 01.01.2012 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до пункту 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", передбачено, що пенсії призваних на військові, збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідок з Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у ІІІ зоні - 5, II - 4,І - 3).

При цьому, в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії - не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Так, з матеріалів справи слідує, що позивач працював з 01.10.1985 року у Механізованій колоні № 41 тресту «Південбудмеханізація» на посаді водія.

Згідно Наказу по підприємству від 09.04.1987 року ОСОБА_2 відряджений на роботу для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 14.04.1987 року по 30.04.1987 року, та перебував на майданчику третьої черги Чорнобильської АЕС.

Позивач отримав інвалідність 3-ї групи з 80% втрати працездатності.

В вересні 2013року ОСОБА_2 звернувся до Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова з проханням здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки № 36 від 30.07.2012р.

Рішенням комісії по розгляду питань з встановлення трудового стажу та вирішення спірних питань щодо призначення та перерахунку пенсії управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова від 02.10.2013 року ОСОБА_2 було відмовлено в здійсненні перерахунку пенсії за довідкою № 36 від 30.07.2012року.

Вказане рішення відповідача мотивоване тим, що на підприємстві, де працював ОСОБА_2 відсутні документи, які підтверджують збільшення тарифної ставки водія ОСОБА_2 та відсутні записи в особовій картці форми Т2 про підвищену тарифну ставку у 1987 році.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до наказу від 11.06.1986 року тресту «Південбудмеханізація» встановлено оплату праці робітникам при виконанні робіт на будівництві продбази на ст. Вільча для ліквідації наслідків аварії четвертого енергоблоку у подвійному розмірі.

Рішенням Урядової комісії від 02.02.1987р. №351 в березні-квітні 1987року територія Чорнобильської АЕС віднесена до 3-ї зони небезпеки.

Отже, ОСОБА_2 працював у 3 зоні небезпеки, та на нього розповсюджувалась дія п.п. 1 п. 10 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради міністрів СРСР та ВЦСПС від 7.05.1986 року №524-156, згідно якого оплата праці робітників, зайнятих у роботах 3-ї зони небезпеки провадиться у двократному розмірі, понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки посадового окладу, встановленого по основному місцю роботи.

Як вбачається з картки-довідки ОСОБА_2 на 1987 рік його місячна тарифна ставка складала 136,75крб. і встановлена при роботі підприємства з 8-ми годинним робочим днем та 5 денним робочим тижнем.

Згідно табелю робочого часу за 1986-1990роки та відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 16.01.1998р. №01-3/93-02-6 кількість робочих годин у квітні 1987року при 6 денному робочому тижні складала 156 годин.

З листа від 08.04.1987року №0502-14 за підписом в.о. управляючого треста слідує, що на підприємстві в цілях своєчасного закінчення земельних робіт на об'єкті, керівникам мехколон наказано встановити тривалість робочої зміни для бригад, виходячи з гранично допустимих щоденних доз опромінення з додатковою оплатою у розмірі однієї тарифної ставки (додаткового окладу) понад розмір, встановлений листом тресту від 06.04.1987року №29.

Таким чином, оскільки на підприємстві не збереглись відомості про виплату заробітної плати ОСОБА_2 за 1987рік, колегія суддів вважає вірним зазначення в довідці № 36 від 30.07.2012року, з врахуванням вищезазначених наказів по підприємству, в тому числі, наказу від 11.06.86 року, який передбачає оплату по подвоєній тарифній ставці та листа від 08.04.1987року про встановлення додаткової оплати в розмірі однієї тарифної ставки посадового окладу водія 176,98крб.

Такі данні вказані в картці-довідці за 1987рік, де тарифна ставка за квітень склала 176,98коп. (взята попередня ставка за березень 136,75руб та збільшена на 30% згідно до розпорядження Ради міністрів УРСР від 18.11.1986р. №643-р за суміщення професій, розширення зони обслуговування та збільшення обсягів робіт, передбаченому Постановою Ради Міністрів СРСР від 4.12.1981р. №1145 у відповідності до листа Мінпраці та соцпраці України від 13.04.2001року №03-3/1652-018-2 про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986- 1990 роках для осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС).

З розрахунку цієї ставки було перераховано заробітну плату, яка повинна була бути нарахована у квітні 1987року наказ №67 від 16 травня 2007року.

Кратність нарахована згідно до роз'яснення Міністерства праці України (лист 09-2160 від 23.05.1995року на ім'я керівництва Механізованої колони №41 вихідний номер 122 від 16.08.1995року) та, окрім того, кратність оплати праці ОСОБА_2 повинна бути врахована згідно норм Постанови Ради міністрів УСРС та УКППРОФСОФА від 10.06.1986р. №202-7.

Відповідно до табеля обліку використання робочого часу за квітень 1987 року зазначено, що ОСОБА_2 працював з 15.04.1987р. по 30.04.1987р. щоденно по 12 годин.

Таким чином, за час перебування у відрядженні позивачу необхідно було нараховувати: збережений середній заробіток за робочі дні в період з 14.04.1987 по 30.04.1987р. згідно графіка роботи по основному місцю роботу, однак, оскільки останній не зберігся, то слід обчислювати кількість робочих днів за цей період відповідно до календарю за 1987рік, оплату за фактично відпрацьований час згідно табелю обліку використання робочого часу за квітень 1987року по підвищеній тарифній ставці з урахування кратності - 4 (за 192 робочі години-16 календарних днів, доплату за класність водія (2-й клас) в розмірі 10% за фактично відпрацьований час по підвищеній у 2 рази годинній тарифній ставці без врахування кратності, доплату за роботу в понаднормований час по 6 годин щоденно, доплату за роботу у 2 вихідні дні (19 та 26 квітня).

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії, є неправомірним, оскільки це протирічить даним, вказаним в картці-довідці за 1987 рік по підприємству мехколона №41, де працював позивач про те, що тарифна ставка ОСОБА_2 складає 136,75 крб., що й відображено у довідці №36 від 30.07.2012року про зазначення розміру посадового окладу (тарифної ставки) в сумі 176,98карб.

Даний розрахунок у зв'язку з відсутністю певних документів на підприємстві здійснено на підставі раніш вказаних нормативних документів, що є вірним та відповідно до роз'яснень Міністерства праці України про проведення перерахунку заробітної плати працівників, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.14), оскільки іншим шляхом встановити наявні факти за відсутності втрати певних документів підприємство позбавлено можливості.

З приводу доводів відповідача, викладених у апеляційній скарзі про те, що позивачу неправомірно врахована премія у розмірі 60 %, колегія суддів зазначає, що згідно довідки від 30.07.2012 року № 36, поданої до УПФУ для здійснення перерахунку пенсії, вказана премія не врахована у розмір заробітної плати для обчислення пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.12.2014р. по справі № 638/18580/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.