Справа № 2а-2943/11
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Справа № 37708/12

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 серпня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області про визнання права на одержання сум соціальних виплат, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю,-

В С Т А Н О В И Л А:

22.07.2011 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання права на виплату суми, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.03.2010 року УПФ України в Міжгірському районі Закарпатської області зобов'язано нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. включно, яка обчислюється відповідно до ст.28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням виплачених сум. У зв'язку із смертю ОСОБА_2 зазначені у рішенні суду соціальні виплати за життя не встиг одержати.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 серпня 2011 року адміністративний позов - задоволено.

Відповідач рішення оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі покликається на те, що згідно п.4 ч.2 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

В разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 04 лютого 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області (а.с.6), на день смерті спадкодавця з ним проживала та була зареєстрована його дружина і відповідно вона має право на виплату суми пенсії, що належала її чоловіку.

Проте, колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованим.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що чоловік позивачки ОСОБА_2, був пенсіонером, який відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про соціальний захисту війни» набув статусу «дитина війни», тому згідно ст.6 вказаного Закону мав право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження № НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області (а.с. 7), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.09.1973 року.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1219 ЦК України, до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема і право на пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно зі ст. 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

До складу спадщини входять виплати, нараховані особі, але не отримані нею за життя, а тому суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку про проведення нарахування та виплату на користь ОСОБА_1, як члену сім'ї померлого ОСОБА_2 надбавки до підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, оскільки заборгованість з виплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як це передбачено ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року так і не була нарахована померлому пенсіонерові.

Колегія суддів зазначає, що оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, спірні правовідносини не допускають правонаступництва, за життя ОСОБА_2 не було закінчено виконавче провадження за судовим рішенням, вимоги позивача про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити на її користь, як члена сім'ї та спадкоємця суми підвищення до пенсії, передбаченого Законом України "Про соціальний захист дітей війни", не підлягають задоволенню.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, оскільки висновки суду не грунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області задовольнити, а рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 серпня 2011 року у справі №2а-2943/10 - скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М.Гінда

В.Я. Качмар