Справа № 2-а-2795/11
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа 6а/489/20/15
УХВАЛА

18 лютого 2015 року

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

представника стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області (далі - ВПВР) про зміну способу виконання судового рішення

встановив:

У лютому 2015 року ВПВР звернувся до суду із поданням про зміну способу виконання постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.03.2011, відповідно до якої зобов'язано Департамент праці та соціального захисту населення м. Миколаєва (далі - Департамент) перерахувати та виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік відповідно до вимог статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням мінімальної заробітної плати на дату виплати цієї допомоги, з урахуванням раніш виплаченої суми.

Посилаючись на відсутність фінансових ресурсів у боржника, як на ускладнюючу обставину виконання постанови суду, та положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», за яким виконання рішень про стягнення коштів з державних установ покладається на органи Державної казначейської служби, державний виконавець просить змінити спосіб виконання постанови суду із зобов'язального характеру в частині зобов'язання Департаменту виплатити щорічну допомогу на оздоровлення на стягнення з Департаменту на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 3750,00 грн.

У судове засідання заявник та Департамент представників не направили, що не перешкоджає розгляду подання.

Представник стягувача просила подання задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Із змісту подання ВПВР вбачається, що на виконанні у вказаного Відділу на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м.Миколаєва відповідно до постанови цього суду від 25.03.2011, якою зобов'язано Департамент перерахувати та виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік відповідно до вимог статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням мінімальної заробітної плати на дату виплати цієї допомоги, з урахуванням раніш виплаченої суми.

Постанова суду Департаментом виконана частково в частині нарахування ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в розмірі 3750,00 грн. У іншій частині не виконана через відсутність фінансових ресурсів у боржника, який є бюджетною установою.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Між тим, у поданні ВПВР фактично просить змінити судове рішення, оскільки така вимога як стягнення коштів не була предметом розгляду та дослідження адміністративним судом під час прийняття постанови від 25.03.2011.

Крім того, відсутність у боржника бюджетних асигнувань не є обставиною, що ускладнює виконання судового рішення, оскільки виплата щорічної допомоги на оздоровлення буде можливою Департаментом після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Інші доводи ВПВР не впливають на висновок суду.

Наведений вище висновок суду відповідає постанові Верховного Суду України від 13.01.2015 по справі № 21-604а14, застосування якою є обов'язковою судами.

Керуючись статтею 263 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про зміну способу виконання судового рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.В.Коваленко