Справа № 808/7671/14
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року 12 год. 45 хв. Справа № 808/7671/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представника позивача Гордєвської С.В.

представника відповідача Сергієнко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Мелітопольський компресор»

до: Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Мелітопольський компресор» (далі - ПАТ «Мелітопольський компресор» або позивач) звернулось з адміністративним позовом до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області(далі - відповідач) у якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2014, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції за порушення строків декларування у сумі 170 грн., та податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2014, яким за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності нарахована пеня у розмірі 5300 грн. 99 коп. (а.с. 67-72).

В обґрунтування позовних вимог про скасування податкового повідомлення рішення № від 21.10.2014 позивач зазначив, що податковим органом помилково зроблений висновок, що моментом здійснення імпорту товару є не момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України, а є дата завершення оформлення митної декларації, у зв'язку з чим відповідачем неправомірно визначено кількість діб прострочення поставки товару. Також позивач вважає, що пеня за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності нарахована поза межами строків, встановлених статтею 250 Господарського кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.10.2014 позивач зазначив, що станом на 31.12.2013 імпортовані товари за зовнішньоекономічними контрактами знаходились на митний території України, у зв'язку з чим ПАТ «Мелітопольський компресор» не повинно було подавати Декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами. Окрім того, позивач вважає, що відповідач не є компетентним органом щодо застосування до суб'єктів господарської діяльності санкцій, що передбачені Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити та надала пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, просила у його задоволені відмовити та вважала, що податкові повідомленні прийняті правомірно, у зв'язку із встановленими у ході проведеної перевірки порушеннями термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та вимог валютного законодавства.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що у період з 16.09.2014 по 26.09.2014 відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку ПАТ «Мелітопольський компресор» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 13.08.2013 по 09.01.2014 по контракту № 804/046577918/01237 від 23.07.2013 з нерезидентом ЗАО «Уралэлаткромаш», Російська Федерація та по контракту № 00918 від 12.09.2013 з нерезидентом «WUXI FANGSHEND HEAT EXCHANGER MANUFACTURING CO.,LTD», Китай, за результатами якої складено акт перевірки від 06.10.2014 №1914/08-32-22-01/00217840, у висновках якого зазначено про встановлені порушення:

1) статті 2 Закону України «Про порядок розрахунків в іноземній валюті» - товар надійшов на митну територію України:

- по контракту № 804/046577918/01237 від 23.07.2013 від нерезидента ЗАО «Уралэлаткромаш», Російська Федерація, із затримкою 8 днів у сумі 78242,5 руб Р.Ф., або у гривневому еквіваленті 19147,51 грн.; 6 днів у сумі 56927,5 руб. Р.Ф., або у гривневому еквіваленті 13864,69 грн.

- по контракту № 00918 від 12.09.2013 від нерезидента «WUXI FANGSHEND HEAT EXCHANGER MANUFACTURING CO.,LTD», Китай, із затримкою 11 днів у сумі 17408,75 дол. США, або у гривневому еквіваленті 139148,14 грн.

2) статтю 9 декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» - не надано Декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходиться за її межами станом на 01.01.2014 (а.с. 12-24).

Зазначені висновки обґрунтовані тим, що згідно з митними деклараціями товари за зовнішньоекономічними контрактами надійшли на митну територію України пізніше 90 календарних днів з дати здійснення платежу:

1) по контракту № 804/046577918/01237 від 23.07.2013 від нерезидента ЗАО «Уралэлаткромаш», Російська Федерація:

- дата здійснення платежу 13.08.2013 у сумі 78242,5 руб Р.Ф., або у гривневому еквіваленті 19147,51 грн., граничний термін поставки 11.11.2013, - товар надійшов на митну територію України 19.11.2013;

- дата здійснення платежу 15.08.2013 у сумі 56927,5 руб. Р.Ф., або у гривневому еквіваленті 13864,69 грн., граничний термін поставки 13.11.2013, - товар надійшов на митну територію України 19.11.2013;

2) по контракту № 00918 від 12.09.2013 від нерезидента «WUXI FANGSHEND HEAT EXCHANGER MANUFACTURING CO.,LTD», Китай:

- дата здійснення платежу 30.09.2013 у сумі 17408,75 дол. США, або у гривневому еквіваленті 139148,14 грн., граничний термін поставки 29.12.2013, - товар надійшов на митну територію України 09.01.2014;

- ПАТ «Мелітопольський компресор» не подано Декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходиться за її межами станом на 01.01.2014.

На підставі акту перевірки відповідачем 21.10.2014 прийняті податкові повідомлення-рішення форми «У» № , яким застосовані штрафні (фінансові) санкції за порушення строків декларування у сумі 170 грн., та № , яким за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності нарахована пеня у розмірі 5300 грн. 99 коп. (а.с. 8-11).

Суд приходить до висновку, що відповідачем необґрунтовано визначено момент поставки товарів за імпортними операціями та зроблені висновки про наявність у позивача валютних цінностей та майна за межами України станом на 01.01.2014, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення форми «У» від 21.10.2014 № в частині нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 4669 грн. 63 коп. та податкове повідомлення-рішення «У» від 21.10.2014 № , яким застосовані штрафні (фінансові) санкції за порушення строків декларування у сумі 170 грн., прийняті протиправно та підлягають скасуванню з наступних підстав.

12.09.2013 між ПАТ «Мелітопольський компресор» та компанією «WUXI FANGSHEND HEAT EXCHANGER MANUFACTURING CO.,LTD», Китай (продавець), укладено контракт купівлі-продажу товару № 00918, за умовами якого продавець зобов'язався продати покупцю теплообмінники (а.с. 39-42).

Згідно з Специфікацією № 1 від 12.09.2013 поставці підлягали теплообмінники у кількості 125 штук, загальною вартістю 34817,5 доларів США (а.с. 43).

Як встановлено актом перевірки, на виконання умов договору позивачем перераховано з валютного рахунку 2803 ЗРУ ПАО КБ «Приватбанк» на валютний рахунок продавця валютні кошти на загальну суму 34817,50 доларів США, або у гривневому еквіваленті 278296,28 грн. за теплообмінники:

- платіжне доручення № 20 від 30.09.2013 на суму 17408,75 доларів США, або у гривневому еквіваленті 139148,14 грн. - граничний термін поставки 29.12.2013;

- платіжне доручення № 25 від 31.10.2013 на суму 17408,75 доларів США, або у гривневому еквіваленті 139148,14 грн. - граничний термін поставки 29.01.2014 (а.с. 20).

Перерахування коштів підтверджується також наданими представником позивача копіями платіжних доручень (89-90).

23.07.2013 між ПАТ «Мелітопольський компресор» ЗАО «Уралэлаткромаш», Російська Федерація (постачальник) укладено контракт № 804/046577918/01237, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити електродвигуни в асортименті, кількості, строки та за цінами, які зазначені в специфікаціях, які є невід'ємною частиною контракту (а.с. 51-52).

Відповідно до Специфікації № 1, поставці підлягали електродвигуни у кількості 2 штук вартістю 135170 російських рублів, загальна вартість 270340 російських рублів.

Як встановлено актом перевірки, на виконання умов договору позивачем перераховано з валютного рахунку 0611 ЗРУ ПАО КБ «Приватбанк» на валютний рахунок продавця валютні кошти на загальну суму 270340 російських рублів, або у гривневому еквіваленті 66352,25 грн.:

- платіжне доручення № 14 від 13.08.2013 на суму 78242,50 російських рублів, або у гривневому еквіваленті 19147,51 грн. - граничний термін поставки 11.11.2013;

- платіжне доручення № 15 від 15.08.2013 на суму 56927,50 російських рублів, або у гривневому еквіваленті 13864,69 грн. - граничний термін поставки 13.11.2013;

- платіжне доручення № 22 від 03.10.2013 на суму 135170 російських рублів - граничний термін поставки 01.01.2014 (а.с. 16).

Перерахування коштів підтверджується також наданими представником позивача копіями платіжних доручень (а.с. 91-93).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку

Частиною 4 цієї ж статті визначено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Постановами Національного банку України «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті» від 14.05.2013 № 163 та від 14.11.2013 № 453 (які регулювали строки здійснення розрахунків у період здійснення позивачем імпортних операцій), було встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

За змістом абзацу чотирнадцятого статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та абзацу четвертого пункту 1.1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Національного банку України від 24.03.1999 № 136, імпорт - це купівля українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

Імпортна операція у розумінні статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачає здійснення суб'єктом господарювання імпорту.

При цьому моментом здійснення імпорту відповідно до абзацу тридцять восьмого статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Таким чином, моментом вчинення імпортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статей 2, 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України.

Аналогічні висновки щодо визначення моменту поставки товару за імпортною операцією викладені у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 у справі № 21-421а11, які відповідно до приписів частини 2 статті 161 та частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими при виборі правової норми, що підлягає застосуванню для спірних правовідносин.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно визначено момент поставки товарів за зовнішньоекономічними контрактами не з моменту фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України, а з дат оформлення митних декларацій.

Як встановлено судом, товар за контрактом № 804/046577918/01237 від 23.07.2013, укладеним позивачем з ЗАО «Уралэлаткромаш», Російська Федерація, перетнув митний кордон України 14.11.2013, що підтверджується відтиском штампу Сумської митниці «Під митним контролем» від 14.11.2013 на рахунку фактурі № 00000998 від 04.10.2013 (а.с. 53).

Враховуючи, що позивачем валютні кошти за імпортним контрактом перераховані контрагенту 13.08.2013 та 15.08.2013, граничними строками поставки відповідно до здійснених платежів були 11.11.2013 та 13.11.2013, суд приходить до висновку, що у даному випадку має місце порушення строків, встановлених статтею 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та Постановою Національного банку України від 14.05.2013 №163, відповідно на 3 та 1 день, у зв'язку з чим загальний розмір пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за контрактом 804/046577918/01237 від 23.07.2013 повинен становити 213 грн. 92 коп.

Товар за контрактом № 00918 від 12.09.2013, укладеним позивачем з нерезидентом «WUXI FANGSHEND HEAT EXCHANGER MANUFACTURING CO.,LTD», Китай, перетнув митний кордон України 30.12.2013, що підтверджується відтиском штампу Південної митниці «Під митним контролем» від 30.12.2013 на сервісному коносаменті № МSCUE А547933 (а.с. 44).

Враховуючи, що позивачем валютні кошти за імпортним контрактом перераховані контрагенту 30.09.2013 та 31.10.2013, граничними строками поставки відповідно до здійснених платежів були 29.12.2013 та 29.01.2014, суд приходить до висновку, що у даному випадку має місце порушення строків, встановлених статтею 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та Постановами Національного банку України від 14.05.2013 № 163 та від 14.11.2013 № 453, на 1 день, у зв'язку з чим загальний розмір пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за контрактом № 00918 від 12.09.2013 повинен становити 417 грн. 44 коп.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення форми «У» від 21.10.2014 № підлягають частковому задоволенню та зазначене рішення підлягає скасуванню в частині зайво нарахованої пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 4669 грн. 63 коп.

Доводи позивача про те, що оскаржуване рішення прийнято поза межами строків, визначених статтею 250 Господарського кодексу України, суд вважає необґрунтованими та такими, що не можуть бути підставою для скасування податкового повідомлення-рішення форми «У» від 21.10.2014 № повністю, оскільки обставини щодо здійснення розрахунків за імпортними контрактами та поставки товару були встановлені при проведенні відповідачем перевірки, яка проводилась у період з 16.09.2014 по 26.09.2014.

Також суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «У» від 21.10.2014 № , яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції за порушення строків декларування у сумі 170 грн.

Режим здійснення валютних операцій на території України, загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, а також права й обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства установлені Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет) .

Відповідно до частини 1 статті 9 Декрету, валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України.

Враховуючи, що за імпортним контрактом № 00918 від 12.09.2013 товар перетнув митний кордон України 30.12.2013, позивач не повинен був подавати Декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходиться за її межами, у зв'язку з чим висновки відповідача про порушення ПАТ «Мелітопольський компресор» статті 9 Декрету є необґрунтованими та податкове повідомлення-рішення прийнято протиправно.

Окрім того, пунктом 2 статті 16 Декрету визначено компетентні органи, які мають право застосувати санкції за невиконання вимог статті 9 Декрету, якими є Національний банк України та його визначенням - підпорядковані йому установи, яким відповідач не є.

Висновки щодо компетентного органу, який має застосувати санкції за порушення приписів Декрету, викладені у постанові Верховного Суду України від 07.02.2012 у справі № 21-904во10.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, присудженню з Державного бюджету України на користь позивача підлягають здійснені ним та документально підтвердженні судові витрати (а.с. 2).

Керуючись статтями 2, 4, 7-12, 69-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Мелітопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення форми «У» від 21.10.2014 № в частині нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 4669 (чотири тисячі шістсот шістдесят дев'ять) грн. 63 коп.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Мелітопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення форми «У» від 21.10.2014 № .

У решті позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Мелітопольський компресор» з Державного бюджету України судові витрати у сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша