Справа № 601/137/15-а
Суддя: Мочальська В. М.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №601/137/15-а
Провадження № 2-а/601/6/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Мочальської В.М.,

при секретарі Коляді О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом в суд до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії вказавши, що з 24 січня 2011 року йому призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». При призначені пенсії до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії, як державному службовцю, не враховано суми матеріальної допомоги, та суми індексації заробітної плати за період з 01.01.2000 року по 31 грудня 2004 року, хоча з вказаних сум сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. 11 грудня 2014 року позивач звернувся із заявою до УПФ України в Кременецькому районі щодо включення вказаних сум та перерахунку йому пенсії, однак отримав відмову.

А тому позивач просить суд визнати дії УПФ України в Кременецькому районі в частині відмови у включенні сум матеріальної допомоги, та індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати держаного службовця для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» незаконними та протиправними, зобов'язати УПФ України в Кременецькому районі провести перерахунок пенсії з моменту призначення з 24 січня 2011 року в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з включенням сум матеріальної допомоги, та індексації заробітної плати до складових заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно Закону України «Про державну службу».

В судове засідання позивач не з'явився, надіславши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надіславши заяву про розгляд справи у її відсутності та заперечення проти позову зазначивши, що для обчислення пенсії державним службовцям заробітну плату визначають відповідно до Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії», якою передбачено механізм визначення заробітку під час обчислення пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ «Про державну службу». Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Матеріальна допомога та індексація не відностяться до складових заробітної плати державного службовця.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення.

З пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 11.12.2011 року випливає, що вказане посвідчення видане Управлінням Пенсійного фонду України на ім'я ОСОБА_1.

З довідки від 11.12.2014 року про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяців роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» виданої УПФ України в Кременецькому районі вбачається сума заробітної плати ОСОБА_1, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с. 12).

З відповіді УПФ України в Кременецькому районі від 25.12.2014 року № 45/Г-11 слідує, що підстав для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням індексації та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та матеріальної допомоги не має (а.с. 10-11).

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (Закону № 3723-XII) (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч.4 ст. 37 вищезазначеного Закону за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що індексація, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Згідно ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 14.05.2013 року в справі № 21-125а13, в якій визначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових потреб входила до системи оплати праці державного службовця, а тому має бути врахована при обчисленні пенсії.

Однак, згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки звернувся з позовом 21.01.2015 року.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто починаючи з 21.07.2014 року. Позовні вимоги поза межами строку звернення до суду, слід залишити без розгляду.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст., 99, 100, 158-163 КАС України, Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області щодо не включення сум матеріальної допомоги, та індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати держаного службовця для призначення пенсії відповідно до ст. 37 ЗУ «Про державну службу» незаконними та протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 21 липня 2014 року в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з включенням сум матеріальної допомоги, та індексації заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно Закону України «Про державну службу».

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії за період з 24.01.2011 року по 21.07.2014 року - залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі застосування судом ч.3 ст. 160 цього Кодексу - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Головуючий: