Справа № 233/6424/14-а
Суддя: Чернецький В. А.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/6424/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Чернецький В. А.

при секретарі Купрєєнко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Погорелової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2014 року позивач звернувся з позовом до відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанов.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що в листопаді 2014 року позивачу стало відомо, що з його заробітної плати були утримані кошти у розмірі 256,06 грн. Він звернувся до бухгалтерії підприємства на якому працює, де йому було повідомлено, що кошти утримані згідно постанови ВДВС Костянтинівського МРУЮ. Але про існування будь-якого виконавчого провадження йому відомо не було. У зв'язку з цим він звернувся до бухгалтерії підприємства за одержанням довідки щодо утримання з його заробітної плати коштів. З наданої бухгалтерією довідки № 127 від 10.11.2014 року вбачається, що було відкрито виконавче провадження № 44521287 за виконавчим листом № 0527/7196 від 30.11.2012 року. За даним виконавчим провадженням з нього було стягнуто: судовий збір у розмірі 214,60 грн.; виконавчий збір у розмірі 21,46 грн.; послуги 20,00 грн. Таким чином йому стало відомо, що в провадженні ВДВС Костянтинівського МРУЮ було відкрито виконавче провадження, в якому він є боржником. Проте постанови про відкриття провадження він не отримував. 03 грудня 2014 року до ВДВС Костянтинівського МРУЮ позивачем була подана скарга щодо надання копій постанов за виконавчим провадженням № 44521287. У цей же день, тобто 3 грудня 2014 року йому було надані копії: постанови про відкриття виконавчого провадження №4452187 від 26.08.2014 р., постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.09.2014 р., постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 05.09.2014 р. та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.09.2014 року. Позивач вважає дії заступника начальника ВДВС Костянтинівського МРУЮ Погорєлової О.В. протиправними, а постанови винесені з порушенням законодавством такими що підлягають скасуванню з наступних підстав. Нормативно-правовим актом, який регламентує умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження». Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.08.2014 року до ВДВС Костянтинівського МРУЮ 26.08.2014 року надійшла заява про стягнення з нього на користь держави судового збору у сумі 214,60 грн. за виконавчим листом 0527/7196 виданим 30.11.2012 року, який набрав чинності 10.01.2013 року. Пунктом 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження», встановлені строки пред'явлення виконавчих документів до виконання, а саме виконавчі документи можуть бути пред'явлені протягом року. Таким чином виконавчий лист №0527/7196, виданий 30.11.2012 року, який набрав чинності 10.01.2013 року повинен був пред'явлений до виконання до 10.01.2014 року, проте Відповідач не перевірив, чи не пропущений строк пред'явлення виконавчого документа, чим було порушено вимоги вищезазначеної статті. Так дійсно 30.11.2012 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області було винесено рішення, яким стягнуто з нього судовий збір у розмірі 214,60 грн. Дане рішення набрало законної сили після перегляду Апеляційним судом Донецької області 10 січня 2013 року. Проте судовий сбір за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ним було сплачено ще 8 грудня 2012 року. Порядок дій державного виконавця під час вирішення питання щодо прийняття виконавчого документа до виконання зазначений ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження". Так, за приписами ч. 1 ст. 25 Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Частиною п'ятою вказаної статті передбачено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувану та боржникові. Проте у порушення приписів ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» постанови про відкриття виконавчого провадження я не отримував та не мав змогу пред'явити державному виконавцю докази про сплату стягнутого судового збору.

Заступником начальника ВДВС Костянтинівського МРУЮ було винесено:

- 4 вересня 2014 року постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 21,46 грн.;

- 5 вересня 2014 року постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 20,00 грн.;

- 12 вересня 2014 року постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, за якою з моєї заробітної плати було утримано та перераховано до бюджету грошові кошти у сумі 214,60 грн. стягнутий судовий збір, 21,46 - виконавчий збір та 20,00 грн. - витрати на проведення виконавчих дій. Дії державного виконавця ДВС про примусове стягнення зазначених сум вважає не законним, тому що дії державного виконавця здійсненні з явним порушенням закону, бо державний виконавець не з'ясував факту отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження, а отже у нього не було підстав звертатися до Відповідача для документального підтвердження про сплату стягуваної суми. Позивач просить визнати дії заступника начальника ВДВС Костянтинівського МРУЮ Погорєлової О.В. щодо винесення постанов про: стягнення з боржника виконавчого збору від 04.09.2014 p., стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 05.09.2014 р. та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.09.2014 року протиправними..

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі по підставам, вказаним у позовній заяві.

Представник відповідача Погорелова О.В. в судовому засіданні надала заперечення проти позову та пояснила наступне. Відділ державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції на скаргу позивача від 03.12.2014 року останньому повідомив, що виконавчий лист № 0527/7196 30.11.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору у сумі 214,60 грн. надійшов на виконання, згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова 26.08.2014 року про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. У постанові про відкриття виконавчого провадження Позивачу був наданий добровільний строк до 03.09.2014 року. У з в'язку з тим, що боржник у добровільний строк не сплатив судовий збір, тому згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про стягнення виконавчого збору у сумі 21,46 грн., 05.09.2014 року державним виконавцем була винесена постанова про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 20,00 грн., 15.09.2014 року державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника та надіслана до бухгалтерії «Дистанції колії» для виконання. 1310.2014 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник фізична особа - про зміну місця роботи. Але позивачем не було повідомлено виконавчу службу про самостійне виконання рішення. Після того, як позивач дізнався про утримання з його заробітної плати суми боргу, він не надав до відділу квитанцію на підтвердження сплати боргу. Копію квитанції про сплату судового збору відділом було отримано разом з документами, що були додані до адміністративного позову. 23.12.2014 року начальником відділу ДВС була проведена перевірка законності виконавчого провадження. За результатами перевірки було прийнято рішення про скасування Постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.10.2014 року, скасування Постанови про стягнення виконавчого збору від 04.09.2014 року, скасування Постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 05.09.2014 року (тобто фактично виконана частина позовних вимог). У подальшому сума виконавчого збору та витрат буде повернута Позивачеві. Представник відповідача просить у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

Згідно листа № 127 від 10.11.2014 року Костянтинівська Дистанція колії повідомила про утримання з робітника ОСОБА_3 сум згідно постанови ВП 44521287 від 12.09.2014 року, за виконавчим листом № 0527/7196 від 30.11.2012 року. Утримано та перераховано: судовий збір - 214,60 грн., виконавчий збір - 21,46 грн., послуги - 20,00 грн (а.с.7).

Згідно копії квитанції від 08 грудня 2012 року ОСОБА_3 оплатив судовий збір в розмірі 214,60 грн. за рішення суду (а.с.13, 37)

Згідно постанови начальника ВДВС Костянтинівського МРУЮ Рогожкіною Г.Т. про результати законності виконавчого провадження від 23.12.2014 рок, розгляду скарги ОСОБА_3, в якій було вказано про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.10.2014 року (а.с. 20), про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 04.09.2014 року (а.с.21), про скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 05.09.2014 року (а.с.22).

Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження мають право брати участь у провадженні виконавчих дій.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов'язаний, у тому числі утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Частиною 1 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У судовому засіданні встановлено, що позивач добровільно сплатив стягнуті судом 214 грн. ще до відкриття виконавчого провадження, але не повідомив про це ані суд, ані виконавчу службу, квитанцію про сплату грошей нікому не пред'являв і надав її тільки у судовому засіданні при розгляді справи. Таким чином він сам прияв відкриттю виконавчих проваджень, що було проведення законно на підставі виконавчого листа, що передбачає примусове виконання судового рішення.

На теперішній час права позивача керівником відповідача відновлені, виконавчі провадженні відносно позивача закрити, але фактично гроші йому ще не повернуті і потрібна судова допомога у примусовому стягненні стягнутих з нього коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Позивачем сплачено судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 73,08 грн., які повинні бути присуджені позивачу з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-4, 6-9, 18, 41 ч. 2, 71, 72, 94, 99, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суму судового збору у розмірі, суму виконавчого збору у сумі 21 (двадцять одна гривня) 46 копійок, суми витрат на проведення виконавчих дій у сумі 20 (двадцять) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_3 витрати, пов'язані із сплатою судового збору у розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок, та надмір сплачену суму державного мита у розиірі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя