Справа № 821/3921/14
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/3921/14

Категорія: 8.3.15 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю представників:

апелянта - Белінської Ю.О.,

позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10.11.2014 року по справі за фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що приватний підприємець як вторинний водокористувач не є платником збору на спеціальне водокористування, оскільки не використовує воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва. Крім того, позивач не зобов'язаний сплачувати орендну плату за паї, оскільки договори оренди земельних ділянок з фізичними особами не зареєстровані. Щодо нарахування земельного податку в сумі 5632 грн. 50 коп. позивач зауважив, що є платником єдиного податку, тому звільнений від сплати земельного податку за ті ділянки, що використовує для підприємницької діяльності.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10.11.2014 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 19.08.14р. № , № . Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 19.08.2014 року № в частині застосування 2503 грн. 30 коп. штрафних санкцій.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Генічеська об'єднана державної податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Херсонській області в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

ОСОБА_3 зареєстрований фізичною особою підприємцем в 2004 році, знаходиться на обліку як платник податків у Новотроїцькому відділенні Генічеської ОДПІ, в період з 01.07.11 по 31.03.14 являвся платником єдиного податку по таким видам діяльності: вирощування зернових та технічних культур, бобових, насіння олійних культур, вирощування овочів і баштанних культур, допоміжна діяльність у рослинництві, складське господарство та інші, є платником податку на доходи фізичних осіб, платником податку на додану вартість.

В липні 2014 року головним державним ревізором-інспектором Генічеської ОДПІ Надєждіною O.JI. була проведена документальна виїзна позапланова перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 за період з 01.07.11 по 31.03.14, за висновками якої складено акт від 31.07.14 №288/170/НОМЕР_1.

В акті зазначено, що ФОП ОСОБА_3 порушено:

- ст.ст. 323, 324, 328 Податкового Кодексу України в частині зменшення об'єкту оподаткування зі збору за спеціальне водокористування в сумі 375915 грн. 51 коп.,

- п. 18.2 «б» ст. 18 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» в частині неподання або подання не у повному обсязі податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків, суми утриманого з них податку за період з 01.07.11 по 31.03.14,

- ст. 168 Податкового кодексу України, що призвело до нарахування 62975 грн. 83 коп. податку з доходів фізичних осіб, але до бюджету не перераховано,

- ст. ст. 269, 286 Податкового кодексу України в частині не нарахування та несплати земельного податку за землі, які знаходяться в користуванні позивача в сумі 5632 грн. 50 коп.

За висновками акту перевірки, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 19.08.14:

- № про застосування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку в сумі 15743 грн. 96 коп. (25%) з посиланням на п. 127.1 ст. 127 ПКУ,

- № про збільшення грошового зобов'язання по збору за спеціальне використання води за основним платежем на суму 375915 грн. 51 коп., і за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 93978 грн. 88 коп. (25%),

- № про збільшення грошового зобов'язання по земельному податку на 5632 грн. 50 коп. та застосування 1408 грн. 13 коп. штрафу (25%).

Вирішуючи справу по суті, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін в судовому засіданні судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків задовольняючи позовні вимоги, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з акту перевірки, згідно п. 18.1 ст. 18, пп. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_3 є особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів фізичних осіб, яка виплачує такі доходи на користь платника податку.

Відповідно до ст. 288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а п.. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що в разі відсутності договору оренди такої земельної ділянки, платник повинен сплачувати суму платежу в розмірі земельного податку.

Підставою для нарахування земельного податку за 2011 рік є рішення Новотроїцької селищної ради від 28.01.2011 року № 62 «Про встановлення ставок земельного податку». Земельний податок за 1 кв. м складає 0,055 грн. на рік. На 2012 рік ставка земельного податку встановлено в сумі 0,060 грн. за 1 м. кв. згідно рішення сесії від 10.01.2012 № 268. На 2013-2014 роки згідно рішення сесії від 17.01.2013 №451 «Про встановлення ставок земельного податку» земельний податок за 1 кв. м складає 0,08 грн. на рік.

Аналогічні положення передбачено ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Однак як вбачається з матеріалів справи, доказів сплати позивачем в 2013 році доходів 19 фізичним особам за оренду паїв на території Олександрівської сільської ради в сум 66747 грн., суду не надано, що також було досліджено судом першої інстанції та не заперечувалось сторонами по справі в судовому засідання апеляційної інстанції.

Представник апелянта підтвердив у судовому засіданні, що єдиною підставою нарахування позивачеві податку з доходів фізичних осіб, яка виплачує такі доходи на користь платника податку була довідка Олександрівської сільської ради про те, що у позивача на 86,3га знаходиться в стадії оформлення договори оренди землі. В акті перевірки відсутні докази того, що позивач уклав на цю землю договори оренди з власниками земельних паїв та у встановлений законом спосіб, прийняв по акту приймання-передачі цю землю, вирощував там сільськогосподарські культури та сплачував оренду плату, також такі докази відсутні і в матеріалах справи .

Відповідно до ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно п.164.2.5 ст.164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу.

П.170.1.2. статті 170 Податковим агентом платника податку - орендодавця під час нарахування доходу від надання в оренду об'єктів нерухомості, інших, ніж зазначені в підпункті 170.1.1 цього пункту (включаючи земельну ділянку, що знаходиться під такою нерухомістю, чи присадибну ділянку), є орендар. При цьому об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу за повний чи неповний місяць оренди. Мінімальна сума орендного платежу визначається за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України, виходячи з мінімальної вартості місячної оренди одного квадратного метра загальної площі нерухомості з урахуванням місця її розташування, інших функціональних та якісних показників, що встановлюються органом місцевого самоврядування села, селища, міста, на території яких вона розташована, та оприлюднюється у спосіб, найбільш доступний для жителів такої територіальної громади. Якщо мінімальну вартість не встановлено чи не оприлюднено до початку звітного (податкового) року, об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеного в договорі оренди.

Оскільки відповідачем не доведено, що позивач використовував у своїй господарській діяльності 86,3 га земель приватної власності та отримував дохід і сплачував орендну плату орендодавцям, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції що нарахування штрафної санкції по податку доходи фізичних осіб в сумі 15743,96 грн. по податковому повідомленню-рішенню № є безпідставним.

Податкове повідомлення-рішення № на суму 7040,63 грн., в т.ч. 5632,5 грн. основного боргу та 1408,13 грн. штрафної санкції по земельному податку фізичних осіб судова колегія також вважає протиправним з огляду на наступне.

Згідно свідоцтва платника єдиного податку серія НОМЕР_2 з 01.01.12р. позивач є платником єдиного податку по таким видам діяльності: вирощування зернових та технічних культур, бобових, насіння олійних культур, вирощування овочів і баштанних культур, допоміжна діяльність у рослинництві, складське господарство та інші.

Згідно Акту перевірки (стор.12) відповідачем нараховано 5632,5 грн. земельного податку та 140813 грн. штрафної санкції за користування земельною ділянкою площею 30000,0 кв.м., яка знаходиться в АДРЕСА_1, на якій розташовані нежитлові будівлі зернотоку. Однак згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно позивач є власником лише 73/100 часток цього майна і використовує його виключно для провадження своєї господарської діяльності.

Якщо земельна ділянка у суб'єкта господарювання перебуває у постійному користуванні, то відповідно до норм розділу XIII ПКУ він є платником земельного податку. Позивач не заперечує того, що користується земельною ділянкою на якій розташовано зерноток (будинок АДРЕСА_1 та є власником 73/100 часток даного будинку.

Та обставина, на яку посилається апелянт, що будинок оформлений на громадянина, а не на приватного підприємця, не змінює напрямок використання цієї земельної ділянки. Суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, окремо законодавство не виділяє фізичних осіб-підприємців.

Згідно з п.п.4) п.297.1 ст.297 Податкового кодексу України «платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання звітності з таких податків і зборів, як земельного податку, крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються ними для провадження господарської діяльності.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Генічеської ОДПІ від 19.08.14р. № про збільшення грошового зобов'язання по земельному податку на 5632 грн. 50 коп. та застосування 1408 грн. 13 коп. штрафу є неправомірним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № на суму 469894,39 грн. в т.ч. 375915,51 грн. - основного платежу та 93978,88 грн. - штрафної санкції по збору за спеціальне використання води судова колегія вважає зазначити наступне.

П.323.1 Ст. 323 ПК України передбачено, що платниками збору є водокористувачі - суб'єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи (крім бюджетних установ), постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи-підприємці, які використовують воду, отриману шляхом забору води з водних об'єктів (первинні водокористувачі) та/або від первинних або інших водокористувачів (вторинні водокористувачі), які використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є вторинним користувачем води, отримує воду на договірних умовах з первинним водокористувачем, при цьому ні для потреб гідроенергетики, ні для потреб водного транспорту і рибництва воду не використовує. Згідно Свідоцтва платника єдиного податку позивач я здійснюю такі види господарської діяльності: 01.11.0 - вирощування зернових та технічних культур, 01.41.0- надання послуг у рослинництві, облаштування ландшафту; 52.62.0 - роздрібна торгівля з лотків та на ринках; 63.12.0 складське господарство; 55.23.0 надання інших місць для тимчасового проживання, не віднесених до інших групувань; 93.02.0 - надання послуг перукарнями та салонами краси.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_3 є вторинним водокористувачем, який отримує воду на підставі договору про надання послуг, пов'язаних з транспортуванням та подачею води на полив сільськогосподарських культур, укладеного з Управлінням головного Каховського магістрального каналу, Новотроїцьким управлінням водного господарства та з Херсонським обласним управлінням водних ресурсів та відповідно до його умов здійснює плату за поставлену воду. Вода, отримана ФОП ОСОБА_3, використовується для поливу сільськогосподарських культур.

Відповідно до ст. 42 Водного кодексу України водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства. Водокористувачі можуть бути первинними і вторинними. Первинні водокористувачі - це ті, що мають власні водозабірні споруди і відповідне обладнання для забору води. Вторинні водокористувачі (абоненти) - це ті, що не мають власних водозабірних споруд і отримують воду з водозабірних споруд первинних водокористувачів та скидають стічні води в їх системи на умовах, що встановлюються між ними.

Згідно ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Відповідно до ст. 30 Водного кодексу України збори за спеціальне водокористування справляються з метою стимулювання раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів і включають збір за спеціальне використання води та екологічний податок за скиди забруднюючих речовин у водні об'єкти, які встановлюються Податковим кодексом України.

Отже, платниками збору є водокористувачі юридичні особи, філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи (крім бюджетних установ), постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду, отриману: шляхом забору води з водних об'єктів (первинні водокористувачі); від первинних або інших водокористувачів (вторинні водокористувачі), для використання для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

Виходячи з вищезазначеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що обов'язковою умовою для визначення особи платником збору за спеціальне використання води, є спосіб використання отриманої води для певних потреб, а саме для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва. Вказані види діяльності не передбачені у свідоцтві позивача та фактично ним не здійснюються, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач не є платником цього спеціального збору.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10.11.2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.02.2015 року

Головуючий: суддя Л.Є.Зуєва

суддя О.А.Шевчук

суддя А.Г.Федусик