Справа № 208/8549/14-а
Суддя: Нельга Д. В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/8549/14-а
№ провадження 2-а/208/17/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, суддіНельге Д.В.,

при секретаріСевастьяновій Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача Іванова В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська Іванова Василя Івановича «Про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що постановою інспектора Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська Іванова В.І. від 08.10.2014р. його, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. на користь держави. У зв'язку з тим, що правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, він не вчиняв, вважає, що оскаржуване рішення було прийняте суб'єктом владних повноважень безпідставно та незаконно, на підставі чого просить суд визнати зазначене рішення протиправним та скасувати.

В обґрунтування викладених у позові вимог, позивач посилається на те, що, 08.10.2014р. відповідачем Івановим В.І. відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, та винесено оскаржувану постанову, згідно якої він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови, він, 08.10.2014р. о 19.35 год., керуючи автомобілем марки «Опель Кадет» д/№ НОМЕР_1, на регульованому перехресті вул. Сировця та вул. Спортивна у м. Дніпродзержинську порушив правила проїзду перехрестя, проїхав перехрестя на забороняючий (жовтий) сигнал світлофору, відповідно до чого порушив п.8.7.3г ПДР України. Проте, як зазначає позивач, він дійсно 08.10.2014р. приблизно о 19.35 год., керуючи автомобілем марки «Опель Кадет» д/№ НОМЕР_1, виконуючи вимоги ПДР України та інші приписи законодавства, здійснив проїзд регульованого перехрестя вул. Сировця та вул. Спортивна у м. Дніпродзержинську, але, при цьому, наближаючись до регульованого перехрестя він побачив миготливий зелений сигнал, який дозволяв йому рухатись, і він продовжив рух. Саме на перехресті включився жовтий сигнал світлофора і він змушений був продовжити рух та закінчити маневр. Однак, рухаючись по вул. Сировця, він був зупинений відповідачем Івановим В.М., який, посилаючись на невиконання ним вимог п.8.7.3г ПДР України, виніс відносно нього оскаржувану постанову, не прийнявши при цьому до уваги його пояснення про те, що ним було виконано усі вимоги ПДР України. Тому, враховуючи, що ним не було порушено ПДР України, вважає, що оскаржуване рішення було прийнято відповідачем Івановим В.М. необґрунтовано, на підставі чого просить оскаржувану постанову скасувати.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, а також на наданий ним відеоматеріал (а.с.22).

В судовому засіданні відповідач Іванов В.І. суду зазначив, що, 08.10.2014р. о 19.35 год., позивач, керуючи автомобілем марки «Опель Кадет» д/№ НОМЕР_1, на регульованому перехресті вул. Сировця та вул. Спортивна у м. Дніпродзержинську, порушив правила проїзду перехрестя, а саме проїхав перехрестя на забороняючий (жовтий) сигнал світлофору, відповідно до чого і був притягнутий ним до адміністративної відповідальності.

На підтвердження фактів, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, відповідач Іванов В.І. також надав суду відеоматеріал (а.с.14).

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящий посадовій особі) або в районний, районний у місті, міській чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та, відповідно до закону, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, як передбачає діюче законодавство, відповідач - інспектор ДПС Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська Іванов В.І., являючись посадової особою, яка безпосередньо здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, завданням якого є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, повинен був, враховуючи вимоги ст.280 КУпАП, з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ході судового розгляду справи, з урахуванням наданих суду доказів, судом встановлено, що, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №026613 від 08.10.2014р., відповідачем - інспектором ДПС Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська Івановим В.М., було встановлено, що 08.10.2014р. о 19.35 год. водій ОСОБА_1 - позивач по справі, керуючи автомобілем марки «Опель Кадет» д/№ НОМЕР_1, в м. Дніпродзержинську на регульованому перехресті вул. Сировця та вул. Спортивна, порушив правила проїзду регульованого перехрестя, проїхав перехрестя на забороняючий сигнал світлофору (жовтий), відповідно до чого відповідач притягнув позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. на користь держави.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 415161 від 08.10.2014р., на підставі якого відповідачем Івановим В.М. прийнято оскаржуване рішення відносно позивача, 08.10.2014р. о 19.35 год. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Опель Кадет» д/№ НОМЕР_1, в м. Дніпродзержинську на регульованому перехресті вул. Сировця та вул. Спортивна, порушив правило проїзду регульованого перехрестя, проїхав перехрестя на забороняючий (жовтий) сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.8.7.3г ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП.

Як вбачається зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, відповідач Іванов В.М., встановивши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, відібрав пояснення даної особи - позивача ОСОБА_1, який, по суті зазначеного в протоколі правопорушення зазначив: «порушень правил дорожнього руху не було, обвинувачення винесені помилково».

Вищезазначений протокол, на підставі якого відповідач прийняв оскаржуване рішення, має відповідні реквізити, містить відповідну інформацію та відповідає своєму призначенню й вимогам чинного законодавства.

З наведеного суд вбачає, що відповідачем Івановим В.М., при прийнятті оскаржуваного рішення, було дотримано та виконано вимоги ст.ст. 245, 256 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п. 22.9 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої Наказом МВС України №1111 від 13.11.2006р., при несенні служби працівник ДПС може застосовувати необхідні технічні засоби для виявлення відповідного правопорушення.

В обґрунтування правомірності прийнятого відносно позивача оскаржуваного рішення, відповідач Іванов В.М. надав суду відеозапис, з якого вбачається, що, автомобіль позивача проїхав вищевказане перехрестя на забороняючий (жовтий) сигнал світлофору.

В судовому засіданні позивач зазначив, що, на вказаному відеозапису вбачається, що його автомобіль рухався на жовтий сигнал світлофора, що свідчить про те, що, ПДР України він не порушував.

Разом з цим, згідно п.8.7.3г ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001р., жовтий сигнал світлофора - забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

При цьому, згідно п.8.7.3в., зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Згідно п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, та, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що, 08.10.2014р. о 19.35 год. на регульованому перехресті вул. Сировця та вул. Спортивна в м. Дніпродзержинську позивач, керуючи автомобілем марки «Опель Кадет» д/№ НОМЕР_1, проїхав вищевказане перехрестя на жовтий сигнал світлофора, що прямо заборонено п.8.7.3г ПДР України. При цьому, позивач завчасно був попереджений зеленим миготливим сигналом світлофора про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Таким чином, приймаючи до уваги, що, згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд вбачає, що, зафіксовані у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення дані спростовують твердження позивача щодо не порушенням останнім 08.10.2014р. п.8.7.3г ПДР України у зазначеному в оскаржуваній постанові часі та місці.

Враховуючи вищевикладене, суд доводи позивача щодо невідповідності прийнятого відповідачем Івановим С.М. рішення фактичним обставинам, та, як наслідок, незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності - вважає не обґрунтованими, та недоведеними в ході розгляду справи.

Приймаючи до уваги, що судом, в ході розгляду справи не встановлено факт не обґрунтованого прийняття суб'єктом владних повноважень - інспектором ДПС Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська Івановим В.М. рішення щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд, керуючись ст.ст.2, 4-12, 48, 50, 56, 104 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська Іванова Василя Михайловича «Про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень» - відмовити.

Згідно ч.2 ст. 171-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя Нельга Д. В.