Справа № 2-а/463/150/14
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року м. Львів № 876/9290/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Савицької Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Коцур В.К.

представників апелянтів: Левицької Г.І., Зачек Г.М.

позивача: ОСОБА_3

представника третьої особи Новікова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 02.09.2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій -

В С Т А Н О В И В:

13.06.2014 р. ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Управління пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 02.09.2014 р. позов задоволено частково. Суд зобов'язав Управління пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова здійснити нарахування та провести виплату пенсій за віком ОСОБА_3 за період з 02.09.2012 р. по січень 2014 р. В решті вимог відмовлено.

Не погодившись з даною постановою, апелянти Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова, Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області подали апеляційну скаргу, покликаючись на те, що постанова суду першої інстанції є необґрунтована, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянти просять суд, постанову Личаківського районного суду Львівської області від 11.02.2014 року скасувати та прийняти нову постанову якою в позові відмовити.

Представники апелянта Левицька Г.І, Зечек Г.М. в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд, апеляційні скарги залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дрогобицької виправної колоній за № 40 Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області Новіков С.В. в судовому засіданні просив суд, апеляційні скарги залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 відбував покарання за вироком суду з 31.05.2010 р по 31.12.2013 р. в Дрогобицькій виправній колонії за № 40 Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області.

В період відбування покарання - 02.09.1952 р. позивачу виповнилось 60 років, таким чином, він набув право на призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

05.02.2014 р. пенсійний орган відповідно до поданої заяви позивача призначив останньому пенсію за віком. (а.с. 8 )

ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулось не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Отже, для призначення пенсії з 03.09.1952 р. позивачу необхідно було звернутись до органів пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії.

Судом першої інстанції встановлено, що перебуваючи в м'ясцях позбавлення волі, ОСОБА_3 був позбавлений можливості особисто з'явитись до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком та необхідними документами та був обмежений направити поштою відповідну заяву у зв'язку з відсутністю паспорта громадянина України, довідки з ідентифікаційним кодом який знаходився на зберіганні в Генеральній прокуратурі України та повернені позивачу 31.12.2013р. та 16.01.2014 р. (а.с. 17 )

Тобто, ОСОБА_3 на час досягнення пенсійного віку відбуваючи покарання позбавлений був можливості у відповідності до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку ) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування звернутись в строки передбачені ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» безпосередньо до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що чинним законодавством на час виникнення спірних правовідносин не передбачено можливості оформлення пенсії засудженим особам, які набули право на пенсію під час відбування покарання, особисто або шляхом надання нотаріального ( та прирівняного до нього ) доручення іншій особі.

Разом з тим, як видно з листів Дрогобицької виправної колонії за № 40 від 26.04.2014 р. та від 29.01.2015 р. позивач під час відбування покарання набувши право на пенсію за віком звертався щодо підстав та порядку оформлення пенсії. Проте, засудженому було відповідно до п.п. 3, 4 ст. 122 Кримінально-виконавчого Кодексу України ( в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) було роз'яснено, що засуджені, які втратили працездатність під час відбування покарання мають право на пенсію після звільнення їх від покарання.

ч. 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач вчинив усі можливі дії для оформлення та нарахування йому пенсії за віком а тому має право на призначення, нарахування та виплати пенсії з часу досягнення пенсійного віку позивача з 03.09.2012. Проте, суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що ОСОБА_3 пропустив строк звернення з позовом до суду в частині вимог з вересня 2012 року по 12.12.2013 року виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як видно з матеріалів справи позивач з позовом до суду звернувся 13.06.2014 р. в якому просив визнати протиправні дії та зобов'язати пенсійний орган здійснити нарахування та провести перерахунок пенсії з вересня 2012 р. по січень 2014 р.

Позивач не подавав клопотання про поновлення строків звернення з позовом до суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення з позовом до суду без поважних причин на що суд першої інстанції не звернув увагу, а тому позовні вимоги за період з вересня 2012 р. по 12.12.2013 р. слід залишити без розгляду в порядку ст.ст. 99, 100 КАС України у зв'язку з пропуском строків звернення з позовом до суду без поважних причин. В іншій частині судове рішення не оскаржується.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційних скарг є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів приходить до висновку що постанову слід скасувати та постанову нову якою позов задовольнити частково.В решті вимог відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.198, ст.202, ст.207, ст.212, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова задовольнити частково.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 02.09.2014 року у справі за № 2а-463/150/14 - скасувати та прийняти нову якою позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова призначити, здійснити нарахування та провести виплату пенсії за віком ОСОБА_3 з 13 грудня 2013 року.

Позовні вимоги за період з вересня 2012 року по 12.12.2013 року залишити без розгляду.

В решті вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання постановою законної сили.

Головуючий: Н.В. Савицька

Судді: М.В. Костів

Р.М. Шавель