Справа № 592/172/15-а
Суддя: Чернобай О. І.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №592/172/15-а
Провадження №2-а/592/53/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді Чернобая О.І.,

при секретарі Дегтяренко В.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Качанової О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду м.Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконкомі Сумської міської ради, Виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим що адміністративною комісією при виконкомі Сумської міської ради винесено постанову № 1376 від 17.11.2014 року про накладення на нього штрафу у розмірі 850 грн. за ст. 152 КпАП України у зв'язку з тим що він як фізична особа підприємець не уклав договір про надання послуг з вивезення побутових відходів з офісу за адресою: АДРЕСА_1. Вказана постанова ним була оскаржена до виконавчого комітету Сумської міської ради, однак суб'єкт владних повноважень своїм рішенням № 632 від 16.12.2014 року його скаргу залишив без задоволення. Вважає такі рішення протиправними та зазначає, що під час складання протоколу він надав інспектору договір оренди, на підставі якого він орендує приміщення за вказаною адресою у ТОВ «Гермес». Крім того, самі приміщення згідно «Правил благоустрою міста Суми» затверджені рішенням СМР № 2376-МР від 25.02.2009 року не відносяться до переліку об'єктів архітектури, а тому договір про надання послуг з вивезення побутових відходів має бути укладений власником об'єкту архітектури. За таких обставин позивач просить поновити строк на оскарження рішень суб'єктів владних повноважень та визнати такі рішення протиправними і скасувати їх.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Качанова О.М. в задоволенні позову просить відмовити, вважає, що ОСОБА_1 було порушено п.2 розділу ІІІ рішення Сумської міської ради № 2376-МР від 25.02.2009 року, бо він не уклав договір про надання послуг з вивезення побутових відходів, а тому постанова адміністративної комісії при виконкомі Сумської міської ради та рішення виконавчого комітету є правомірними.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.11.2014 року інспектором БМО УДСО при УМВС України при обстеженні приміщення (офісу), який орендує позивач за адресою: АДРЕСА_1 складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП у зв'язку з порушенням ним п.2 розділу ІІІ рішення СМР від 25.02.2009 року № 2367-МР «Про правила благоустрою міста Суми», оскільки ним не було надано договору про надання послуг з вивезення побутових відходів (а.с.26)

17.11.2014 року постановою адміністративної комісії при виконкомі Сумської міської ради № 1376 на позивача за порушення ст.152 КУпАП накладено штраф у розмірі 850 грн. (а.с.5)

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1, не надав договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, а в постанові адміністративної комісії зазначено, що позивачем не було укладено такого договору, тобто висновки адміністративної комісії зазначені в постанові суперечать протоколу про адміністративне правопорушення.

26.11.2014 року ОСОБА_1 не погодившись з постановою адміністративної комісії звернувся зі скаргою до виконавчого комітету Сумської міської ради, тим самим скористався досудовим врегулюванням спору. (а.с.8,9)

16.12.2014 року рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 632 від 16.12.2014 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову адміністративної комісії при виконкомі Сумської міської ради № 1376 від 17.11.2014 року залишено без змін (а.с.11)

Вказане рішення позивачем було отримано поштою 26.12.2014 року (а.с.25)

Статтею 152 КУпАП передбачена відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Притягаючи до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАп адміністративна комісія при виконкомі Сумської міської ради з рішенням якої погодився і виконавчий комітет Сумської міської ради виходила з того, що ОСОБА_1 будучи фізичною особою підприємцем не уклавши договір про надання послуг з вивезення побутових відходів порушив п.2 розділу ІІІ рішення СМР від 25.02.2009 року № 2367-МР «Про правила благоустрою міста Суми».

Однак, суд не може погодитися з такими рішеннями суб'єкта владних повноважень, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ч.3 ст. 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, «Правила благоустрою міста Суми» затверджені рішенням Сумської міської ради від 25.02.2009 року № 2367-МР.

Згідно з п.2 Розділу ІІ правил благоустрою такі правила регулюють права й обов'язки учасників правовідносин з благоустрою територій міста, визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в місті.

Як передбачено положеннями п.2 Розділу ІІІ правил благоустрою підприємства, установи, організації (в особі їх посадових осіб), фізичні особи - підприємці, громадяни, іноземці, особи без громадянства, власники та орендарі об'єктів архітектури зобов'язані здійснювати благоустрій територій, утримувати в належному санітарно-технічному стані будівлі, споруди та прилеглі території, укласти договір про надання послуг з вивезення побутових відходів і т.д.

Таким чином, фізичні особи підприємці повинні бути власниками або орендарями об'єктів архітектури.

Визначення поняття об'єкту архітектури закріплено в Розділі І правил благоустрою та ними вважаються будинки і споруди житлово-цивільного, комунального, промислового та іншого призначення, їх комплекси, об'єкти благоустрою, садово-паркової та ландшафтної архітектури, монументального і монументально-декоративного мистецтва, території (частини території) адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів.

З вищевикладеного слідує, що до об'єктів благоустрою не належить приміщення (офіси) будівлі, оскільки вони не входять до переліку таких об'єктів архітектури, а є тільки їх складовою.

Отже, обов'язок щодо утримання об'єкту благоустрою покладається на власника об'єкту архітектури (будівлі) за адресою: АДРЕСА_1 та не може бути покладеним на користувачів офісних приміщень розташованих в цій будівлі.

Доказом того, що ОСОБА_1 не є власником об'єкту архітектури за вказаною адресою є договір оренди № 5 від 01.04.2014 року, згідно якого він є орендарем приміщення № 29, площею 10,7 кв.м., яке належить на праві власності ТОВ «Гермес» (а.с.13,14)

Крім того, саме з договору про надання послуг з вивезення побутових відходів № 3/2014/30 від 01.05.2014 року, вбачається, що ТОВ «Гермес» надало право обслуговуючому підприємству надавати житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1

Натомість, адміністративна комісія виконкому Сумської міської ради в порушення ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з'ясувала: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Виконавчий комітет Сумської міської ради залишивши постанову адміністративної комісії без змін, допустив неправомірне накладення адміністративного стягнення на позивача.

Вказані обставини в судовому засіданні не були спростовані представником відповідача, хоча відповідно до ст. 71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова адміністративної комісії при виконкомі Сумської міської ради № 1376 від 17.11.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у виді штрафу у розмірі 850 грн. та рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 632 від 16.12.2014 року щодо відмови в задоволенні скарги ОСОБА_1 прийняті з порушеннями вимог чинного законодавства та підлягають скасуванню.

Крім того, позивач просить поновити йому строк на оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, оскільки строк на оскарження ним пропущений з поважних причин у зв'язку з тим що рішення про незадоволення його скарги він отримав поштою 26.12.2014 року.

Однак, суд вважає, що строк на оскарження позивачем пропущено не було, так як він звернувшись до виконавчого комітету Сумської міської ради зі скаргою скористався досудовим врегулюванням спору та звернувся у місячний строк після того як отримав рішення суб'єкта владних повноважень (ч.4 статті 99 КАС України).

Керуючись ст.ст. 9,10, 72, 99,159-163,171-2 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконкомі Сумської міської ради № 1376 від 17.11.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 632 від 16.12.2014 року щодо відмови в задоволенні скарги ОСОБА_1 та залишення постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради № 1376 від 17.11.2014 року без змін.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Чернобай