Справа № 524/11590/14-а
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

03.02.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі Коваль Т.М

з участю - позивача ОСОБА_1, її представника - ОСОБА_2 представника відповідача Щепілова О.В. розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом.

Вказує, що 18 вересня 2014 року звернулась до Управління Пенсійного фонду України в місті Кременчуці із заявою про призначення пенсії.

23 вересня 2014 року, Управлінням Пенсійного фонду України в місті Кременчуці, прийнято рішення про відмову в призначенні їй пенсії за віком.

Просила визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці про відмову у призначенні їй пенсії за віком. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці прийняти рішення щодо призначення їй пенсії за віком з урахуванням частини третьої ст. 1 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Представник відповідача Управління пенсійного фонду України в місті Кременчуці Щепілов О.В. у судовому засіданні просить у задоволенні позову відмовити, підтримав письмові заперечення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-1V, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах,передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (далі - Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Позивач 18.09.2014 року звернулась до УПФУ в м. Кременчуці з заявою про призначення пенсії за віком.

23.09.2014 року управлінням прийнято Рішення № 482 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком у відповідності до Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Фед

рації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення (далі - Угода) у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи у районах Крайньої Півночі. Рішення № 482 прийнято з дотриманням вимог законодавства про пенсійне забезпечення, а підстави для його скасування відсутні.

Частиною 1 статті 1 Угоди встановлено: громадяни, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненні 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років.

Тривалість спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком громадянам, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, чітко визначена в ч. 1 ст. 1 Угоди.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Оскільки порядок підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, тому при визначенні наявності у позивача спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії, слід виходити із записів, наявних у трудовій книжці, тим більше відповідач в судовому засіданні не ставив записи в трудовій книжці позивача під сумнів.

Згідно з трудової книжки позивач працювала в районах Крайньої Півночі 10 років 06 місяців 24 днів. Даний факт позивачем не заперечується.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач фактично просить призначити їй пенсію за віком у відповідності до Закону Російської Федерації "О трудових пенсиях в Российской Федерации", та вважає, що набуває право на призначення пенсії при відсутності необхідного стажу роботи у районах Крайньої Півночі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ні Конституцією України, ні законами України не встановлено право громадян на призначення пенсії за віком у відповідності до законів іноземних держав.

Згідно з статтею 4 Угоди при обчисленні пенсії або її частини, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, до 1 січня 1991 року, на підставі статті 1 цієї Тимчасової Угоди на території України визначення загального трудового стажу роботи, середньомісячного заробітку і розміру пенсії здійснюється згідно з її законодавством.

Частиною З ст. 1 Угоди, передбачені випадки, коли законодавством однієї з Сторін, що домовляються, передбачені більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які працювали у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, при призначенні пенсії по старості (за віком) на території даної держави застосовується чинне законодавство цієї Сторони.

ОСОБА_1 зверталась з заявою про призначення пенсії до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці (на території даної держави). Більш пільгових умов для призначення пенсії позивачу, крім тих, що визначені в Угоді, чинним законодавством України (цієї сторони) не встановлено. Отже, відповідачем правомірно застосовано вимоги ч. 1. ст. 1 Угоди.

При винесенні Рішення № 482 від 23.09.2014 року УПФУ в м. Кременчуці керувалось нормами законодавства про пенсійне забезпечення, відмова позивачу в призначенні пенсії є правомірною, протиправність в діях відповідача відсутня.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 6-14,17,69-71, 99,100,158-163,171 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії-відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які не приймали участь у розгляді справи в цей же термін з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: