Справа № 515/2968/14-а
Суддя: Тимошенко С. В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 515/2968/14-а
Провадження № 2-а/515/114/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської об-ласті в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

при секретарі Коренчук О.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбуна-ри Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області

про визнання бездіяльності непра-

вомірною та призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо приз-начення йому пенсії на пільгових умовах відповідно п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати відповідача призна-чити йому зазначену пенсію, починаючи з 29 жовтня 2013 року, посилаю-чись на наступні обставини.

З 1977 року він почав працювати в колгоспі ім.Дімітрова Татарбур-ського району Одеської області, працював на різних посадах. Але в пе-ріод з 1980 року по 1985 рік, а потім з 1988 року по 2004 рік займав посаду тракториста, загальний строк праці на дані посаді склав 23 ро-ки. Колгосп ім.Дімітрова було реорганізовано в агрофірму ім.Дімітрова, а потім - в СК «Дельжилер». Досягнувши віку 55 років та вважаючи себе таким, що має право на пільгове пенсійне забезпечення, він звернувся до відповідача з заявою про призначення пільгової пенсії, надавши всі необхідні документи, які міг надати, в тому числі, трудову книжку та уточнюючу довідку від ліквідатора СК «Дельжилер», але йому було відмо-влено у зв'язку з не підтвердженням його стажу роботи трактористом у зазначені періоди, йому зарахували тільки 3 роки. Уточнююча довідка від ліквідатора відповідачем не приймалась до уваги у зв'язку з відсу-тністю штампу та реєстраційного номеру вихідної кореспонденції. Вва-жаючи бездіяльність відповідача у вирішенні питання про призначення йому пільгової пенсії неправомірною, звернувся до суду із даним позо-вом.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позо-вні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача (за довіреністю) Таченко К.В. не визнала позовні вимоги, вважаючи їх необгрунтованими та такими, що не підляга-ють задоволенню, пояснивши наступне. Позивач звернувся до управління ПФУ в Татарбунарському районі за призначенням йому пільгової пенсії як трактористу-машиністу, відповідно до п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та надав трудову книжку, якою підтверджено за-гальний стаж роботи, але пільговий стаж записи у трудовій книжці під-тверджувати не можуть. Надана позивачем уточнююча довідка ліквідатора СК «Дельжилер» не відповідає формі, визначеній Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудо-вої книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Ка-бінету Міністрів України від 12.08.1993 р., зокрема, відсутній штамп та реєстраційний номер вихідної кореспонденції, а також не вказані пе-рвинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана заз-начена довідка. А підтвердження пільгового стажу показаннями свідків чинним пенсійним законодавством не передбачено. А тому позивачу було відмовлено у призначенні пільгової пенсії на згаданих умовах.

Заслухавши пояснення та доводи позивача, його представника та представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали сп-рави, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для ча-сткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно копії паспорту (а.с.3), позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 р. в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області.

Як вбачається із копії трудової книжки (а.с.4-5), позивач вступив до колгоспу ім.Дімітрова у 1977 році, його професія - тракторист. В період з 1980 року по 1985 рік та з 1988 року по 2004 рік він працював трактористом зазначеного господарства. У 1994 році колгосп ім.Дімітро-ва було реорганізовано в агрофірму з однойменною назвою, а у 2000 році агрофірму ім.Дімітрова було реорганізовано у СГК «Дельжилер». На поса-ді тракториста позивач працював до 30.04.2004 р. - до звільнення за власним бажанням.

Приведені дані частково підтверджуються архівними довідками (а. с.10,11).

Із довідки ліквідатора СК «Дельжилер» від 07.12.2005 р., виданої на підставі особових рахунків за: 1980-1984 р.р., 1988-2005 р.р. (а. с.12), слідує, що ОСОБА_1 дійсно працював на даному підприємстві трактористом з 01.01.1980 р. по 31.12.1984 р. та з 01.01.1988 р. по 29.04.2004 р.

З заявою про призначення пенсії позивач звернувся до відповідача 04.11.2014 р., що вбачається з копії заяви (а.с.43).

На підставі рішення управління Пенсійного фонду України в Татар-бунарському районі Одеської області, протокол № 427-5872 від 07.11. 2014 р., ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, від-повідно до п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як трактористу-машиністу, що видно з листа відповідача (а.с.16).

З аналізу показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слідує, що вони з 1976-1977 р.р. року працювали трактористами в одній бригаді колгоспу ім.Дімітрова Татарбунарського району, куди на початку 80-х років прийшов працювати ОСОБА_1, який працював добросовісно, на-лежним чином виконував доручену йому роботу. Вони виконували наступні роботи - орали землю на полях колгоспу, проводили її боронування, ку-льтивацію, засівали поля, очищали ферми та вивозили гній, ремонтували техніку. У 2003 році їх було звільнено з СК «Дельжилер» за власним ба-жанням. По досягненню ними 55-річного віку їм було призначено пільгові пенсії.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що позивач в пері-оди - з 01.01.1980 р. по 31.12.1984 р. та з 01.01.1988 р. по 29.04. 2004 р. - безперервно та постійно працював трактористом в колгоспі ім. Дімітрова, агрофірмі ім.Дімітрова та СК «Дельжилер», пропрацювавши 22 роки.

Також суд вважає доведеним факт роботи позивача трактористом із безпосередньою зайнятістю у виробництві сільськогосподарської продук-ції більше 20 років, що дає право на цій підставі визнати за ним право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п.«в» ст.13 Закону Ук-раїни «Про пенсійне забезпечення».

У відповідності до п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забе-зпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незале-жно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, без посередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, ра- дгоспах, інших підприємствах сільського господарства,- чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Але при зверненні позивача до відповідача за призначенням піль-гової пенсії йому було відмовлено рішенням управлінням ПФУ в Татарбу-нарському районі Одеської області, протокол № 427-5872 від 07.11.2014 р., з зазначених вище обставин.

Проте з такими висновками суд не може погодитись і ось чому.

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою ре-гламентовано порядок підтвердження стажу роботи, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповід-них записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1,2 Порядку підтвердження наявного трудового ста-жу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповід-них записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж ро-боти, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших докумен-тів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними ус-тановами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, під-твердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 18 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності до-кументів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архів-них даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Поря-дку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному під-приємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Але, слід зазначити, що управління Пенсійного фонду України в Та-тарбунарському районі Одеської області утрималося від одержання не ви-стачаючих відомостей про роботу позивача із показань свідків, знехту-вавши, тим самим, вимогами згаданого нормативного акту.

Таким чином, основним документом про трудову діяльність працівни-ка, відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої наказом Мін-праці, Мінюсту, Мінсоцзахисту від 29.07.1993 р. № 58, є трудова книж-ка, а уточнюючі довідки про період та характер роботи, що дають право на пільгову пенсію, вимагаються у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Крім наявності відомостей у трудовій книжці позивача про характер і час роботи трактористом, його право на пенсію на пільгових умовах підтверджено архівними довідками та поясненнями свідків, які знають позивача по спільній з ним роботі на одному підприємстві і мають доку-менти про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу позивача (а.с.6-7,8-9).

А як зазначив Вищий адміністративний суд України у п.10 свого Ог-лядового листа від 14.08.08 р. № 1406/100/13-08 «Про практику застосу-вання законодавства з питань пенсійного забезпечення (за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку) «Відмовляючи в задоволені вимог в частині визнання незаконним рішення районного управління Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суди дійшли помилкових висновків, що для підтвердження стажу роботи приймаються виключно уточнюючі дові-дки підприємств або організацій, безпідставно не прийнявши при цьому покази свідків, які працювали з позивачами на одному підприємстві».

Як слідує із змісту ст.46 Конституції України, ст.1 Закону Украї-ни «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на соці-альний захист, на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалід-ності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передба-чених законодавством. Таким чином, відмова управління пенсійного фонду України у Татарбу-нарському районі Одеської області про призначення позивачу пільгової пенсії є неправомірною, а право позивача на соціальний захист підлягає судовому захисту.

Із змісту ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що пенсія призначається з дня звер-нення за пенсією. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше 3-х місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як встановлено судом, позивачем досягнуто пенсійного віку 02.07. 2013 р., але він звернувся до відповідача за призначенням пенсії пі-сля спливу 3-х місяців з зазначеного строку, а саме - 04.11.2014 р., а тому з цієї дати йому має бути призначена пенсія.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 Конституції України, ст. ст.1,13,62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст.1,2,18,20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для при-значення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08. 1993 р. № 367, ст.ст.158-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійно-го фонду України в Татарбунарському районі Одеської області про визна-ння бездіяльності неправомірною та призначення пенсії задовольнити ча-стково.

Визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області щодо призначення пенсії відповідно пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Татарбунарсько-му районі Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи 24532 374, її адреса: 68100, Одеська область, Татарбунарський район, м.Тата-рбунари, вул.Котовського,14) призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію на пільгових умовах, відповідно до вимог пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 04 листопа-да 2014 року.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адмініст-ративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови - протягом 10 днів з дня отримання її ко-пії.

Суддя Тимошенко