Справа № 501/5446/13-ц
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

13 лютого 2015 року В/800/578/15

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Конюшка К.В., Леонтович К.Г., Цуркана М.І., Шведа Е.Ю., Чалого С.Я.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року у справі № 501/5446/13 за позовом прокурора в інтересах держави в особі Іллічівської міської ради Одеської області до виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області, третя особа ОСОБА_6 про скасування рішення, -

встановила:

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 28 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року, позовні вимоги задоволені частково.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишені без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом України вказаного рішення Вищого адміністративного суду України заявник ставить питання про його скасування, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

До заяви додані копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 14 жовтня 2014 року у справі № К/800/56410/13, від 09 жовтня 2014 року у справі К/800/81122/12 та від 26 листопада 2013 року у справі К-25065/10

Колегія суддів вважає доводи заявника щодо наявності підстав для допуску справи до перегляду Верховним Судом України необгрунтованими.

Зокрема, скаржник посилається на ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 жовтня 2014 року К/800/56410/13 та від 09 жовтня 2014 року у справі К/800/81122/12, за результатами розгляду яких касаційні скарги залишені без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій залишені без змін.

Разом з тим, і зазначених вище судових рішень Вищого адміністративного суду України від 14 жовтня 2014 року у справі № К/800/56410/13 та від 09 жовтня 2014 року у справі К/800/81122/12, на які скаржник посилається як на підставу перегляду справи, вбачається, що вказані справи не були розглянуті по суті, а позовні вимоги залишені без розгляду у звяз'ку з пропуском строку звернення до суду.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що залишення позовної заяви без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду виключає можливість формулювання судом касаційної інстанції остаточної правової позиції у справі, оскільки застосування норм матеріального права можливе лише на підставі повного і всебічного встановлення обставин справи. Водночас, неповне встановлення обставин справи виключає можливість ствердження того факту, що матеріальні норми були по-різному застосовані саме в подібних відносинах, оскільки зміст цих відносин у такому разі не є остаточно встановленим.

Згідно зі статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом; порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань. передбачених статтею 171 ' цього Кодексу.

З аналізу ухвали, про перегляд якої йдеться, та доданої заявником ухвали Вищого адміністративного суду України від 26 листопада 2013 року у справі К-25065/10 вбачається, що у цих справах відсутня подібність правовідносин. Це виключає можливість стверджувати про неоднакове застосування норм матеріального права.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясуванння їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Згідно ухвали Вищого адміністративного суду від 13 листопада 2014 року у справі №К/800/2739/14 оскаржуються повноваження виконавчого комітету міської ради щодо прийняття рішення «Про видачу ОСОБА_6 свідоцтва про право власності на будівлю кафе-бару зі спорудами по АДРЕСА_1», яке прийняте на підставі визнання за ОСОБА_6 права власності за рішенням суду.

Разом з тим, згідно ухвали Вищого адміністративного суду від від 26 листопада 2013 року у справі К-25065/10 предметом розгляду були правовідносини щодо приватизації об'єкту нерухомості та розірвання договору купівлі-продажу.

З огляду на зазначене, ухвала Вищого адміністративного суду України від 26 листопада 2013 року у справі К-25065/10 та ухвала Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року у справі № К/800/25739/14 постановлені при існуванні різних обставин, отже правовідносини щодо яких вони прийняті не є подібними, у зв'язку з чим немає підстав вважати, що у подібних правовідносинах одні й ті ж самі норми матеріального права застосовані неоднаково.

Таким чином, відсутні підстави для подання заяви про перегляд судових рішень згідно ст. 236, 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обговоривши доводи заяви, виходячи з мети судового перегляду, колегія суддів не знаходить підстав для допуску справи до провадження.

Керуючись статтею 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Відмовити в допуску справи за заявою ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: