Справа № 816/4085/14
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 р.Справа № 816/4085/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

представника позивача - Моцун О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький елеватор" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19.11.2014р. по справі № 816/4085/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький елеватор"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

20 жовтня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький елеватор" (далі - ТОВ "Кременчуцький елеватор", позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі - Кременчуцька ОДПІ, відповідач), в якому просив суд визнати неправомірними дії відповідача щодо внесення змін до електронних баз, в тому числі в Системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України в частині коригування податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача по деклараціях за березень 2012 року, листопад 2012 року, лютий - червень 2013 року, жовтень 2013 року всього на суму 799 740,00 грн.; зобов'язати відповідача виключити з інформаційних електронних баз, в тому числі з Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України коригування податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача по деклараціях за березень 2012 року, листопад 2012 року, лютий - червень 2013 року, жовтень 2013 року всього на суму 799 740,00 грн., внесених на підставі акту відповідача від 07.02.2014 р. №339/16-03-22-02-12/33081783.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.11.2014 року по справі № 816/4085/14 у задоволенні адміністративного позову ТОВ "Кременчуцький елеватор" відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19.11.2014 року по справі № 816/4085/14 скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує, що відповідачем за результатами проведеної у лютому 2014 року перевірки були вчинені дії щодо внесення змін до інформаційних електронних баз, у тому числі до Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, в частині коригування податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача по деклараціях за березень 2012 року, листопад 2012 року, лютий - червень 2013 року, жовтень 2013 року всього на суму 799 740,00 грн., незважаючи на те, що за результатами перевірки не було прийнято жодних податкових повідомлень-рішень. Вказує, що факт коригування податкової звітності підприємства на підставі акту від 07.02.2014 року відображено Кременчуцькою ОДПІ в акті від 04.04.2014 року за № 435/16-0322-02-12/33081783, копію якого надано позивачем до матеріалів справи. Між тим, у відповідності до пп.54.3.2. п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України до інформаційних баз даних податкових органів мають включатися або дані, задекларовані платником податків (самостійно узгоджені), або показники, визначені контролюючим органом, але які пройшли процедуру узгодження в адміністративному або судовому порядку. З огляду на викладене, вважає дії відповідача у спірних відносинах протиправними.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19.11.2014 року по справі № 816/4085/14 скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. З посиланням на п.61.1 ст.61, п.61.2 ст.62, п.71.1 ст.71, пп.71.2.5 п.71.2 ст.71, п.74.1 п.74.2 ст.74 Податкового кодексу України, постанову Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом», зазначив, що внесення до інформаційних електронних баз податкової інформації, отриманої внаслідок перевірки позивача, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на позивача функцій та завдань. При цьому, податковим органом не було внесено змін до податкової звітності позивача, а лише відображено в інформаційних електронних базах інформацію, отриману внаслідок проведення перевірки. Вважає необґрунтованими твердження позивача про те, що до інформаційних баз даних податкових органів можуть включатися лише дані, визначені податковим органом, які пройшли процедуру реєстрації. Наполягає на тому, що позивачем не наведено жодних негативних наслідків, які настали внаслідок вчинення відповідачем оскаржуваних дій. Враховуючи викладене, вважає безпідставними доводи позивача про порушення його прав внаслідок внесення до інформаційних баз даних податкових органів відомостей акту перевірки від 07.02.2014 року № 339/16-03-22-02-12/33081783. Крім того, наполягав на пропущенні позивачем шестимісячного строку звернення до суду з даним позовом, що у розумінні ст.100 КАС України є підставою для залишення позову без розгляду.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що відповідач по справі належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представника відповідача.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 27.01.2014 р. по 31.01.2014 р. на підставі наказу Кременчуцької ОДПІ від 27.01.2014 р. №295 головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту згідно з п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Кременчуцький елеватор" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам із ТОВ ТФ "Форт 2" за березень 2012 року, ТОВ "Агрофірма Сокольське" за листопад 2012 року, ТОВ "Мінагроцентр" за березень, червень, жовтень 2013 року, ТОВ Фірма "САІ" ЛТД за лютий 2013 року.

07.02.2014 р. за результатами вказаної перевірки Кременчуцькою ОДПІ був складений акт №339/16-03-22-02-12/33081783 "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Кременчуцький елеватор" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ ТФ "Форт 2" за березень 2012 року, ТОВ "Агрофірма Сокольське" за листопад 2012 року, ТОВ "Мінагроцентр" за березень, червень, жовтень 2013 року, ТОВ Фірма "САІ" ЛТД за лютий 2013 року (т.1, а.с. 21-60).

Зазначеним актом зафіксовано порушення позивачем:

- п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ "Кременчуцький елеватор" завищено суму податкових зобов'язань в періоді, що перевірявся на загальну суму 799740 грн., у т.ч. в березні 2012 року в розмірі 58 320,00 грн., в листопаді 2012 року в розмірі 238857,00 грн., в лютому 2013 року в розмірі 36 270,00 грн., в березні 2013 року в розмірі 77 790,00 грн., в квітні 2013 року в розмірі 148 935,00 грн., в травні 2013 року в розмірі 85 477,00 грн., в червні 2013 року в розмірі 24 585,00 грн. та в жовтні 2013 року в розмірі 129 506,00 грн.;

- п.п. 198.1-198.4, 198.6 ст. 198, п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 799 740 грн., у т.ч. в березні 2012 року в розмірі 58 320,00 грн., в листопаді 2012 року в розмірі 238857,00 грн., в лютому 2013 року в розмірі 36 270,00 грн., в березні 2013 року в розмірі 77 790,00 грн., в квітні 2013 року в розмірі 148 935,00 грн., в травні 2013 року в розмірі 85 477,00 грн., в червні 2013 року в розмірі 24 585,00 грн. та в жовтні 2013 року в розмірі 129 506,00 грн.

За результатами даної перевірки податкові повідомлення-рішення не приймалися.

Вважаючи, що на підставі висновків вказаного акту перевірки відповідачем внесено зміни до інформаційних електронних баз, у тому числі до Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, в частині коригування податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача по деклараціях за березень 2012 року, листопад 2012 року, лютий - червень 2013 року, жовтень 2013 року всього на суму 799 740,00 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом про оскарження таких дій Кременчуцької ОДПІ та зобов'язання відповідача виключити з інформаційних електронних баз коригування податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача, внесені на підставі акту відповідача від 07.02.2014 р. №339/16-03-22-02-12/33081783.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 6 статті 71 КАС України встановлено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Суд, відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції жодних доказів того факту, що відповідачем було здійснено фактичну заміну (коригування) податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача в електронних базах даних, в тому числі в Системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України.

Натомість, як вбачається з наявних в матеріалах справи витягів з ІС «Податковий блок», в останній наявні як дані, задекларовані платниками ТОВ «Кременчуцький елеватор» у додатку 5 до декларацій з ПДВ «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», так і дані, внесені на підставі акту позапланової виїзної документальної перевірки від 07.02.2014 р. №339/16-03-22-02-12/33081783.

Отже, фактичного коригування показників податкової звітності позивача на підставі акту від 07.02.2014 р. №339/16-03-22-02-12/33081783 в даному випадку не відбулося.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно зі ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи державної податкової службу - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Способи здійснення податкового контролю наведені у статті 62 цього Кодексу, за приписами пункту 62.1 якої податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом: інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу.

У відповідності до пункту 71.1 статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно зі ст.74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Підпунктом 14.1.171. пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що термін «податкова інформація» вживається у цьому Кодексі у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".

За визначенням ст. 16 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 р., № 2657-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2657-ХІІ) податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що дії щодо внесення в АІС "Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" будь-яких даних є результатом роботи податкового органу по збиранню доказової інформації для внутрішнього користування, одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, колегія суддів зазначає, що такі дії вчинено відповідачем в межах компетенції та повноважень, наданих Податковим кодексом України.

Висновки, викладені в акті позапланової виїзної документальної перевірки від 07.02.2014 р. №339/16-03-22-02-12/33081783, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків, і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Виходячи з системного аналізу статей 71, 72 ПК України, слід зазначити, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, і не може бути виключена з баз даних, якщо дії податкового органу зі здійснення такого контролю не визнані протиправними у встановленому законом порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 09.12.2014 року, яка в силу ч.2 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Кременчуцький елеватор» щодо визнання неправомірними дій Кременчуцької ОДПІ щодо внесення змін до електронних баз, в тому числі в Системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України в частині коригування податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача по деклараціях за березень 2012 року, листопад 2012 року, лютий - червень 2013 року, жовтень 2013 року всього на суму 799 740,00 грн., та, відповідно, про зобов'язання відповідача виключити з інформаційних електронних баз, в тому числі з Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України коригування податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача по деклараціях за березень 2012 року, листопад 2012 року, лютий - червень 2013 року, жовтень 2013 року всього на суму 799 740,00 грн., внесених на підставі акту відповідача від 07.02.2014 р. №339/16-03-22-02-12/33081783.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький елеватор" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19.11.2014р. по справі № 816/4085/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 10.02.2015 р.