Справа № 813/8375/14
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року № 813/8375/14

о 12 год., 24 хв. м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Саковець Б.П., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним

позовом Першого заступника прокурора м. Львова, представник - Бойко Н.І.,
до Львівської міської ради, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк - Блюз», представник відповідача - Кіндратів С.І., представник третьої особи - не прибув
про визнання протиправною і скасування ухвали № 3469 від 19.06.2014 року

Перший заступник прокурора м. Львова звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом у якому просить визнати протиправною і скасувати ухвалу сесії Львівської міської ради № 3469 від 19.06.2014 року «Про затвердження ТОВ «Парк-Блюз» проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на вул. Газовій, 28».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведеною прокуратурою м. Львова перевіркою ухвал сесії Львівської міської ради встановлено, що спірна суперечить вимогам чинного земельного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки згідно вимог Земельного кодексу України прийняттю рішення про надання земельної ділянки у користування передує надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Згідно п. 12.1. Положення про підготовку, організацію, проведення та оформлення купівлі-продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок у м. Львові, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №1 675 від 26.07.2012 року, встановлено порядок розгляду та підготовки документів для надання в оренду та постійне користування земельних ділянок (у тому числі земельних ділянок вільних від забудови) або зміни цільового призначення земельних ділянок, згідно якого 1-им етапом є погодження місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Частиною 10 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються затвердженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилученням земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); наданням земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Згідно ч. 13 ст. 123 Земельного кодексу України, підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Прокуратурою міста Львова встановлено, що Львівською міською радою рішення щодо надання дозволу ТОВ «Парк-Блюз» на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування існуючих будівель і споруд за вказаною адресою не приймались що також підтверджується преамбулою оскаржуваної ухвали.

У висновку відділу Держземагенства у м. Львові від 21.03.2014 року № 40/01-15/1035 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Парк-Блюз» для обслуговування існуючих будівель і споруд на вул. Газовій, 28 у м. Львові вказано про те, що підставою для розробки землевпорядної документації є ухвала Львівської міської ради від 26.12.2013 року № 3005. Відповідно, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2014 року по справі № 813/3409/14 адміністративний позов заступника прокурора м. Львова до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Парк-Блюз» про визнання протиправною та скасування ухвали сесії Львівської міської ради № 3005 від 26.12.2013 року задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано зазначену ухвалу Львівської міської ради.

Крім цього, згідно довідки відділу Держземагенства у м.Львові Львівської області від 15.08.2008 року № 40/01-15/4124, яка міститься у матеріалах, що слугували підставою для прийняття оскаржуваної ухвали, земельна ділянка на вул. Газовій,28 (Джерельна, 28-б) у м. Львові (згідно поданого плану), згідно з земельно-кадастровими даними, входить в межі земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні Заводу газової апаратури.

Згідно ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Однак, в матеріалах, що слугували підставою для прийняття оскаржуваної ухвали, в порушення вимог ч. 2 ст. 123 ЗК України, відсутня письмова згода землекористувача - Заводу газової апаратури, засвідчена нотаріально.

Також згідно довідки відділу Держземагенства у м. Львові Львівської області від 15.08.2008 року № 40/01-15/4124, яка міститься у матеріалах, що слугували підставою для прийняття оскаржуваної ухвали, земельна ділянка на вул. Газовій,28 (Джерельна, 28-б) у м. Львові (згідно поданого плану), згідно з земельно-кадастровими даними, відноситься до земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

В той же час, оскаржуваною ухвалою передбачено надання в оренду земельної ділянки ТОВ «Парк-Блюз» для обслуговування існуючих будівель та споруд за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України основним видом діяльності ТОВ «Парк-Блюз» є інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

З наведеного випливає, що діяльність ТОВ «Парк-Блюз» жодним чином не пов'язана з промисловістю, транспортом, зв'язком, енергетикою, обороною тощо.

Земельна ділянка, яка передбачена для обслуговування будівель і споруд, за основним цільовим призначенням повинна відноситись до земель житлової та громадської забудови.

Таким чином, оскаржуваною ухвалою неправомірно передано в оренду земельну ділянку для обслуговування існуючих будівель і споруд за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення без зміни цільового призначення на землі житлової та громадської забудови.

Дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, переданої в оренду ТОВ «Парк-Блюз», Львівською міською радою не надавався, такий проект не розроблявся і органом місцевого самоврядування не затверджувався.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити повністю з підстав зазначених у позовній заяві.

Позиція відповідача викладена у запереченні на позову заяву у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, що спірною ухвалою було надано дозвіл саме на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не на надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, про що свідчить заява ТОВ «Парк - Блюз». А тому, відповідач зазначає, що при винесення вказаної ухвали діяв в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд відмовити у його задоволенні повністю.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув. На адресу суду повернувся направлений відповідачу за адресою вказаною у позовній заяві поштовий конверт по причині закінчення терміну зберігання. Згідно ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

26.12.2013 року Львівською міською радою прийнято ухвалу № 3005 «Про надання ТОВ «Парк-Бюз» дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки на вул. Газовій, 28».

18.03.2014 року Управлінням архітектури Департаменту містобудування Львівської міської, з врахуванням ухвали Львівської міської ради № 3005 від 26.12.2013 року, погоджено матеріали відведення земельної ділянки площею 0,6627 га. в оренду терміном на 10 років та земельної ділянки площею 0,0551 га., що знаходиться в межах існуючих будівель та споруд на вул. Газовій, 28 у м. Львові.

21.03.2014 року висновком Відділу Держземагенства у м. Львові Львівської області погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Парк-Блюз» для обслуговування існуючих будівель і споруд на вул. Газовій, 28 у м. Львові.

19.06.2014 року Львівською міською радою прийнято ухвалу № 3469 «Про затвердження ТОВ «Парк-Блюз» проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на вул. Газовій, 28», згідно якої міська рада ухвалила:

1. Припинити Заводу газової апаратури право користування земельною ділянкою загальною площею 0,7178 га на вул. Газовій, 28;

2. Затвердити Товариству з обмеженою відповідальністю «Парк-Блюз» проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано земельні ділянки на вул. Газовій, 28 для обслуговування існуючих будівель і споруд за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання - землі промисловості:

2.1. Площею 0,6627 га (кадастровий номер :03:004:0074) в оренду терміном на 10 років;

2.2. Площею 0,0551 га у межах червоних ліній (кадастровий номер :03:004:0075) в оренду терміном на 5 років.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Згідно п.п. «а», «б» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно п.п. 34 п. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно ст. 38 цього ж Кодексу, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Згідно ст. 65 цього Кодексу, землями промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.

Згідно ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно ст. 79-1 цього ж Кодексу, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно ст. 123 цього ж Кодексу, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

- затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

- надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Судом враховуються обґрунтування прокурором позовних вимог, оскільки законодавцем передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. До вказаного клопотання крім іншого надається письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально.

З наявної у справі копії довідки В.о. заступника начальника Відділу Держземагенства у м. Львові № 40/01-15/4124 від 15.08.2008 року вбачається, що згідно земельно-кадастрових даних земельна ділянка на вул. Газовій, 28 (Джерельній, 28-б), входить в межі земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні Заводу газової апаратури.

Серед наданих суду копій документів, що були підставою винесення спірної ухвали, клопотання про надання дозволу на його розробку до Львівської міської ради та письмова згода землекористувача - Заводу газової апаратури відсутні. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що такого клопотання до відповідача та згоди подано не було, оскільки пунктом 1 спірної ухвали було вирішено припинити право Заводу газової апаратури право користування земельною ділянкою загальною площею 0,7178 га на вул. Газовій,28.

Також із довідки № 40/01-15/4124 від 15.08.2008 року вбачається, що за категорією земель дана земельна ділянка відноситься до земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

У пункті 2 спірної ухвали зазначено про затвердження ТОВ «Парк-Блюз» проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надати земельні ділянки на вул. Газовій, 28 для обслуговування існуючих будівель і споруд за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання - землі промисловості.

На думку суду, виділення земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення повинно здійснюватися суб'єктам господарювання для здійснення відповідної діяльності згідно цільового призначення вказаних земель.

Згідно наданої прокурором довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, основним видом діяльності ТОВ «Парк-Блюз» є інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, централізована оптова торгівля, оренда власного та орендованого нерухомого майна тощо. З вказаної довідки вбачається, що діяльність ТОВ «Парк-Блюз» жодним чином не підтверджує, що дані землі будуть використовуватися для спеціальних цілей несільськогосподарського характеру згідно їх цільового призначення. Відповідно, землі для обслуговування будівель і споруд виділені ТОВ «Парк-Блюз» спірною ухвалою за своїм цільовим призначенням повинні відноситись до земель житлової та громадської забудови.

Зі змісту спірної ухвали відповідача від 19.06.2014 року також вбачається, що підставою її прийняття, крім іншого, була ухвала Львівської міської ради № 3005 від 26.12.2013 року.

Прокурором надано суду копію постанови Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2014 року у справі № 813/3409/14 за позовом Першого заступника прокурора м. Львова до Львівської міської ради, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк - Блюз» про визнання протиправною та скасування ухвали сесії Львівської міської ради № 3005 від 26.12.2013 року, якою позов Першого заступника прокурора м. Львова задоволено повністю, визнано протиправною і скасовано ухвалу Львівської міської ради № 3005 від 26.12.2013 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки на вул. Газовій, 28».

Крім цього, обставини встановлені постановою Львівського окружного адміністративного суду 09.04.2014 року у справі № 813/11/14 за позовом Заступника прокурора м. Львова до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Срібний Дім» про визнання протиправною та скасування ухвали сесії Львівської міської ради № 2512 від 27.06.2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014 року, в порядку ч. 1 ст. 72 КАС України підтверджують обґрунтування прокурором позовних вимог щодо визнання протиправною і скасування ухвали Львівської міської ради № 3469 від 19.06.2014 року.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що дає підстави вважати про невідповідність ухвали Львівської міської ради № 3469 від 19.06.2014 року вимогам чинного законодавства. Докази подані прокурором переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем зроблено не було.

Таким чином, з врахуванням положень ст. 162 КАС України, позовні вимоги Першого заступника прокурора м. Львова до Львівської міської ради, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк - Блюз» про визнання протиправною і скасування ухвали № 3469 від 19.06.2014 року, підлягають задоволенню повністю.

Правила ст. 94 КАС України про розподіл судових витрат не застосовується.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправною і скасувати ухвалу сесії Львівської міської ради від 19.06.2014 року № 3469 «Про затвердження ТОВ «Парк - Блюз» проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на надання земельних ділянок на вул. Газовій, 28».

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 16.02.2015 року.

Суддя Гавдик З.В.