Справа № 815/1449/14
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р. Справа № 815/1449/14

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднані Медіа Мережі» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднані Медіа Мережі» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.12.2013р. № щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток у загальному розмірі 53720,00 грн., -

встановиЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Обєднані Медіа Мережі» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 11.12.2013р. № щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток у загальному розмірі 53720,00грн., з яких 42976,00грн. - основний платіж, 10744,00грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Суд першої інстанції своєю постановою від 19 березня 2014 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднані Медіа Мережі» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.12.2013р. № щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток у загальному розмірі 53720,00грн. - відмовив.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Обєднані Медіа Мережі» не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Обєднані Медіа Мережі» посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, або у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 08.11.2013р. по 18.11.2013р. на підставі направлення від 29.10.2013року №000932/856, виданого ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, головним державним ревізором-інспектором відділу спеціальних перевірок управління податкового аудиту ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області Байдою Людмилою Ігорівною проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднані Медіа Мережі» з питань повноти, своєчасності декларування та сплати податку на прибуток за період з 20.05.2011р. по 31.12.2012р.

За наслідками вказаної перевірки ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області складено Акт №2964/15-32-22-6/37680260 від 25.11.2013р. «Про результати позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднані Медіа Мережі» з питань повноти, своєчасності декларування та сплати податку на прибуток за період з 20.05.2011р. по 31.12.2012р.», у висновках якого наголошено, що Товариством занижено значення податку на прибуток на 42976грн., у т.ч. за І квартал 2012р. - у сумі 6305грн., півріччя 2012р. - у сумі 16385грн., ІІІ квартали 2012р. - у сумі 27799грн., 2012рік - у сумі 42976грн., внаслідок чого порушено вимоги п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України.

На підставі складеного Акта перевірки №2964/15-32-22-6/37680260 від 25.11.2013р. ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області 11.12.2013р. винесено податкове повідомлення-рішення № щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток у загальному розмірі 53720,00грн., з яких 42976,00грн. - основний платіж, 10744,00грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Не погодившись із означеним податковим повідомленням-рішенням від 11.12.2013р. №, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про його скасування.

Відповідно до п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до ч.1 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до п.п.139.1.3, 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: суми попередньої (авансової) оплати товарів, робіт, послуг; витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Враховуючи вищенаведені законодавчі приписи вбачається, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку та підтвердження розрахунковими, платіжними та первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку.

Зокрема, статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п.2 ст.3 означеного Закону України бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Тобто, законодавчо визначено, що первинним документом, який засвідчує факт здійснення господарської операції є, серед іншого, акт здачі-приймання робіт (надання послуг), який відповідно повинен містити усі необхідні реквізити, передбачені ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також інші документи, які свідчать про здійснення господарської операції.

Зокрема, статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Також, згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995р. №88, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.п.2.15, 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам, а відтак, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Таким чином, вбачається, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг), тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності усіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відтак, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів чи сплати грошових коштів.

Зокрема, як зазначено в Акті перевірки №2964/15-32-22-6/37680260 від 25.11.2013р., в усіх без винятку договорах, укладених між позивачем та його контрагентами: ТОВ «Англійський клуб ТБ», ТОВ «Агентство «Візит», ТОВ «Агентство «КЛАСС», ТОВ «ТРК КЛАС», ТОВ ТРО «Медіа-агентство «Візит», ТОВ «Поверхность - Супутникові телекомунікації», ТОВ «Компанія «Сонар», ТОВ «Торсат», ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна», Асоціація «Укртелемережа», невід'ємною їх умовою є надання ТОВ «Об'єднані Медіа Мережі» абонентських звітів по кількості абонентів за кожен місяць, на підставі яких нараховується щомісячний платіж. Також, в кожному договорі зазначається назва телевізійного каналу, докладні технічні умови постачання сигналу.

Водночас, встановлено, що на підтвердження належного виконання умов Договорів на ретрансляцію телевізійних каналів, укладених з ТОВ «Англійський клуб ТБ», ТОВ «Агентство «Візит», ТОВ «Агентство «КЛАСС», ТОВ «ТРК КЛАС», ТОВ ТРО «Медіа-агентство «Візит», ТОВ «Поверхность - Супутникові телекомунікації», ТОВ «Компанія «Сонар», ТОВ «Торсат», ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна», Асоціація «Укртелемережа», позивачем не надано абонентських звітів із зазначеною кількістю абонентів, жодних документів та відомостей, котрими фіксується кількість підключених абонентів, заявок, відповідно до яких формується первинний об'єм наданих послуг, тощо.

Також, позивачем не надано відповідних належних доказів, як то доповнення до договорів, додаткові угоди, які б чітко конкретизували зміст договорів та розтлумачували, які, зокрема, послуги надаються, технічні умови постачання даних послуг, можливий обсяг їх постачання, заявки замовників, відповідно до яких здійснюється підключення.

Натомість, наявні у матеріалах справи, надані позивачем - ТОВ «Об'єднані Медіа Мережі», на підтвердження реальності та фактичності виконання господарських операцій з контрагентами - ТОВ «Англійський клуб ТБ», ТОВ «Агентство «Візит», ТОВ «Агентство «КЛАСС», ТОВ «ТРК КЛАС», ТОВ ТРО «Медіа-агентство «Візит», ТОВ «Поверхность - Супутникові телекомунікації», ТОВ «Компанія «Сонар», ТОВ «Торсат», ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна», Асоціація «Укртелемережа», первинні документи, а саме: рахунки-фактури, рахунки до сплати, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), акти виконання договірних зобов'язань, акти надання послуг, не відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999року №996-XIV (зі змінами та доповненнями), а також Положенню про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), оскільки з їх змісту не можливо встановити які саме надавалися послуги, в якому, зокрема, обсязі, яким чином визначалися та вираховувалися їх вартісні показники, тощо.

До того ж, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), акти виконання договірних зобов'язань, акти надання послуг, в порушення приписів статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не містять вказівок на посади повноважних осіб, їх прізвищ та ініціалів як з боку ТОВ «Об'єднані Медіа Мережі», так і з боку його контрагентів, якими їх підписано, що відповідно унеможливлює ідентифікувати осіб, підписи котрих наявні у вказаних актах.

Таким чином, беручи до уваги наведене та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднані Медіа Мережі» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.12.2013р. № щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток у загальному розмірі 53720,00грн., не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного податкового законодавства, отже задоволенню не підлягають.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднані Медіа Мережі», - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднані Медіа Мережі» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.12.2013р. № щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток у загальному розмірі 53720,00 грн., - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Г.В. Семенюк