Справа № 523/1502/15-а
Суддя: Кисельов В. К.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/1502/15-а
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2015 р.

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю представника стягувача - ОСОБА_1

представника боржника - Хімічук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеси справу за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області - Бухалевіч С.В., про встановлення чи зміну способу виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Булахевич Степан Вікторович звернувся до суду із поданням в якому просить змінити спосіб і порядок виконання виконавчого листа № 2-а-7828/11 виданого 03.07.2014 року Суворовським районним судом м. Одеси з зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси здійснити перерахунок та призначити пенсію ОСОБА_5 відповідно до ст.ст. 49, 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 січня 2011 року по 23 липня 2011 року на стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси на користь ОСОБА_5 боргу за по перерахунку у розмірі 6 381,23 грн. Заява мотивована тим, що на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області надійшла заява ОСОБА_5, про примусове виконання виконавчого листа № 2-а-7828/2011 виданого 03.07.2014 Суворовським районним судом м. Одеси про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси здійснити перерахунок та призначити пенсію ОСОБА_5 відповідно до ст.ст. 49, 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 січня 201 1 року по 23 липня 201 1 року. Керуючись статтями 17, 19, 21, 25, 75 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого № 44907670 від 01.10.2014 (пунктом 2 зазначеної постанови боржнику надано строк для самостійного виконання - сім днів). Боржником в наданий державним виконавцем строк вимоги виконавчого листа не виконано. 28.10.2014 від боржника - Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси надійшло пояснення про неможливість виконання виконавчого листа, з якого вбачається, що Управління є бюджетною установою та фінансується за рахунок коштів бюджету міста та коштів Державного бюджету. Відповідно до ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі бюджету розпорядник бюджетних коштів здійснює лише за наявність відповідного державного призначення. Законом України «Про державний бюджет України» на відповідні роки затверджуються повноваження на реалізацію державних програм і заходи здійснення платежів з конкретною метою, додаткових джерел для взяття зобов'язань на виконання судових рішень не передбачено. Крім того, ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України положення нормативно- правових актів застосовуються в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Закону України «Про Державний бюджет України». Отже, вирішення питання щодо виділення додаткових коштів для забезпечення виконання судових рішень можливо лише після збільшення бюджетних призначень за відповідними бюджетними програмами соціального захисту громадян, оскільки розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють відповідні видатки за загальним фондом бюджету. Одночасно боржником - Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі

м. Одеси надано перерахунок недоплаченої суми, яка складає - 6 381, 23 грн. Таким чином, рішення суду боржником виконано частково, а саме в частині зобов'язання здійснення перерахунку. В іншій частині зобов'язання рішення суду не виконано і виконання цього рішення не може бути проведено без участі боржника. У виконавчому документі зазначений порядок виконання, як зобов'язання вчинити певну дію (здійснити перерахунок та забезпечити проведення виплати), та у даному випадку державний виконавець, при виконанні своїх обов'язків, позбавлений можливості накладення арешту на кошти боржника та проводити примусове списання коштів, оскільки статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений певний порядок виконання рішень судів за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії. Так, державний виконавець згідно цього порядку має можливість лише накласти на боржника штраф, якщо рішення не виконано і виконання не може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання до правоохоронних органів для притягнення боржника до відповідальності згідно з чинним законодавством. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону. Державним виконавцем зазначено, що неможливість виконання судового рішення від 11.12.2013 року через обставини, які унеможливлюють його виконання, без зміни способу і порядку виконання рішення суду на інший, який дає можливість повного та фактичного виконання рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

У відповідність до ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України адміністративний позов може містити як вимоги, про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (пункт 2 частини другої статті 162 КАС України).

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За правилами статті 36 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІУ), частини першої статті 263 КАС України відстрочка і розстрочка виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення можливе лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо).

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Звертаючись до суду про зміну способу і порядку виконання судового рішення, державний виконавець ВДВС посилався на відсутність належного державного фінансування виплати пенсій, надбавок і підвищень до пенсій, передбачених чинним законодавством, та на положення Закону України «Про гарантії держави щодо" виконання судових рішень».

Зазначені обставини не дають підстав для задоволення заяви, адже способи виконання рішення суду слід визначати через ті заходи, які вживаються за для досягнення мети захисту порушених прав та свобод осіб і їх відновлення.

Основні заходи примусового виконання рішень наведені у ст. 32 Закону № 606-ХІУ. Зокрема, до таких відносяться: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; інші заходи, передбачені рішенням.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судових рішень, суд вправі змінити встановлені ним або законом способи і порядок на інші, передбачені законодавством. Проте, суд не може встановити новий спосіб захисту порушеного права, його дії щодо зміни чи встановлення способу і порядку виконання повинні бути спрямовані лише на забезпечення виконання резолютивної частини рішення, відповідати його меті, не спотворювати його змісту.

Як зазначалося вище, єдиною підставою, в тому числі для встановлення способу і порядку виконання рішення, є наявність обставин, що ускладнюють його виконання. Проте ці обставини об'єднуються їх об'єктивним та надзвичайним характером, незалежністю від настання та перебігу волі боржника, причинним зв'язком між настанням цих обставин та ускладненням виконання рішення.

У справі, що розглядається, суд для відновлення права ОСОБА_5 на пенсію, передбачену Законом України від 28 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», прийняв рішення про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси здійснити перерахунок та призначити пенсію ОСОБА_5 відповідно до ст.ст. 49, 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 січня 2011 року по 23 липня 2011 року, що відповідало заявленим у позові вимогам. Розрахунок суми за спірний період судами не здійснювався, тому, змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов'язання виплатити зазначену пенсію на стягнення конкретної суми цієї пенсії, суд змінить постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судом при розгляді справи.

Таким чином, зміна на підставі статті 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання органу УПФ здійснити виплату із зобов'язання на стягнення такої виплати є незаконною.

Зважаючи на вищевикладена подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Булахевич Степана Вікторовича про зміну способу і порядку виконання рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.263 КАС України, -

УХВАЛИВ

1. Подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області - Бухалевіч С.В., про встановлення чи зміну способу виконання рішення суду за виконавчим листом від 11 грудня 2013р. - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя