Справа № 724/2033/14-а
Суддя: Єфтеньєв О. Г.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/2033/14-а
Провадження № 2-а/724/1/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Єфтеньєва О.Г.

при секретарі - Боднарюку В.І.

за участі сторін у справі:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хотин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Недобоївської сільської ради, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2 про скасування рішення сесії сільської ради,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Хотинського районного суду з позовною заявою до Недобоївської сільської ради, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2 про скасування рішення сесії сільської ради.

До розгляду справи уточнила позовні вимоги та просила визнати протиправним та скасувати рішення Недобоївської сільської ради від 09 березня 2010 року про внесення змін до рішення 20 сесії 05 скликання Недобоївської сільської ради від 10 грудня 2009 року "Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2".

Визнати незаконним та скасувати рішення Х сесії Vскликання Недобоївської сільської ради без номера від 14 грудня 2007 року про передачу безкоштовно у власність земельної ділянки ОСОБА_2 в розмірі 0,560 га, яка розташова 0,33 га по АДРЕСА_1 та 0,27 га в АДРЕСА_2.

Визнати недійсними Державний акт серії ЯЖ за № 282187 від 09 квітня 2010 року на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та Державний акт серії ЯЖ за № 282188 від 09 квітня 2010 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0851 га для ведення особистого селянського господарства виданого на імя ОСОБА_2, які виданні на підставі рішення Недобоївської сільської ради від 09 березня 2010 року та просила стягнути судові витрати.

В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначила, що в її користуванні перебуває земельна ділянка, розташована в с. Недобоївці Хотинського району Чернівецької області по АДРЕСА_3. В 2010 році на її адресу надійшов позов ОСОБА_2 про визнання рішення Недобоївської сільської ради від 29.04.2009 року незаконним та зобов»язання вчинити певні дії, а саме встановити земельний сервітут. З даного позову вона дізналась, що рішенням Недобоївської сільської ради від 14.12.2007 року ОСОБА_2 безкоштовно передано у власність земельну ділянку в с. Недобоївці по АДРЕСА_1.

Також вказала, що протягом останніх років між позивачкою та третьою особою триває конфлікт, який виник через самовільну добудову ОСОБА_2 до належного йому житлового будинку і самовільним захопленням ним частини земельної ділянки, якою завжди користувалася вона. Межа між земельними ділянками позивачки та ОСОБА_2 встановленою ніколи не була, а визначалася фактичним користуванням. Вважає, що відповідач до прийняття рішення про надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки був зобов»язаний провести роботи із землеустрою, що включає в себе проведення зокрема роботи з межування земель.

Позивач в судове засідання не зявилась.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився до суду надав заяву відповідно до якої просив справу слухати у його відсутності позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився про причину неявки не повідомив.

Представник третьої особи заперечив проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на відсутність права у позивача звертатися до суду з даним адміністративним позовом. Крім того, ним зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 118 ЗК України, рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Тобто цим передбачено порядок прийняття рішення сільською радою про приватизацію земельних ділянок з наступним виготовленням технічної документації із землеустрою. Дозвіл на виготовлення вказаної документації було надано ОСОБА_2 рішенням Недобоївської сільради від 10.12.2009 року.

Також представник третьої особи посилався на дотримання відповідачем вимог Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 № 43.

Вислухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази, дослідивши обставини справи суд приходить до висновку про те, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст 69 КАС України, Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ч. 2. Ст. 69 КАС України, передбачено, що докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Ч. 1 ст. 70 КАС уКраїни, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно ч. 2.ст. 70 КАС України, Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 4.ст 70 КАС України, Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Ст. 71 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ч. 4. Ст. 71 КАС України, встановлює, що Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Відповідно до Ч. 1. Ст. 86 КАС України, Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 3.ст. 86 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх рішень.

Суд встановлено, що рішенням сесії Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 14.12.2007 р. передано ОСОБА_2 безкоштовно у власність земельну ділянку в розмірі 0,60 га, яка розташована: 0,33 га по АДРЕСА_1 в с.Недобоївці та 0,27 га - в АДРЕСА_2. З них 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,35 га для ведення особистого селянського господарства.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 згідно погосподарської книги по Недобоївській сільській раді користується земельною ділянкою в розмірі 0.85 га. З них 0,25 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_3, 0,10 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_3 та 0,50 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2. Право користування позивачки на земельну ділянку зазначеного розміру не оспорюється ні відповідачем, ні третьою особою ОСОБА_2

Також встановлено, що земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - (АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 в с. Недобоївці) є суміжними земельними ділянками даних землекористувачів. Земельні ділянки даних землекористувачів в АДРЕСА_2 також є суміжними земельними ділянками.

На підставі рішення Недобоївської сільської ради від 9.03.2010 р. ОСОБА_2 у встановленому порядку було видано Державні акти на право власності на земельну ділянку, зокрема на 0,0851 га для ведення особистого селянського господарства та на 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Відповідно до п. «в» ч.1 ст. 20 Закону України «Про землеустрій» землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях відповідних категорій незалежно від форм власності в разі, зокрема, надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Згідно з ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються в разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Відповідно до п. «е» ст. 184 ЗК України однією з складових землеустрою є встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» межування земель - комплекс робіт із встановлення чи відновлення в натурі (на місцевості) меж адміністративно-територіальних утворень, меж земельних ділянок власників, землекористувачів, у тому числі орендарів, із закріпленням їх межовими знаками встановленого зразка.

В справі встановлено, що станом на час прийняття оскаржуваного рішення Недобоївської сільської ради від 14.12.2007 року межі земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як суміжних землекористувачів не встановлено та відповідно до закону комплексу робіт із встановлення на місцевості таких меж і закріплення їх межовими знаками не проведено, хоча земельна ділянка третій особі надавалася у власність.

Недотримання вимог закону щодо встановлення меж суміжних земельних ділянок землекористувачів породило конфлікти між позивачкою та третьою особою, оскільки позивачка вважає порушеними свої права як користувача земельної ділянки, не знаючи межі земельних ділянок, та вважаючи порушенням умовної межі з боку сусіда ОСОБА_2

Відповідно до п. «а» ч.3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Згідно з ч.2 ст. 118 ЗК України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Судом встановлено, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, не мав підстави для його прийняття, оскільки в своєму розпорядженні не мав технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. З тексту оскаржуваного рішення відповідача видно, що таке рішення прийнято на підставі однієї заяви ОСОБА_2

Крім того судом встановлено, що рішення Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 09 березня 2010 року, на підставі якого ОСОБА_2 було видано оспорювані державні акти на право приватної власності на землю, є незаконним так як воно було прийнято на зміну неіснуючого рішення. У назві та тексті оскаржуваного рішення зазначено, що воно ухвалено в якості змін до рішення 20 сесії 05 скликання Недобоївської сільської ради від 10 грудня 2009 року «Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2."

Проте, такого рішення взагалі не існує, так як, рішення від 10.12.2009 року , на яке посилається сільська рада в рішенні Недобоївської сільської ради від 09 березня 2010 року про внесення змін до рішення 20 сесії 05 скликання Недобоївської сільської ради від 10 грудня 2009 року "Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2," було прийнято щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації третій особі ОСОБА_2, а не щодо передачі йому у власність земельної ділянки.

Таким чином рішення Недобоївської сільської ради від 09 березня 2010 року, на підставі якого було видано оспорювані державні акти є незаконним і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністерств України.

Наказом за № 43 від 04.05.1999 року регламентовано порядок складання,

видачі, реєстрації і зберігання державних актів на

право приватної власності на землю, право

колективної власності на землю, право власності на

землю і право постійного користування землею,

договорів на право тимчасового користування землею

(в тому числі на умовах оренди) та договорів

оренди землі

Таким чином, оскаржуванні державні акти видавалися на підставі рішення Недобоївської сільсьткої ради від 09 березня 2010 року, яке скасовано, а отдже вказані державні акти слід вихзнати не дійсними.

Виходячи з встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та про необхідність їх задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 20 ч. 1 п. «в», 50 Закону України «Про землеустрій»; ч.ч. 2, 6, 7 ст. 118 ЗК України; 184 п. «е» ЗК України; п.5.1. «Технічних вказівок щодо визначення меж земельних ділянок», затверджених наказом Державного Комітету Земельних ресурсів України від 18.05.1998 р; ст. ст. 11, 158, 160-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Недобоївської сільської ради від 09 березня 2010 року про внесення змін до рішення 20 сесії 05 скликання Недобоївської сільської ради від 10 грудня 2009 року "Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2"

Визнати незаконним та скасувати рішення Х сесії Vскликання Недобоївської сільської ради без номера від 14 грудня 2007 року про передачу безкоштовно у власність земельної ділянки ОСОБА_2 в розмірі 0,560 га, яка розташова 0,33 га по АДРЕСА_1 та 0,27 га в АДРЕСА_2.

Визнати недійсними Державний акт серії ЯЖ за № 282187 від 09 квітня 2010 року на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та Державний акт серії ЯЖ за № 282188 від 09 квітня 2010 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0851 га для ведення особистого селянського господарства виданого на імя ОСОБА_2, які виданні на підставі рішення Недобоївської сільської ради від 09 березня 2010 року.

Стягнути з Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 76,48 грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

СУДДЯ: О. Г. Єфтеньєв