Справа № 727/7334/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/7334/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова О.Г.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

10 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білої Л.М. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача: Тимофійчука Л.М.,

представника відповідача: Юзьківа М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернівецької міської ради на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" до Чернівецької міської ради про скасування п. 2 в частині зобов'язання укладення договорів оренди впродовж 90 календарних днів та сплати плати за фактичне користування земельними ділянками. П.2.1, п.2.2, п.2.3, п.2.4 рішення №1263 від 27.06.20014 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до Чернівецької міської ради про скасування п. 2 в частині зобов'язання укладення договорів оренди впродовж 90 календарних днів та сплати плати за фактичне користування земельними ділянками. П.2.1, п.2.2, п.2.3, п.2.4 рішення №1263 від 27.06.20014 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2014 року - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Чернівецької міської ради від 27.06.2014 року № 1263 « Про затвердження проекту відведення та надання ПАТ «ЕК»Чернівціобленерго» земельних ділянок в оренду», позивача зобов'язано сплатити плату за фактичне користування земельними ділянками за минулий період в еквіваленті орендної плати за земельні ділянки, що надаються в оренду, яку власник міг отримати у випадку своєчасного виготовлення відповідної документації та укласти договір оренди в строк 90 днів з дня прийняття рішення та здійснити оплату до 30.06.2015 року.

Оскільки розмір орендної плати не встановлено за домовленістю сторін, у зв'язку з відсутністю укладеного належним чином договору оренди земельних ділянок, то в даному випадку застосовується мінімальний розмір плати.

Пунктами 4.9, 4.10 Положення "Про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях", затвердженого рішенням 33 сесії 5 скликання Чернівецької міської ради від 23.10.2008 року визначено, що орендар сплачує одноразовий внесок на розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста за фактичне користування земельною ділянкою з дати прийняття рішення сесії про надання йому дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель запасу міста до дати укладення договору оренди.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що п.п. 2 в частині обов'язку плати за фактичне користування земельними ділянками та укладення договорів оренди в строк 90 днів, п.2.1.,2.2.,2.3, 2.4 рішення Чернівецької міської ради від 27.06.2014 року № 1263 суперечить вимогам Конституції України та чинному законодавству України. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; всі інші земельні ділянки в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок визначених у п. «а» і «б» п.4 цього розділу.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлюється, що до повноважень сільських, селищних, місцевих рад у галузі земельних відносин та території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що виключно на пленарних засіданнях сільських, селищних, міських рад вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Порядок та умови набуття права користування земельною ділянкою на умовах оренди встановлено Земельним кодексом України та Законом України « Про оренду землі».

Згідно з ст.1 Закону України « Про оренду землі» орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендарю для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір. За яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендарю земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до вимог земельного законодавства.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В оскаржуваному рішенні Чернівецької міської ради від 27.06.2014 року № 1263 встановлено обов'язок повивача сплатити плату за фактичне користування земельною ділянкою. Однак, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, відповідачем не було надано будь-яких доказів фактичного користування земельною ділянкою.

Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула прав власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст. 15 Закону України « Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди, строк дії договору оренди. Орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату, умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, умови збереження стану об'єкта оренди, умови і строки передачі земельної ділянки в оренду, умови повернення земельної ділянки орендодавцю. Існуючі обмеження земельної ділянки щодо використання земельної ділянки, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини, відповідальність сторін.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правових порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством. В свою чергу органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як було встановлено в судовому засіданні обов'язок плати за фактичне користування земельною ділянкою не передбачено чинним законодавством, земельна ділянка не була будь-яким чином передана позивачу. Окрім цього, відповідачем не було зафіксовано фактичне користуванні земельною ділянкою.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду буде складена в повному обсязі протягом п'яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Біла Л.М.

Курко О. П.