Справа № 814/3882/14
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

29 січня 2015 року Справа № 814/3882/14

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Лісовської Н.В. за участю секретаря судового засідання Тимошевської О.І. у відкритому судовому засіданні розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, 55200

доГоловного управління Міндоходів у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

провизнання протиправним та скасування рішення від 14.11.2014 р. № 000179/08-21,
За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2,

від відповідача: Одноор В.М.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 14.11.2014 р. № 000179/08-21.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час здійснення перевіряючими фактичної перевірки, була зроблена закупка тільки цигарок «Монте Карло», що підтверджується фіскальним чеком. Напій «Сидр» перевіряючими не закупався, відсутні будь-які докази саме реалізації алкогольного напою, а відтак вважає прийняте рішення про застосування фінансових санкцій протиправним та просить суд скасувати його.

Представник відповідача заперечувала проти заявленого позову та зазначила, що факт наявності алкогольного напою в магазині позивача на реалізації не заперечується ні позивачем, ні її представником у судовому засіданні. Відсутність касового чека про придбання алкогольного напою «Сидр» свідчить лише про те, що під час реалізації (контрольної закупки) чек продавцем не був наданий перевіряючим, а товар не був підприємцем проведений через касовий апарат. Оскільки у підприємця відсутня ліцензія на реалізацію алкогольних напоїв, відповідач вважає, що рішення про застосування фінансових санкцій винесено правомірно.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог та скасуванні рішення. Представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні 29.01.2015 р. в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Вислухав пояснення представників сторін, з'ясував усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідив матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов належить задоволенню, виходячи з наступного:

09.10.2014 р. на підставі наказу від 08.10.2014 р. № 692 та направлення на перевірку, працівниками Головного управління Міндоходів у Миколаївській області було здійснено фактичну перевірку діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання законодавства у сфері обігу та оподаткування підакцизних товарів.

За результатами перевірки був складений акт від 09.10.2014 р. № 254/14-29-21-12/НОМЕР_1 та винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 14.11.2014 р. № 000179/08-21.

Під час перевірки перевіряючими було зроблено закупку пачки цигарок «Монте Карло» та пляшки слабоалкогольного напою «Сидр», про що відображено в акті перевірки.

На підтвердження факту реалізації підприємцем підакцизної продукції позивачем надано до суду фіскальний чек на придбання пачки цигарок «Монте Карло» на суму 12,50 грн., але фіскальний чек на придбання спиртного напою «Сидр» відсутній.

Зі слів перевіряючої ОСОБА_4 (допитаної в судовому засіданні в якості свідка) суду стало відомо, що пляшку слабоалкогольного напою «Сидр» позивач продала без товарного чека та не провела через касовий апарат.

Таким чином, відповідач вважає, що факт продажу пляшки слабоалкогольного напою «Сидр» зафіксований в акті перевірки.

Суд критично оцінює таку позицію відповідача, оскільки відповідно до положень абзацу 5 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 10000 гривень.

Виходячи з аналізу наведеної вище правової норми, факт реалізації алкогольного напою без ліцензії повинен бути підтверджений належними доказами (фіскальними чеками, записом у книзі обліку розрахункових операцій тощо).

Також слід зазначити, що в акті перевірки не відображений факт реалізації суб'єктом підприємницької діяльності товару без використання реєстратора розрахункових операцій.

Таким чином, відповідачем не доведено факт реалізації пляшки слабоалкогольного напою. В судовому засіданні встановлено та не заперечується позивачем факт зберігання алкогольного напою «Сидр», але в оскаржуваному рішенні відповідачем застосовані фінансові санкції відповідно до абзацу 5 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (тобто за реалізацію алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії).

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Позивач надала квитанцію про сплату судового збору в сумі 182,70 грн., що й підлягає відшкодуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 14.11.2014 р. № 000179/08-21.

3. Повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у сумі 182,70 грн. з Державного бюджету України.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного Адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Повний тест постанови

виготовлено та підписано суддею 03.02.2015 р.

Суддя Н. В. Лісовська