Справа № 331/170/15-а
Суддя: Федченко(Павленко) І. М.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/331/13/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Федченко І.М. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя про визнання дій суб'єкта владних повноважень незаконними та зобов'язання вчинити певні дії , щодо перерахунку та виплати пенсії інваліду Чорнобиля ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій суб'єкта владних повноважень незаконними та зобов'язання вчинити певні дії , щодо перерахунку та виплати пенсії інваліду Чорнобиля, в якому просить визнати протиправними дії відповідача про відмову у перерахунку та виплаті державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у перерахунку та виплаті пенсії, зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок державної пенсії, як інваліду 2 групи відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру пенсії за віком, визначеному ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати, зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок додаткової пенсії відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру пенсії за віком, визначеному ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених коштів. Крім того, позивач в позовній заяві просить розглядати справу не за правилами скороченного провадження , а призначити справу до розгляду у судовому засіданні. Але вивчивши позовну заяву та надані до неї докази, суд приходить до висновку що позивачем долучені докази, які обґрунтовують позовні вимоги, позивачем не зазначено інших доказів які б він міг подати при розгляді справи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України справу вирішено судом на підставі наявних у справі матеріалів і доказів, в порядку скороченого провадження, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, згідно якої скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. Відповідно до суд вважає за можливе розгляд та вирішення даної справи на підставі наявних в ній доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, та сторонами по справі визнано, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, позивачу встановлена 2 група інвалідності, щодо якої встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою та позивач має право на отримання пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 групи.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким законом стосовно реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на охорону життя, здоров'я і соціального захисту є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Отже, виходячи, саме, з цього закону слід визначати розмір пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Застосування Управлінням Пенсійного фонду Постанов Кабінету Міністрів України при наявності спеціального закону є протиправним.

Статтею 49 Закону № 796 визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1,2,3 та 4 категорій у вигляді: а) державних пенсій; б) додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до першої категорії, що постраждали від Чорнобильської катастрофи, які є інвалідами 2-ї групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 4 статті 54 Закону № 796 в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності Законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), а не постанова Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року та інші постанови КМУ, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача.

При цьому суд зазначає, що положення ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»де визначено, що вказаний розмір мінімальної пенсії за віком застосовується виключно до пенсій, що призначаються на умовах цього Закону, не може бути перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімального розміру пенсії за віком.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виплата пенсії позивачу здійснювалась відповідно до положень ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"в редакції від 28.12.2007 року (Закон України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України")

Проте, Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у справі N 1-28/2008 щодо предмету та змісту закону про Державний бюджет України на 2008 рік були визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) зміни до ст. 50,54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, з 22 травня 2008 року була відновлена дія норм статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за якими особам постраждалим від аварії на Чорнобильській АЕС та віднесеним до 1 категорії, інвалідам 2 групи, до яких відноситься позивач, повинна була призначатися та виплачуватися відповідачем щомісячно з пенсія у складі державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

При визначенні розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком, яка визначається в порядку, встановленому ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розмір якого встановлюється законами про Державний бюджет на відповідні роки.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення" іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір суд приходить до висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст., ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії встановлюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Але, п. 7 ч. 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» № 3491-VІ від 14.06.2011 р., який набрав чинності 19.06.2011 р., доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 р. норми і положення ст. ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. ст. 14. 22, 37 та ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

06.07.2011 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 р.

Відповідно до спільного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Вищого адміністративного суду України від 06.09.2011 р., суд, вирішуючи питання яка з однопредметних законодавчих норм однакової юридичної сили, що не визнані неконституційними в установленому порядку, повинен застосовувати для розв'язання спорів, та надавати перевагу тій із них, що прийнята пізніше.

До того ж, Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» не містить жодної норми, яка б обмежувала до серпня 2014 року пряме застосування ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача до нарахування і сплати невиплаченої пенсії підлягають задоволенню за період з 01.04.2014 р. по дату винесення постанови включно.

Крім того, відповідно до ст. 6 КАС України захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси особи у публічно-правових відносинах.

Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обов'язкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин.

У відповідності до ч.1 ст. 94 КАС України судові витрати по справі віднести за рахунок держави, оскільки позивач при розгляді справи не ніс ніяких судових витрат і не надавав про це належних доказів.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 11, 17-19, 69-72, 128, 158-163, 167,183-2, 186, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя про визнання дій суб'єкта владних повноважень незаконними та зобов'язання вчинити певні дії , щодо перерахунку та виплати пенсії інваліду Чорнобиля - задовольнити частково .

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірах, передбачених п.4 ст.54, ст.50, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя провести та виплатити ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог п.4 ст.54, ст.50, п.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: державної пенсії - у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю -у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком , обрахованих відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»», з урахуванням положень п.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.01.2014 р. по дату винесення постанови включно з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: І.М. Федченко

02.02.2015 .