Справа № 307/422/14-а
Суддя: Бобрушко В. І.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/422/14-а
Провадження № 2-а/307/14/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Герич Є.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів адміністративну справу за позовом Тячівського професійного ліцею Закарпатської області до Тячівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Тячівський професійний ліцей Закарпатської областізвернувся в суд з позовом до Тячівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії. В позовній заяві зазначив, що другою сесією шостого скликання Тячівської міської ради було прийнято рішення від 5 січня 2011 року за №25 «Про припинення права користування, вилучення та переведення в землі запасу земельної ділянки». Про таке рішення Тячівської міської ради навчальному закладу стало відомо в травні 2013 року. З 7 жовтня по 1 листопада 2013 року державною фінансовою інспекцією в Закарпатській області проводилася ревізія фінансово-господарської діяльності навчального закладу, якою було встановлено безпідставність рішення Тячівської міської ради від 5 січня 2011 року за №25 «Про припинення права користування, вилучення та переведення в землі запасу земельної ділянки». Йдеться про земельну ділянку площею 0,192 га. в м. Тячів по вул.. Вайди, б/н, що перебуває у постійному користуванні навчального закладу відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК №002300 від 27 лютого 2002 року, яка використовувалась як спортивний майданчик і де в даний час на прилеглій до неї території міською радою ведеться будівництво спортивного комплексу, а безпосередньо на земельній ділянці навчального закладу розміщені дві тимчасові складські приміщення. Представник зазначив, що рішення Тячівської міської ради суперечить пункту 2 статті 117 Земельного кодексу України, де зазначено, що до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств, установ і організацій, п.«б» ст. 141 цього ж Кодексу, де підставами припинення права користування земельною ділянкою, зокрема є вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим кодексом та частині 2 ст. 149 даного Кодексу, де встановлено, що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Відповідного рішення та згоди на вилучення земельної ділянки від Міністерства освіти і науки не надавалося. 5 грудня 2013 року дана позовна заява була надіслана до Закарпатського окружного адміністративного в м. Ужгород. Суд, вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за позовною заявою навчального закладу виніс ухвалу про повернення позовної заяви у зв'язку з тим, що вона непідсудна Закарпатському окружному адміністративному суду, а підсудна Тячівському районному суду.

Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення другої сесії шостого скликання Тячівської міської ради від 05.01.2011 року №25 «Про припинення права користування, вилучення та переведення в землі запасу земельної ділянки», а також припинити будь-які роботи на земельній ділянці в м. Тячів по вул.. Вайди, б/н.

Також просить суд поновити строк звернення до адміністративного суду як такий, що пропущений з поважних причин.

Представник позивача Бокоч П.М. в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та додатково пояснив, що головний бухгалтер Ворон Т.М., помилково, опираючись тільки на рішення Тячівської міської ради №25 від 5 січня 2011 року в червні 2013 року внесла запис у головну книгу про списання спірної ділянки, а у жовтні 2013 року поновила запис у даній книзі у зв'язку з відсутністю належного правового документального оформлення, а саме, що Тячівська міська рада не представила згоду Міністерства освіти і науки України на вилучення земельної ділянки і відповідно не оформлявся акт її передачі від навчального закладу до міської ради. Тячівська міська рада фактично визнала, що для законного вилучення земельної ділянки в навчального закладу та прийняття її у комунальну власність територіальної громади м. Тячів необхідна згода Міністерства освіти і науки України. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача Тячівської міської ради в судовому засіданні Візичканич В.І. позов не визнав та пояснив, що оскільки позивач дізнався про оскаржуване рішення відповідача в травні 2013 року, а з позовом до суду звернувся тільки 23 січня 2014 року, то пропустив встановлений законом шестимісячний строк звернення до суду, а тому просить залишити даний адміністративний позов без розгляду. На продовження розгляду справи в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст.128 ч.4 КАС України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно статуту Тячівського професійного ліцею Закарпатської області, затвердженого Міністерством освіти і науки України, ліцей є правонаступником Тячівського професійно-технічного училища №14. Також в статуті зазначено, що майно ліцею є державною власністю, закріпленою Міністерством освіти і науки України за ліцеєм і перебуває у користуванні ліцею. Функції управлінням майном, закріпленим за ліцеєм, контроль за ефективністю його використання і збереження здійснює Міністерство освіти і науки України (а.с.6-14).

Відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК №002300 від 27 лютого 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №80, оригінал якого досліджено в судовому засіданні, Тячівський професійний ліцей Закарпатської області, який є правонаступником Тячівського професійно-технічного училища №14, має в постійному користуванні в тому числі спірну земельну ділянку площею 0,192 га. в м. Тячів по вулиці Вайди, б/н (а.с.16-17)..

Рішенням другої сесії шостого скликання Тячівської міської ради від 5 січня 2011 року за №25 було припинено право користування, вилучено та переведено в землі запасу Тячівської міської ради земельну ділянку площею 0,192 га. в м. Тячів по вулиці Вайди, б/н, яка була в постійному користуванні Тячівського професійного ліцею Закарпатської області згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК №002300 від 27 лютого 2002 року, виданого Тячівському професійному училищу, а також внесено зміни у земельно-кадастрову документацію Тячівської міської ради 9а.с.18).

В акті ревізії державної фінансової інспекції в Закарпатській області від 8 листопада 2013 року за №07-03/71 щодо перевірки фінансово-господарської діяльності в Тячівському професійному ліцеї з 01.10.2011 року по 01.10.2013 року зазначено, що в порушення вимог чинного законодавства ліцеєм на підставі рішення другої сесії шостого скликання Тячівської міської ради від 5 січня 2011 року за №25 в червні 2013 року по бухгалтерському обліку проведено списання земельної ділянки вартістю 82445 гривень, яка знаходилася в постійному користуванні Тячівського професійного ліцею згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК №002300 від 27 лютого 2002 року. Під час ревізії дану земельну ділянку було поновлено по бухгалтерському обліку Тячівського професійного ліцею (а.с.19-20).

Факт списання по бухгалтерському обліку земельної ділянки вартістю 82445 гривень в червні 2013 року, та її подальше поновлення в жовтні 2013 року підтверджується також даними виписок з головної книги Тячівського професійного ліцею за червень та жовтень 2013 року, які досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.2 ч.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ст. 9 КАС України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Статтею 2 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ч.1 ст.3 Земельного кодексу України).

Згідно ст.12 ЗК України, 2001 року (в редакцій станом на день виникнення правовідносин) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить також розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, вилучення земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, організація землеустрою, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.84 ЗК України, 2001 року (в редакцій станом на день виникнення правовідносин) у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону.

Згідно п.«е» ч. 3 цієї ж статті передбачено, що до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність належать земельні ділянки, які закріплені за державними професійно-технічними навчальними закладами.

Підстави та порядок набуття права на землю, а також порядок передачі земельних ділянок державної власності у комунальну власність визначено у ст.ст. 116, 117 ЗК України, 2001 року (в редакцій станом на день виникнення правовідносин).

Згідно ст.117 ЗК України, 2001 року (в редакцій станом на день виникнення правовідносин) передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність та земельних ділянок комунальної власності у державну власність провадиться у порядку, встановленому цим Кодексом для юридичних осіб.

Статтею 122 ч.1 ЗК України, 2001 року (в редакцій станом на день виникнення правовідносин) передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

В ч.3 цієї ж статті зазначено, що районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання; ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Згідно п.6 ч.1 ст.8 Закону України «Про професійно-технічну освіту» передбачено, що до повноважень міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані професійно-технічні навчальні заклади, належить розпорядженням державним майном, що перебуває у користуванні підпорядкованих професійно-технічних навчальних закладів.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою передбачені ст. 141 ЗК України

Порядок вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування із земель державної та комунальної власності для суспільних потреб передбачені ст..149 ЗК України, 2001 року (в редакцій станом на день виникнення правовідносин).

Згідно до ст.152 ЗК України землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Захист прав на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Як встановлено в судовому засіданні відповідно до оскаржуваного рішення другої сесії шостого скликання Тячівської міської ради від 5 січня 2011 року за №25 було припинено право користування, вилучено та переведено в землі запасу Тячівської міської ради земельну ділянку площею 0,192 га. в м. Тячів по вулиці Вайди, б/н, яка була в постійному користуванні Тячівського професійного ліцею Закарпатської області згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК №002300 від 27 лютого 2002 року, виданого Тячівському професійному училищу, а також внесено зміни у земельно-кадастрову документацію Тячівської міської ради.

При цьому, суд приходить до висновку, що приймаючи вказане рішення від 5 січня 2011 року за №25, Тячівська міська рада не дотрималася вимог ст. ст.84, 122, 149 ЗК України, оскільки вирішила припинити право користування, вилучити та перевести в землі запасу Тячівської міської ради земельну ділянку площею 0,192 га. в м. Тячів по вулиці Вайди, б/н, яка відноситься до земель державної власності, що відноситься до повноважень районної державної адміністрації, та не отримавши при цьому згоди на вилучення цієї земельної ділянки від Міністерства освіти і науки України, а тому дане рішення Тячівської міської ради слід визнати протиправними і скасувати.

Крім того, суд констатує, що на даний час рішенням двадцять шостої (позачергової) сесії шостого скликання від 13 березня 2014 року за №4046 Тячівська міська рада вирішила просити Міністерство освіти і науки України надати згоду на вилучення земельної ділянки площею 0,192 га. в м. Тячів по вулиці Вайди, б/н, яка надана в постійне користування Тячівського професійного ліцею Закарпатської області згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК №002300, виданого Тячівською міською радою 27 лютого 2002 року,, для суспільних потреб - будівництва спортивного комплексу у м. Тячів, а також вирішила прийняти у комунальну власність вказану земельну ділянку після її вилучення Тячівською райдержадміністрацією за згодою Міністерства освіти і науки України у встановленому законом порядку, погодити пропозицію Тячівського професійного ліцею Закарпатської області щодо безоплатного користування новозбудованим приміщенням спортивного комплексу для проведення в ньому занять з фізкультури і спорту з учнями професійного ліцею.

Згідно до ст. 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, суд вважає, що оскільки представником позивача в даній справі не наведено належних і допустимих доказів щодо проведення на спірній земельній ділянці в м. Тячів по вул.. Вайди, б/н. робіт, в задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання відповідача припинити проведення будь-яких робіт на вказаній земельній ділянці слід відмовити.

Що стосується заперечення представника відповідача проти позову з посиланням на пропущенням представником позивача строку звернення до адміністративного суду та вимоги щодо застосування наслідків такого пропущення, суд враховує зміст ст.ст.99-102 КАС України.

Зокрема, відповідно до абзацу першого ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав , свобод та інтересів.

Як встановлено в судовому засіданні представник позивача подав позов до Тячівського районного суду як адміністративного суду 23.01.2014 року, після того, як під час проведення перевірки фінансовою інспекцією навчального закладу в жовтні-листопаді 2013 року був виявлений факт неправомірного списання земельної ділянки вартістю 82445 гривень на підставі оскаржуваного ним рішення другої сесії шостого скликання Тячівської міської ради від 5 січня 2011 року за №25.

Будь-яких даних про те, що представник позивача раніше міг дізнатися про порушення права матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, суд не вважає в даному випадку пропущеним строку звернення представника позивача до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 10, 71, 72, 128, 159 - 163 КАС України, ст.ст. 21, 12, 116, 117, 122, 141, 149, 152 ЗК України, 2001 року (в редакцій станом на день виникнення правовідносин), ч.1 п.6 ст.8 Закону України «Про професійно-технічну освіту», суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення другої сесії шостого скликання Тячівської міської ради від 5 січня 2011 року за №25, згідно якого було припинено право користування, вилучено та переведено в землі запасу Тячівської міської ради земельну ділянку площею 0,192 га. в м. Тячів по вулиці Вайди, б/н, яка була в постійному користуванні Тячівського професійного ліцею Закарпатської області згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК №002300 від 27 лютого 2002 року, виданого Тячівському професійному училищу, а також внесено зміни у земельно-кадастрову документацію Тячівської міської ради.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, - протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Головуючий : В.І.Бобрушко