Справа № 593/1621/14-а
Суддя: Музика Я. М.
Дата ухвалення: 2015-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/593/1/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" січня 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Музики Я.М.

при секретарі Саламон Ю.О.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника відповідача Пляцко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Бережанському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Бережанському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

В позовній заяві позивачка просить визнати дії посадових осіб Управління Пенсійного Фонду України в Бережанському районі протиправними та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Бережанському районі нарахувати та виплатити грошову допомогу у розмірі 10 (десяти) місячних пенсій.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка посилалася на те, що 18 вересня 2014 року їй призначена пенсія за віком. В порушення пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» їй при призначенні пенсії за віком не було виплачено грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

В результаті чого позивачка звернулася до відповідача із заявою про виплату вказаної грошової допомоги. Відповідно до відповіді Управління Пенсійного Фонду України в Бережанському районі Тернопільської області №52/Ф-11 від 24.11.2014 р., їй стало відомо, що згідно із пунктом 7-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок-30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Оскільки на день звернення не дотримані усі умови, передбачені законодавством, а саме страховий стаж позивачки на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років становив 28 років 11 місяців 25 днів, права на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 немає.

Зважаючи на викладене, в судовому засіданні позивачка просить визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Бережанському районі Тернопільської області щодо відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1- протиправними та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Бережанському районі Тернопільської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

Представник Управління Пенсійного Фонду України в Бережанському районі Тернопільської області Пляцко О.М. позову не визнала, посилаючись на те, що на день звернення за призначенням пенсії, страховий стаж позивачки, який дає право на призначення пенсії за вислугу років складав 28 років 11 місяців 25 днів, а не 30 років, як це встановлено п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому права на отримання одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 немає. Виходячи з наведеного, просить в позові відмовити.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з п. «е» ч. І ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, яким визначені посади лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

П.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Позивачка досягла пенсійного віку і пенсія за віком їй була призначена 18 вересня 2014 року, до цього часу вона пенсії не отримувала, чого не оспорює відповідач.

З копії трудової книжки серія НОМЕР_1 від 19.08.1978 року вбачається, що з 14.08.1978 року ОСОБА_1 прийнята на посаду медичної сестри дитячого відділення в 1-шу інфекційну клінічну лікарню м. Львова, де пропрацювала до 29.10.1978 року. З 25.10.1978 року по 01.04.1979 рік вона працювала на посаді завідуючої фельдшерсько-акушерським пунктом в с. Поточани, з 01.08.1979 року по 28.02.1981 рік - на посаді завідуючої профілакторієм Колгоспу ім. ХХІI з'їзду КПРС, з 04.03.1981 року по 12.04.1982 рік - на посаді патронажної медсестри по догляду за хворими вдома Тернопільського обласного комітету Червоного Хреста, з 07.04.1982 року по 16.08.1982 рік - на посаді медреєстратора поліклінічного відділення Бережанської центральної лікарні; з 16.08.1982 року по 01.04.1986 рік - на посаді патронажної медсестри по догляду за хворими вдома Бережанського районного комітету Червоного Хреста; з 01.04.1986 року по 28.02.1987 рік - у відділенні швидкої медичної допомоги на посаді фельдшера - диспечера на час відпустки жінки по догляду за дитиною до 1 року; з 20.03.1987 року по 30.09.1987рік - на посаді медсестри кардіологічного відділення Бережанської центральної лікарні на час відпустки жінки по догляду за дитиною до 1 року та 6 місяців; з 01.10.1987 року по 05.07.1988 рік - на посаді палатної медсестри в тому ж відділенні і 0,5 ставки по час відпустки жінки по догляду за дитиною до 1 року 6 місяців; з 06.07.1988 року по 30.09.1997 рік - на повній ставці в кардіологічному відділенні на посаді палатної медсестри; з 01.10.1997 року по 31.01.2005 рік - на посаді палатної медсестри терапевтичного відділу на 0,75 ставки; з 01.02.2005 року по 30.09.2014 рік - на посаді палатної медсестри терапевтичного відділу на повній ставці; з 01.10.2014 року і по даний час позивачка працювала на посаді сестри медичного стаціонару палатної на 0,75 ставки терапевтичного відділу Бережанської центральної районної комунальної лікарні.

Судом встановлено, що загальний стаж позивачка ОСОБА_1 становить 36 років 1 місяць і 29 днів.

Крім цього виходячи з вказаного трудовий стаж позивачки, який дає право на пенсію за вислугу років становить 28 років 11 місяців 25 днів, і є достатнім для призначення та виплати грошової допомоги у розмір 10 місячних пенсій, як це передбачено законодавством.

Зважаючи на вищенаведене та те, що позивачці іншої пенсії не призначали, а тому позовні вимоги позивачки, щодо визнання дій Управління Пенсійного Фонду України в Бережанському районі Тернопільської області протиправними та зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в Бережанському районі Тернопільської області нарахувати та виплатити їй грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії слід задовольнити.

Керуючись ст. 64 Конституції України, ст.ст.11, 18, 41,71, 86, 158 - 163, 1832, 186 КАС України, ст. ст.10, 55, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 7 -1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 4 листопада 1993 р. № 909, п. 2.10,2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 p. N 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110, листом міністерства соціального захисту населення України від 12.05.1994 року № 01-3/418-022, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області щодо відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1 протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, передбачену п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на день призначення пенсії.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Бережанський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Я.М. Музика