Справа № 826/13628/14
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Кучкарової Я.Д., представника позивача Захарова І.Ф., представника відповідача Галики О.В., розглянувши у відкритому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Прайм-Банк" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Прайм-Банк" до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову, оскільки вважає, що висновки суду є помилковими та передчасними, суд не належно дослідив докази та надав відповідної оцінки обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 26.05.2014р. по 23.06.2014р. на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві була проведена документальна планова виїзна перевірка ПАТ «Прайм-Банк» з питань вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., за результатами якої складно Акт від 15.07.2014р. № 3179/26-58-22-02-18/26051650.

За наслідками проведення зазначеної перевірки в правильності визначення суми податку на прибуток встановлено заниження податку на прибуток в сумі 3471996 грн.

Не погоджуючись з висновками контролюючого органу платник податків подав заперечення на Акт перевірки від 15.07.2014р. № 3179/26-58-22-02-18/26051650, до яких додав пакет документів на обґрунтування викладеної позиції.

28.07.2014р. ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві направила ПАТ «Прайм-Банк» відповідь на заперечення №14930/10/26-58-22-02-18, в якій, враховуючи надані додаткові докази, відповідно до пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, податковий орган дійшов висновку про необхідність проведення позапланової перевірки позивача з питань, викладених у запереченнях.

У період з 1 по 13 серпня 2014 року на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, на підставі направлення від 01.08.2014р. №870/26-58-22-02 посадовою особою відповідача була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «Прайм-Банк» з питань, що стали предметом оскарження при розгляді заперечень на акт документальної планової виїзної перевірки від 15.07.2014р. № 3179/26-58-22-02-18/26051650 за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., за результатами якої складено Акт від 12.08.2014р. №3636/26-58-22-02-18/26051650.

Під час проведення зазначеного контрольного заходу та перевірки правильності нарахування витрат у вигляді нарахованих (сплачених) процентів за видами витрат від банківської діяльності, платником податків не було надано підтверджуючих документів на обґрунтування суми, віднесеної до витрат у вигляді відсотків по розміщеним коштам на поточних рахунках юридичних та фізичних осіб.

Так само як і під час планової перевірки ПАТ «Прайм-Банк» надав виключно щомісячні оборотно-сальдові відомості по балансовим рахункам, що не дають змогу документально перевірити процентні витрати в розмірі 85335 грн.

Під час перевірки правильності нарахування витрат у вигляді нарахованих (сплачених) комісійних (брокерських) та інших подібних видів винагород, на підтвердження витрат по комісії за розрахунково-касове обслуговування з валютою у розмірі 87500,00 грн., розрахунково-касове обслуговування в розмірі 4603319,00 грн., Банком було надано лише щомісячні оборотно-сальдові відомості по відповідним балансовим рахункам, договори купівлі - продажу готівкових коштів у національній валюті, купівлі-продажу банкнот іноземних держав, які наведені у додатку до акту та платіжні доручення (додаток №19).

Як наслідок, податковий орган дійшов висновку про ненадання договорів та додаткових угод, платіжних документів щодо витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування в розмірі 437586,00 грн. комісійних витрат від розрахунково-касового обслуговування, що обліковується на балансовому рахунку.

Викладене стало підставою встановлення порушення вимог пп. 138.1.1 п. 138.1, 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, завищення витрат за 2013 ріку в сумі 610421,00 грн. та збільшення оподатковуваного доходу на відповідну суму та нарахування грошового зобов'язання.

28.08.2014р. ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі Акта перевірки від 12.08.2014р. № 3636/26-58-22-02-18/26051650 прийняла спірні податкові повідомлення - рішення (форми «Р»):

- № , яким згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, за порушення вимог пп. 138.1.1 п. 138.1, 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, збільшила ПАТ «Прайм-Банк» суму грошового зобов'язання з податку на прибуток банківських організацій на 144975,00 грн., в тому числі за основним платежем - 115980,00 грн. та 28995,00 грн. - штрафними (фінансовими) санкціями;

- № , яким згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України, за порушення вимог п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України, збільшила ПАТ «Прайм-Банк» суму грошового зобов'язання за платежем адміністративні штрафи в розмірі 510,00 грн.

Вважаючи таке рішення неправомірним, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, у зв'язку з чим адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно п.п. 138.1.1. п. 138.1 с. 138 Податкового Кодексу України (надалі Податковий Кодекс) витрати операційної діяльності включають витрати банківських установ, до яких відносяться:

а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за іреспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу;

б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, аціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління;

в) від'ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів;

г) від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 3.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу;

ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу;

д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

е) витрати з придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за лені товари чи надані послуги (факторинг);є) витрати, пов'язані з реалізацією заставленого майна;

ж) інші витрати, прямо пов'язані зі здійсненням банківських операцій та наданням

ських послуг;

з) інші витрати, передбачені цим розділом.

Крім того, згідно з вимогами пункту 138.2 статті 138 Податкового Кодексу для визначення оподаткування податком на прибуток враховуються витрати, які визнаються на підставі первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II Кодексу, що підтверджують здійснення платником податку витрат.

Згідно з визначенням бухгалтерського обліку, закріпленому у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-ХІV з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон №996), це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

В статті 9 Закону №996 закріплено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку (ч. 3 ст. 9 Закону України від 16.07.1999р. №996-ХІV).

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положенням про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998р. № 566 є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі надання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Положенням «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18.06. 2003р. № 254 (надалі - Положення № 254), визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції, та їх обов'язкові реквізити.

Пунктом 5.1 глави 5 Положення № 254 визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (первинний документ - документ, який містить відомості про операцію та підтверджує її здійснення).

Податковий орган в акті вказав, що операції не були ідентифіковані, а саме: не є можливим перевірити потрібну інформацію - тип операції (міжбанківські розрахунки, операції з клієнтами банку, розрахунки за власними операціями тощо); номер та дату договору; конкретні строки (початок та завершення) операції згідно з договором; дані про контрагента; зміст операції (кредит, депозит, тип процентної ставки тощо).

Як свідчать обставини справи, згідно висновків акту від 15.07.2014 № 3179/26-58-22-02-18/26051650 документальної позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання Публічним акціонерним товариством «Прайм-Банк» вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 встановлено порушення п.п. 138.1.1, п.138.1, п.138.2 ст.138 Податкового Кодексу України, у 2013 році занижено податок на прибуток на загальну суму 115980 грн в результаті завищення позивачем в сумі 610421 грн., а саме: витрат у вигляді нарахованих (сплачених) процентів за видами витрат від банківських операцій в сумі 85335 грн.; витрат у вигляді нарахованих (сплачених) комісійних (брокерських) та інших подібних видів винагород в сумі 525086 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході проведення перевірки ПАТ «Прайм-Банк» податковому органу не було надано підтверджуючих документів, що обліковуються на балансових рахунках № 7020, 7040, 7070, а саме: відомості по нарахуванню відсотків, договори та додаткові угоди, платіжні документи та інше, що підтверджують правомірність віднесення до складу процентних витрат (дод. К1, рядок Д, додаток OB, код рядка 05.1 до Декларації ) в розмірі 85335 грн.

При цьому щодо витрат у вигляді нарахованих (сплачених) комісійних (брокерських) та інших подібних видів винагород то до перевірки податковому органу не було надано договори та додаткові угоди, платіжні документи щодо витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування в розмірі 437586 грн комісійних витрат від РКО, що обліковується на балансовому рахунку № 7100.

Як вбачається з акту перевірки, податковому органу було надано лише щомісячні оборотно-сальдові відомості по балансовим рахункам, що унеможливило документально перевірити процентні та комісійні витрати.

Суд першої інстанції у своєму рішенні вказав, що ані під час проведення перевірки, ані під час розгляду справи, позивачем не були надані первинні документи, які б підтвердили понесені ним витрати у розмірі, врахованому під час визначення оподатковуваного доходу.

При цьому, суд першої інстанції не взяв до уваги, надані позивачем копії договорів на здійснення розрахунково-касового обслуговування та договорів купівлі - продажу готівкової національної валюти, з огляду на те, що, до договорів на здійснення розрахунково-касового обслуговування не додано додатків, зокрема, в яких зазначено тарифи по нарахуванню відсотків клієнту за тимчасове користування залишками коштів на рахунку в залежності від його розміру. А надані позивачем копії договорів купівлі - продажу готівкової національної валюти вже були досліджені під час перевірки, однак зазначені на їх підставі суми в якості витрат не визнані податковим органом такими, оскільки позивачем не надано документів на підтвердження їх понесення.

Також суд першої інстанції не взяв до уваги посилання позивача про ненадання відповідних первинних документів, у зв'язку з тим, що такі містять банківську таємницю, оскільки, як зазначено судом, з Акту перевірки від 12.08.2014р. № 3636/26-58-22-02-18/26051650 слідує, що самим позивачем були надані копії договорів купівлі - продажу готівкових коштів у національній валюті, купівлі - продажу банкнот іноземних держав, а також платіжних доручень.

Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції та вважає, що дані бухгалтерського обліку позивача не підтверджені належними первинними документами, а отже збільшення відповідачем грошового зобов'язання з податку на прибуток згідно з прийятим податковим повідомленням-рішенням № від 28.08.2014 року, є правомірним.

Водночас правомірним і є накладення відповідачем штрафу в розмірі 510 грн за недотримання останнім вимог ст. 44 ПК України, згідно з якою платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Слід зауважити, що жодних обґрунтованих доводів, апелянт в апеляційній скарзі не зазначив та відповідних доказів на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Таким чином, оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Прайм-Банк" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлений 16.02.2015 року.

.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Земляна Г.В.