Справа № 813/8977/13-а
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 р. Справа № 876/1477/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Шавеля Р.М., Савицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колібрі» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2014 р. у справі №813/8977/13-а про залишення без розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Колібрі» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Колібрі» звернулося в суд з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, в якому просило скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №1Ш/79-ю/пл від 13.08.2013 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2014 р. позовну заяву ТзОВ «Колібрі» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності - залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням строків звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з невірним встановленням обставин у справі. Зокрема, вказує на те, що суд дійшов невірного висновку про те, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду, оскільки звертався з позовом до ІДАБК у Львівській області про скасування даної постанови у Господарський суду Львівської області. При цьому, позивач керувався постановою Пленуму Вищого Господарського Суду України від 24.10.2014 року №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» та інформаційним листом Вищого Господарського Суду України від 22.01.2013 року №01-06/84/2013, відповідно до яких справи у спорах, пов'язаних із застосуванням санкцій, в тому числі оскарження постанов інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю у сфері містобудування, підвідомчі господарським судам. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції залишив позовну заяву без розгляду з тих підстав, що позивачем адміністративний позов подано з пропущенням строків, встановлених для звернення до суду із адміністративним позовом.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції вірними та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», постанову Державної архітектурно-будівельної інспекції України або її територіального органу може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Тобто Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» встановлено інший строк на оскарження постанови відповідача, який обчислюється з дня її винесення.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач отримав оскаржувану постанову №1Ш/79-ю/пл. від 13.08.2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності 13.08.2013 року, про що свідчить підпис керівника ТзОВ «Колібрі» Мотильова В.В.

Спірна постанова датована 13 серпня 2013 року і 15-денний строк на її оскарження сплинув 29 серпня 2013 року, тоді як із позовом до адміністративного суду позивач звернувся лише 28 листопада 2013 року, що вбачається з відбитку вхідного штампу суду.

Щодо аргументів позивача про поважність причин пропуску строку звернення до суду, оскільки позов було подано до Господарського суду Львівської області, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що такі не заслуговують на увагу, оскільки законодавче визначення меж юрисдикції адміністративних судів в частині віднесення саме до їх компетенції спорів щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень є однозначним, не передбачає двоякого тлумачення та протягом часу звернення позивача до Господарського суду Львівської області і адміністративного суду, не змінювалось.

Окрім вказаного, зазначена обставина (звернення до Господарського суду Львівської області) не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки такими визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій (Ухвала ВАС України від 22.02.2011 року).

До того ж, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28.03.2006 року у справі «Мельник проти України» (заява №23436/03) встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Отже, дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Згідно зі статтею 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно з ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Оцінюючи наведені позивачем обставини для поновлення строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність достатніх об'єктивних і поважних причин, які б позбавляли його можливості звернутися за захистом своїх порушених прав до суду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суд не знаходить.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колібрі» залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2014 р. у справі №813/8977/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

Савицька Н.В.