Справа № 545/4181/14-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 р. Справа № 545/4181/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Полтавського району на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 11.12.2014р. по справі № 545/4181/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України Полтавського району

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернулась до Полтавського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови, починаючи з 21 квітня 2014 року в перерахунку та виплати державної та додаткової пенсії за втрату годувальника в розмірах, встановленої ст.ст. 50, 53, ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

- зобов'язати відповідача провести, починаючи з 21 квітня 2014 року нараховувати та виплачувати 50 відсотків пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. ст. 50, 53, ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" державної пенсії у розмірі не нижчі 10 мінімальних пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням проведених виплат, та до змін в законодавстві.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 11.12.2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області провести ОСОБА_1, починаючи з 21 квітня 2014 року, нараховувати та виплачувати 50 відсотків пенсії по втраті годувальника відповідно до ст.ст. 50, 53, ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" державної пенсії у розмірі не нижчі 10 мінімальних пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням проведених виплат, та до змін в законодавстві.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 11.12.2014 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Вказує, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства та є такою, що прийнята з порушенням норм матеріального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1, є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, який був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та з 28.10.03 вважався інвалідом 1 групи, що підтверджується довідкою Сер МСЕ №0010142, смерть якого пов'язана з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок: аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується експертним висновком від ІНФОРМАЦІЯ_1 року № 9592 Харківської міжвідомчої експертної комісії та перебуваю на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Полтавському районі Полтавської області.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 15 липня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Полтавського району в Полтавській області про перерахунок та виплату щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи - задоволено. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату відповідно до етапі 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2014 року з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням проведених виплат, та до змін в законодавстві.

31 липня 2014 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області із заявою перерахувати та виплачувати 50 відсотків пенсії по втраті годувальника, а саме державної пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою 1-ої категорії - інвалідам І групи у розмірі не нижчими 10 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком, з 05 лютого 2014 року, однак, листом від 18.08.2014 року за № 20/Б-06 Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області повідомило, що розмір пенсії визначений згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач має право на отримання 50 % пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. ст. 50, 53, ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" державної пенсії у розмірі не нижчі 10 мінімальних пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначенні та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стаття 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" закріплює норму у відповідності до якої пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: державної пенсії та, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію та поширюється відповідно на осіб віднесених до категорії 1, 2, 3, 4.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, на час призначення пенсії ОСОБА_2.), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком, а частина 5 цієї ж статті передбачає, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії І, інвалідам І групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

Статтею 53 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, та щомісячна компенсація сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачуються повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує відмову відповідача в перерахунку її пенсії у зв'язку із втратою годувальника згідно з ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки вважає, що така пенсія повинна розраховуватися з розміру не менше 10 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, позивач ставить питання про перерахунок її пенсії у зв'язку із втратою годувальника не від фактично отримуваної померлим пенсії, а яку він мав би право отримувати.

Згідно розпорядження 142591 від 28.10.2003 року, померлому ОСОБА_2 була встановлена пенсія згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 р. N 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" встановлено, що виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка провадиться розрахунок пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; додаткової пенсії, передбаченої Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", під час призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім пенсій працівникам, передбаченим у частині третій статті 53 зазначеного Закону) та Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", а також і пенсій, передбачених частиною четвертою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та складала на день смерті ОСОБА_2: пенсія по інвалідності - 199,10 грн., додаткова пенсія - 19,91 грн. (а.с. 17).

Інших рішень Управління Пенсійного фонду в Полтавському районі Полтавської області, щодо призначення померлому пенсії не приймалось. Дії по нарахуванню та виплаті ОСОБА_2 пенсії в даному розмірі незаконними в судовому порядку не визнавались.

За змістом ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника, визначеної згідно із зазначеною статтею, що розподіляється між ними рівними частками.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно з ст. 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

При цьому визначення розміру пенсії в зв'язку з втратою годувальника проводиться від розміру пенсії, яку отримувала померла особа.

Виходячи зі змісту вищенаведеної законодавчої норми, отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що отримувала померла особа, тобто, обрахування пенсії відбувається з фактичного її розміру, а не з розміру пенсії, яку він мав би право отримувати.

Під час судового розгляду справи встановлено, що гр. ОСОБА_2 за життя, пенсії у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткової пенсії в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, згідно з ст. 50 цього закону відповідно до встановленого нового розміру прожиткового мінімуму, не отримував.

З огляду на викладене та враховуючи, що за життя чоловік позивача ОСОБА_2 не скористався правом на отримання як основної, так і додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і на день смерті не отримував таких пенсій у зазначених розмірах, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для перерахунку розміру пенсії у зв'язку з втратою годувальника позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відмова відповідача в перерахунку позивачці пенсії по втраті годувальника, виходячи з уявної пенсії, яку б мала отримувати померла особа, є правомірною, та приходить до висновку що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та є підставою для скасування судового рішення, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова Полтавського районного суду Полтавської області від 11.12.2014 року не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийнята судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям в нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Полтавського району задовольнити.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 11.12.2014р. по справі № 545/4181/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Полтавського району про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст постанови виготовлений 18.02.2015 р.