Справа № 1327/5760/12
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015р. Справа № 876/4675/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Іщук Л.П.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1, АДРЕСА_1

на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 22.01.2013р. у справі №1327/5760/2012

за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до управління Пенсійного фонду України в м.Червонограді Львівської області, м.Червоноград Львівської області

про зобов'язання встановити підвищення до пенсії як реабілітованому громадянинові, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2012р. позивач: ОСОБА_1 звернулась до Червоноградського міського суду Львівської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Червонограді Львівської області про зобов'язання встановити підвищення до пенсії як реабілітованому громадянинові, просила зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Червонограді Львівської області встановити їй підвищення до пенсії як реабілітованому громадянину у розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 22.01.2013р. у справі №1327/5760/2012 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач: ОСОБА_1, яка у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, керуючись вимогами ст.197 КАС України, вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як підтверджується матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Червонограді Львівської області, як одержувач пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Як вбачається із Довідки про реабілітацію від 28.09.1992р. №3/3-28615, позивача було реабілітовано на підставі ст.3 Закону Української РСР від 17.04.1991р. "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні".

Відповідно до вимог п.4 ч.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008р. №654, з 01.09.2008р. громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,40грн., а членам їх сімей, яких було примусово переселено - 43,52грн.

Статтею 77 п."г" Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 15.05.1992р. з наступними змінами і доповненнями передбачено, що громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні", призначені пенсії підвищуються на 50 відсотків, а членам їх сімей, яких було примусово переселено - на 25 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 6 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим законом, встановлюються надбавки та здійснюється їх підвищення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень, у тому числі з боку органів державної влади.

Статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено розмір мінімальної пенсії за віком, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999р., прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної пенсії за віком.

За чинним законодавством України, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Однак, згідно ст.28 даного Закону, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом.

Згідно із вимогами ч.1 ст.9 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), тому поняття мінімальної пенсії за віком, наведене у ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", слід застосовувати для визначення розміру підвищення до пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду зазначає, що відповідачем підвищення до пенсії виплачується в обсягах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008р. №654, що суперечить Закону України "Про пенсійне забезпечення", який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача стосовно зобов'язання відповідача встановити ОСОБА_1 підвищення до пенсії як реабілітованому громадянину у розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до вимог ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлений шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, що не враховано судом.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача слід задоволити з 18.06.2012р..

Із врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, не дотримано норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, у випадках неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 22.01.2013р. у справі №1327/5760/2012 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Червонограді Львівської області про зобов'язання встановити підвищення до пенсії як реабілітованому громадянинові, - задоволити.

2. Постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 22.01.2013р. у справі №1327/5760/2012, - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

3. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Червонограді Львівської області встановити ОСОБА_1 підвищення до пенсії як реабілітованому громадянину у розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 18.06.2012р..

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя Л.П. Іщук

Суддя В.П. Сапіга