Справа № 2а-3040/0370/11
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Справа № 539/12

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Щерби С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24.11.2011 року у справі за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА :

Державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця»07.11.2011року звернулось до суду з позовом про скасування постанови Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 20.10.2011 року № 711096 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, якою на Державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця» накладено штраф у розмірі 34000 грн.

Позовні вимог обґрунтовані тим, що протокол, який став підставою винесення оскаржуваної постанови, було складено без участі представника перевізника, оскільки провідник пасажирського вагону не є представником ДТГО «Львівська залізниця», підприємство жодним письмовим документом його не уповноважувало підписувати протокол і, відповідно, законним представником у розумінні представництва юридичної особи він не являється. Підприємство вважає протокол таким, що не може бути належним доказом правопорушення, пов'язаного зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24.11.2011 р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, з підстав порушення норм матеріального права, неповного з'ясування обставин у справі позивач, подав апеляційну скаргу.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що 11.10.2011 року посадовими особами Луцького прикордонного загону складено протокол № 711096 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень (а. с. 09-10). Даним протоколом встановлено, що 09.10.2011 року в пункті пропуску для залізничного сполучення «Удрицьк» у вагоні № 7 потягу № 48 сполученням «Львів - Санкт-Петербург» прикордонним нарядом було виявлено громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який слідував через державний кордон України в Республіку Білорусь у супроводі ОСОБА_1 по документу «свідоцтво про народження», який не дає право на перетин державного кордону України з Республікою Білорусь. Провідник вагону № 7 ОСОБА_2 повідомив перевіряючим, що він попереджав громадянку ОСОБА_1 про те, що дитина не зможе перетнути державний кордон по свідоцтву про народження, однак вона проігнорувала попередження і зайшла у вагон. У зв'язку з тим, що у пасажирів були квитки на право проїзду залізничним транспортом, провідник не створював перешкоди їм у проїзді.

Таким чином працівник Залізниці, провідник пасажирського вагону №7 ОСОБА_2, дотримувався і діяв у відповідності до вимог п.п.2.5 та 2.6 „Технології прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон для залізничного сполучення" (надалі -Технологія), затвердженої спільним наказом Державної прикордонної служби України, Державної митної служби та Міністерства транспорту та зв'язку України від 06.10.2009 №745/926/1032 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.11.2009 за №1036/17052. Наказ є чинним.

Відповідно до даних пунктів Технології, в обов'язки провідника входить лише попередження під час посадки пасажирів у вагон про необхідність мати паспортні документи, у т.ч. документи на право перетинання державного кордону України дітьми та опитування під час поїздки пасажирів щодо їх громадянства, роздача імміграційних карток та митних декларацій, забезпечення бланками яких здійснюють органи охорони державного кордону та митних органів. Виходячи із Технології, обов'язок перевізника перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що передбачено ст.1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час міжнародних пасажирських перевезень», полягає лише у попередженні під час посадки пасажирів у вагон про необхідність мати паспортні документи, у т.ч. документи на право перетинання державного кордону України.

У п.9 Протоколу №711096 від 11.10.2011р., не визначено хто саме брав участь у його складанні: чи особа, яка керує транспортним засобом, чи представник перевізника, а лише зазначено провідник вагону ОСОБА_2

ОСОБА_2 працює на Залізниці провідником пасажирського вагону, але аж ніяк не є особою, яка керує транспортним засобом або представником перевізника.

У даному випадку перевізник - ДТГО „Львівська залізниця" не уповноважувала провідника вагону №7 ОСОБА_2 поїзда №48 сполученням „Львів-Санкт-Петербург" бути її представником, підписувати Протокол №711096 від 11.10.2011 та бути присутнім як представник залізниці при складанні Протоколу, а тому відповідно відсутні підстави вважати його представником Залізниці, яка є перевізником.

Виконувати обов'язки по взаємодії між Залізницею та органами прикордонного контролю покладено безпосередньо на начальника пасажирського поїзда п.2.4 Технології прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон для залізничного сполучення.

Зазначеним пунктом виключно в обов'язки начальника поїзда, після прибуття пасажирського поїзда у пункт пропуску, входить інформування старших змін прикордонних нарядів і митних органів про готовність пасажирського поїзда до контролю (виконання вимог пунктів 2.6, 2.7), надання довідки щодо номерів вагонів та їх населеності пасажирами (додаток 1 Технології) та надання іменних списків обслуговуючого персоналу пасажирського поїзда (додаток 2 Технології).

Вважає, що протокол №711096 від 11.10.2011 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, безпідставно складено на ДТГО „Львівська залізниця" та без участі представника перевізника.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час міжнародних пасажирських перевезень», підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі - перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожного такого пасажира, але не більше двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за одне перевезення.

Проте преамбула цього ж закону з посиланням на Протокол про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють Конвенцію Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, Конвенції Ради Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми вказує, що Закон України «Про відповідальність перевізників під час міжнародних пасажирських перевезень» №2920-111 від 10.01.2002 р. встановлює відповідальність перевізників за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність, але не справжність, у пасажирів документів, необхідних для в'їзду до держави прямування.

Також відповідно до преамбули цього ж закону, перевірка перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявності у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту - це захід прикордонного контролю.

Законом України „Про прикордонний контроль" встановлено, що прикордонний контроль здійснюється Державною прикордонною службою України, а перевірка документів - це дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, а також дослідження за результатами оцінки ризиків документів, що стосуються транспортних засобів, вантажів.

Згідно з п.6 ч.1 ст.19 Закону України „Про Державну прикордонну службу України", на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається здійснення прикордонного контролю і пропуску в установленому порядку осіб, транспортних засобів, вантажів у разі наявності належно оформлених документів після проходження ними митного та за потреби інших видів контролю, а також реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в установленому порядку прибувають в Україну, та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон.

Тільки працівники Державної прикордонної служби України в межах своїх завдань та обов'язків наділені повноваженнями під час здійснення прикордонного контролю встановлювати наявність належно оформлених документів.

Відповідно до параграф 1 статті 9 Закону України «Про приєднання України до Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (КОТІФ)» пасажир повинен з моменту початку поїздки мати дійсний проїзний документ і пред'являти його при перевірці проїзних документів. Просить скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким задоволити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши представника позивача, який просить задоволити апеляційну скаргу, представника відповідача, який просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.10.2011 року посадовими особами Луцького прикордонного загону складено протокол № 711096 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень (а. с. 09-10). Даним протоколом встановлено, що 09.10.2011 року в пункті пропуску для залізничного сполучення «Удрицьк» у вагоні № 7 потягу № 48 сполученням «Львів - Санкт-Петербург» прикордонним нарядом було виявлено громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який слідував через державний кордон України в Республіку Білорусь у супроводі ОСОБА_1 по документу «свідоцтво про народження», який не дає право на перетин державного кордону України з Республікою Білорусь. Провідник вагону № 7 ОСОБА_2 повідомив перевіряючим, що він попереджав громадянку ОСОБА_1 про те, що дитина не зможе перетнути державний кордон по свідоцтву про народження, однак вона проігнорувала попередження і зайшла у вагон.

Оскільки на момент перевірки відсутні належні документи на поїздку ОСОБА_1, Луцьким прикордонним загоном 11.10.2011 року складений протокол №711096 та винесена постанова №711096 від 20.10.2011 року, якою за порушення ч.1 ст.1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» та ст.22-1 Закону України «Про залізничний транспорт» до перевізника - Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» застосовані штрафні санкції в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян -34000 гривень.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність винесеної відповідачем постанови, оскільки у відповідності до вимог п.п.2.5 та 2.6 Технології прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон для залізничного сполучення" (надалі - Технологія), затвердженої спільним наказом Державної прикордонної служби України, Державної митної служби та Міністерства транспорту та зв'язку України від 06.10.2009р. №745/926/1032 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.11.2009 за №1036/17052 (Наказ є чинним), в обов'язки провідника входить лише попередження під час посадки пасажирів у вагон про необхідність мати паспортні документи, у т.ч. документи на право перетинання державного кордону України дітьми та опитування під час поїздки пасажирів щодо їх громадянства, роздача імміграційних карток та митних декларацій, забезпечення бланками яких здійснюють органи охорони державного кордону та митних органів. Обов'язки по взаємодії між Залізницею та органами прикордонного контролю покладено безпосередньо на начальника пасажирського поїзда - п.2.4 Технології.

Таким чином, обов'язок перевізника перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що передбачено ст.1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час міжнародних пасажирських перевезень», полягає лише у попередженні під час посадки пасажирів у вагон про необхідність мати паспортні документи, у т.ч. документи на право перетинання державного кордону України.

Законом України „Про прикордонний контроль" встановлено, що прикордонний контроль здійснюється Державною прикордонною службою України, а перевірка документів - це дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, а також дослідження за результатами оцінки ризиків документів, що стосуються транспортних засобів, вантажів.

Згідно ст.3 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» посадовою особою відповідного органу охорони державного кордону України, яка виконує функції із здійснення прикордонного контролю, про вчинення правопорушення складається протокол. У протоколі зазначаються: дата і місце його складення; прізвище, ім'я, по батькові, посада особи, яка склала протокол; назва перевізника, його юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце реєстрації; прізвище, ім'я, по батькові особи, яка керує транспортним засобом, або представника перевізника, у присутності якого складено протокол; прізвище, ім'я, по батькові свідків (за наявності); дата і місце вчинення правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

ОСОБА_2 є працівником Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" та перебуває на посаді провідника пасажирського вагону (в поїздах далекого та місцевого сполучення), тому не може бути особою уповноваженою бути представником, підписувати Протокол №711096 від 11.10.2011 та бути присутнім як представник залізниці при складанні Протоколу.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з'ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає до скасування з прийняттям нового рішення про задоволення заявленого позову, що узгоджується з положеннями п.3 ст.2 КАС України.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, ч.4 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об"єднання "Львівська залізниця" - задоволити.

Скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24.11.2011р. та прийняти нову, якою позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №711096 від 20.10.2011 року Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар