Справа № 826/17368/14
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Старової Н.Е.

Мєзєнцева Є.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Базис Імпекс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Базис Імпекс» до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання митної вартості та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Базис Імпекс» до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання митної вартості та зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Між позивачем (покупцем) та Фірмою «JIANGMEN HUIMING IMP&EXP. TRADING COMPANY», Китай укладено зовнішньоекономічний контракт від 02 липня 2013 року №ВІ-47, відповідно до якого продавцем на територію України здійснено поставку товару - папок-реєстраторів та планшетів для утримання документів.

З метою митного оформлення придбаного Товару ТОВ «Базис Імпекс» було подано до Київської міжрегіональної митниці вантажну митну декларацію за формою МД-2 №125130013/2014/412284 від 13 серпня 2014 року, декларацію митної вартості, а також відповідні документи згідно ч. 2 статті 53 Митного кодексу України.

За результатами розгляду поданих позивачем до митного оформлення документів, відповідачем було виявлено, що митна вартість поданого до митного оформлення товару є заниженою з порівнянням до подібних товарів.

Відповідно до ч.3 статті 53 МКУ митницею сформовано та записано на зворотному боці основного аркуша декларації митної вартості, про що повідомлено декларанта під підпис, про необхідність надання додаткових документів: висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, прайс-листів виробника товару, платіжних доручень за попередні поставки

Позивачем наведені вимоги митного органу виконано не було, що, зокрема, не заперечувалося в апеляційній скарзі.

З огляду на зазначене, відповідачем було відмовлено у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № 25000003/2014/110163/2 від 14 серпня 2014 року.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Згідно зі статтею 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 МКУ передбачено, що декларант зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Пунктом 2 (а) статті VII ГАТТ визначено, що оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або на вартості аналогічного товару.

Відповідно до пункту 2 (b) статті VII ГАТТ, під «дійсною вартістю» повинна розумітися ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до пункту (b), оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений.

Відповідно до статті 54 МКУ контроль за правильністю визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. При цьому, митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Частиною 2 статті 53 Митного кодексу України визначено перелік основних документів, які подаються декларантом для підтвердження митної вартості товарів, а саме: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За результатами розгляду поданих позивачем до митного оформлення документів, на підставі спрацювання критерію ризику АС АУР (автоматизована система аналізу та управління ризиками), відповідачем було виявлено, що митна вартість поданого до митного оформлення товару є заниженою з порівнянням до подібних товарів.

Відповідно до вимог ч.3 статті 53 МКУ декларанта було зобов'язано надати (за наявності) додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, що передбачені статтею 53 МКУ.

Митний орган має право, здійснюючи перевірку та контроль щодо правильності визначення декларантом митної вартості, витребувати додаткові документи. При цьому митниця може вимагати, а суб'єкт господарювання повинен надати, лише належні та необхідні документи, які об'єктивно будуть підтверджувати заявлену митну вартість, а не витребувані з формальних підстав.

Митну вартість вказаного товару було визначено митним органом за резервним методом шляхом співставлення рівня заявленої митної вартості з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, згідно інформації наявній в спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи державної митної служби України шляхом складання рішення про коригування митної вартості товарів № 25000003/2014/110163/2 від 14 серпня 2014 року.

Суд першої інстанції підтримав таку позицію відповідача, посилаючись на те, що позивачем не було надано належних документів на підтвердження митної вартості товарів, що призвело до навмисного заниження митної вартості задекларованого товару, з чим колегія судів погоджується з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем з метою проведення митного оформлення товару до митного поста «Святошин» Київської митниці Міндоходів подана митна декларація №125130013/2014/412284 з пакетом товаросупровідних документів на наступний товар:

№1 папка-реєстратор картонна, формату А4, різнокольорова, Країна виробництва: Китай; торгівельна марка ECONOMIX, Виробник: Qingdao Hifile International CO., LTD, кількість - 45 750 шт., НЕТТО 19 199,00 кг, фактурна вартість 30 989.25 дол. США. що становить 0,6987 дол. США. за штуку, або 1,6650 дол. США за кг;

№2 папка - реєстратор картонна, формату А4, різнокольорова, торгівельна марка Format, Виробник: Qingdao Hifile International CO., LTD, кількість - 11200 шт., маса НЕТТО 4 142.00 кг, фактурна вартість 7 280,00 дол. США, що становить 0,6689 дол. США. за штуку, або 1.8088 дол. США за кг;

№ 3 папка для документів на блискавці торгівельна марка ECONOMIX Виробник: Qingdao Hifile International CO., LTD у кількості 12 480 шт., маса НЕТТО 357,60 кг, фактурна вартість 1 288,80 дол. США, що становить 0,1047 дол. США за штуку, або 3,6556 дол. США за кг;

№4 планшет для тримання документів (змінні переплетення), картонний, формату А4, чорний, Країна виробництва: Китай; торгівельна марка ECONOMIX, Виробник: Qingdao Hifile International CO., LTD, кількість 1008 шт., НЕТТО 174,30 кг, фактурна вартість 423,36 дол. США, що становить 0,4294 дол. США за штуку, або 2,4834 дол. США за кг.

Позивачем до митної декларації було подано до митного органу: контракт з виробником товару № ВІ-46 від 02 липня 2013 pоку, інвойс №HF14072 від 11 червня 2014 pоку, пакувальний лист до інвойсу від 11 червня 2014 pоку, прайс-лист виробника від 05 травня 2014 pоку, сертифікат про походження товару форми A№G60004 від 11 червня 2014 pоку, копія митної декларації країни відправлення №14529828 від 13 червня 2014 pоку, коносамент SHWS201406233 від 17 червня.2014 pоку, автомобільна накладна (CMR) № 1571/1 від 08 серпня 2014 pоку, довідка про транспортні витрати № 979 від 13 серпня 2014 pоку.

Однак, митний орган відмовив у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, однак декларант ТОВ «Базис Імпекс» використав своє право відповідно до частини 3 статті 52 Митного кодексу України і випустив товар у вільний обіг відповідно до частини 7 статті 55 Митного кодексу України шляхом надання гарантій згідно з розділом Х Митного кодексу України за митною декларацією від 13 серпня 2014 року №125130013/2014/412284.

Підставою відмови визнання митної вартості товару вказано те, що при опрацюванні наданих документів виявлено, що надані декларантом основні документи згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару на умовах постачання FOB - Jiangmen та містили розбіжності, а саме:

- пункт 5.2 «Умови платежу» зовнішньоекономічного контракту від 02 липня 2013 року №ВІ-46, за яким здійснюється поставка товару зазначено, що розрахунок проводиться шляхом попередньої оплати згідно інвойсів або на умовах відтермінування, але не пізніше 180 днів. Наданий до митного оформлення інвойс не містить інформації щодо умов оплати та виставлений на суму 39 981,41 дол. США, а сума сплачена за наданим банківським платіжним документом (Swift від 23 липня 2014 року №02785009) складає 29 000,00 дол. США. У зв'язку з чим, даний банківський платіжний документ не можна ідентифікувати з оцінюваним товаром;

- відсутня будь-яка інформація щодо здійснення страхування: страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- невід'ємною частиною договору на перевезення є заявка на перевезення, але в документах, що були подані до митного оформлення, вона відсутня;

- копія митної декларації країни відправлення надана декларантом без урахування вимог статті 254 Митного кодексу України, а числові значення, які містяться в ній, не можна ідентифікувати з даними, зазначеними у інвойсі на поставку від 11 липня 2014 року №HF14072, що унеможливлює здійснити перевірку та підтвердження числових значень складових митної вартості оцінюваного товару;

- наданий прайс-лист виробника не містить терміну дії, а також відсутні одиниці виміру. Згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов'язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, умови поставки, умови платежу, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Статтею 57 МКУ передбачені такі методи визначення митної вартості товарів: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із статтею 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Відповідно до ч.3 статті 53 Митного кодексу України, при митному оформленні зазначеного товару митним органом запропоновано декларанту надати додаткові документи, проте, вимоги відповідача в частині надання додаткових документів позивачем не виконано.

З огляду на те, що документи, зазначені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України не містили всіх відомостей, які б підтверджували заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, митна вартість імпортованих товарів не була визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Посилання відповідача на наявність неточностей (розбіжностей) у поданих документах колегією суддів прийняті як такі, що підтверджуються матеріалами справи, з яких вбачається, що позивачем не виконана вимога про надання додаткових документів, не доведено вартість імпортованих товарів, а отже не дотримані всі умови, встановлені законодавством, тому висновки відповідача щодо не підтвердження позивачем заявленої митної вартості зроблені правомірно.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком апелянта відносно того, що відповідач діяв протиправно та з порушенням вимог законодавства.

Крім того, колегія суддів зазначає, що правова позиція позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити повернення на користь ТОВ «Базис Імпекс» зайво сплачених коштів в сумі 80 251,92 грн. є безпідставною і необґрунтованою, оскільки вказані повноваження є дискреційними, тобто відносяться до виключної компетенції відповідача, а тому суд не може перебирати на себе його функцій.

Виходячи з зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Отже при винесенні постанови судом було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Базис Імпекс» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Старова Н.Е.

Мєзєнцев Є.І.