Справа № 2/593/112/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Справа № 876/11338/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області про визнання протиправною відмову та зобов'язання відповідача призначити і виплатити пенсію за вислугу років зі зниженням пенсійного віку з 23.10.2013 року.

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області (далі - УПФУ) подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду матеріалам справи, просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Скаргу обґрунтовує тим, що вказана в трудовій книжці посада позивача не відповідає списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, а оскільки первинних документів для підтвердження посади водія лісовозного автомобіля не представлено, то підстав для зменшення пенсійного віку та призначення пенсії за вислугу років нема.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких мотивів.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що всі необхідні документи для призначення пенсії позивачем було надано і в трудовій книжці містяться записи, що підтверджують його посаду - водій лісовозного автомобіля. Тому відмова органів пенсійного фонду в призначенні пенсії є неправомірною.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788) право на пенсію за вислугу років мають робітники і майстри ( у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання.

Судом першої інстанції встановлено, що позивача було прийнято в Бережанський спецлісхоззаг на посаду водія автомобіля по другому класу в автоколону автомобіля марки ЗІЛ-131, на якій він пропрацював до 03 серпня 2010 року (а.с. 6-7).

Копією наказу № 65-к від 10.04.2014 року Державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» про внесення змін до наказу на підставі рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 25.03.2014 року, вбачається, що необхідно внести зміни до п.5 наказу № 57-к від 16.06.1986 року, виклавши його в наступній редакції: «Прийняти ОСОБА_1 з 18.06.1986 року на посаду водія другого класу лісовозного автомобіля». Внести зміни до наказу № 93-к від 03.08.2010 року, виклавши його в наступній редакції «Звільнити ОСОБА_1 - водія автомобіля по вивезенню лісу з 03.08.2010 року по ст.36 п.1 КЗпП України за згодою сторін (а.с. 23-25).

Довідкою № 1094 від 17.12.2013 року, виданою директором ДП «Бережанське ЛМГ» Левчуком О.П. вбачається, що ОСОБА_1 працював водієм по другому класу в автоколоні марки ЗІЛ-131 з 18.06.1986 року по 03.08.2010 року згідно наказів № 57-к, № 93-к. Працюючи водієм лісовозного автомобіля марки ЗІЛ-131 в його обов'язки входило перевезення лісу від рубок головного користування, тобто з лісосіки на великі відстані, проводити ув'язку деревини після навантаження її на автомобіль, а також водіння по бездоріжжю та крутосхилах. На даній роботі ОСОБА_1 був зайнятий повний робочий день. Дана робота передбачає список професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, занятих на заготівлі лісу лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року за № 583. До лісовозних автомобілів відносяться такі марки: ЗІЛ-131, УРАЛ, ЗІЛ-131 ЛТ, КАМАЗ (а.с. 8).

Крім того, згідно наказу № 288 від 08.08.2001 року також вбачається, що ОСОБА_1 працював водієм лісовозної автомашини і йому присвоєно перший клас (а.с. 11).

Відповідно до п. а) р. ХХII Постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» вказана посада «шофери лісовозних автомобілів».

Відповідно до Списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992 року числиться посада «водії автомобілів по вивезенню лісу».

Згідно ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. В трудовій книжці позивача (запис № 11) запис № 4 визнано недійсним і зроблено новий: «прийняти на посаду водія другого класу лісовозного автомобіля», засвідчений печаткою та підписом уповноваженої особи (а.с. 6-7).

Пункти 2.6, 2.8 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 року № 58 передбачає, що в разі виявлення неправильного або неточного запису

відомостей про роботу, переведення а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Виправлення в трудовій книжці позивача були зроблені відповідно до п. 2.10 вищезазначеної інструкції.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2014 року у справі № 593/1444/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула