Справа № 2а-1001/11
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2015 р. м. Київ К/800/10294/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів при секретарі судового засідання за участю представника Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської областіЗайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Калашнікової О.В., Руденко Н.В., Мухи О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Княгинецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області на постанову Франківського районного суду м.Львова від 18 жовтня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, голови Княгиницької сільської ради Байди Леоніда Федоровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2011 року ОСОБА_6 пред'явив позов до Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, голови Княгиницької сільської ради Байди Л.Ф. про визнання протиправною бездіяльності суб'єкта владних повноважень - виконавчого комітету Княгинецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області та зобов'язання голови сільської ради Байди Л.Ф. провести реєстрацію 101 договору купівлі-продажу свідоцтв про право власності на майновий пай в сумі 102 429,00 грн. в СК «Княгиничі».

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 18 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2014 року, позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області та зобов'язано голову Княгиницької сільської ради Байду Л.Ф. провести реєстрацію 101 договору купівлі-продажу майнових паїв в СК «Княгиничі» та видати одне свідоцтво про право власності на майновий пай в сумі 102 429 грн.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі Княгинецька сільська рада Рогатинського району Івано-Франківської області, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 відповідно до договорів купівлі-продажу майнових паїв, укладених в жовтні - листопаді 2010 року між позивачем та власниками майнових паїв, придбав 101 майновий пай в КСП «Княгиничі», що підтверджується наявними в матеріалах справи договорами купівлі-продажу та свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат).

21 січня 2011 року ОСОБА_6 звернувся до голови Княгиницької сільської ради Байди Л.Ф. щодо проведення реєстрації договорів купівлі-продажу майнового паю та видачі нового свідоцтва на сумарну кількість придбаних паїв на його ім'я.

10 лютого 2011 року позивач отримав відмову в задоволенні його заяви з посиланням на те, що майновий пай у колишньому кооперативі «Княгиничі» не персоніфіковано, а тому відчуження майнового паю може проходити лише за рішенням зборів акціонерів, а також що адмінбудинок, в якому знаходиться сільська рада, передано їй на баланс.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, виходячи з положень Указу Президента України від 29 січня 2001 року № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» та Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177, та оцінюючи зібрані докази, прийшов до висновку, що у відповідача не було правових підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_6 від 21 січня 2011 року про реєстрацію 101 (сто одного) договору купівлі-продажу Свідоцтв про право власності на майновий пай в СК «Княгинині» та видачі одного Свідоцтва про право власності на майновий пай в сумі 102 429,00 гривень в СК «Княгиничі».

Суд апеляційної інстанції із висновком суду першої інстанції погодився та залишив постанову Франківського районного суду м.Львова від 18 жовтня 2012 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій не погоджується із огляду на наступне.

З копій договорів купівлі-продажу майнового паю та свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), наявних в матеріалах справи, вбачається, що між позивачем та членами КСП укладено договори купівлі-продажу майнового паю, відповідно до яких власники майнових паїв продали, а ОСОБА_6 купив належні їм майнові паї колективного сільськогосподарського підприємства - сільськогосподарського кооперативу «Княгиничі». Право власності продавців на майновий пай засвідчені Свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданими Княгинецькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників.

Разом з тим, згідно пункту 1 договорів купівлі-продажу майнового паю власники майнових паїв (Продавці) продають, а ОСОБА_6 (Покупець) купує належні Продавцям майнові паї колективного сільськогосподарського підприємства - сільськогосподарського кооперативу «Княгиничі», що за номінальною вартістю складає 102, 145 грн. Залишок вартості майнових паїв на час укладення цих договорів складає 57, 744 грн.

Згідно пункту 2 зазначених договорів купівлі-продажу майнового паю вартість продажу, вказаного у пункті 1 цих договорів, залишку майнових паїв визначена сторонами у розмірі 57, 744 грн.

Згідно пункту 3 цих договорів в момент підписання цих договорів та отримання від Продавців майнових сертифікатів, Покупець сплачує готівкою зазначену в пункті 2 цих договорів суму Продавцям.

Водночас, ОСОБА_6, пред'являючи позов до Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, голови Княгиницької сільської ради Байди Л.Ф. просить, зокрема зобов'язати голову сільської ради Байду Л.Ф. провести реєстрацію 101 договору купівлі-продажу свідоцтв про право власності на майновий пай в сумі 102 429,00 грн.

При цьому суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги та зобов'язав голову Княгиницької сільської ради Байду Л.Ф. провести реєстрацію 101 договору купівлі-продажу майнових паїв в СК «Княгиничі» та видати одне свідоцтво про право власності на майновий пай в сумі 102 429 грн.

З аналізу зазначених договорів купівлі-продажу майнового паю вбачається, що загальна вартість продажу залишку майнових паїв визначена сторонами є значно менше суми, ніж заявлено у позові та суми щодо якої задоволено позов судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції на вказані обставини уваги не звернув, недоліків рішення суду першої інстанції не усунув та залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами першої та апеляційної інстанцій не вжито всіх передбачених законом заходів, необхідних для повного і всебічного з'ясування всіх обставин у справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так як судами першої та апеляційної інстанцій не були дослідженні вказані обставини, відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і винести законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 227, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Княгинецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Франківського районного суду м.Львова від 18 жовтня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2014 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: