Справа № 809/3739/13-а
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 р. Справа № 876/894/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Костіва М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.12.2013 року у справі № 809/3739/13-а за поданням Державної податкової інспекції в м.Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області до Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про стягнення заборгованості за податковим боргом в сумі 451222, 00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція в м. Івано-Франківськ Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області звернулася в суд з поданням до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості за податковим боргом в сумі 451222,00 грн..

В обґрунтування подання зазначає, що відповідачем в порушення статті 16.1.4 Податкового кодексу України не сплачені податкові зобов'язані в розмірі 451222,00 гривень, які виникли в результаті несплати самостійно задекларованих сум, податкових зобов"язань з податку на додану вартість на суму 451222,00 грн., термін сплати якої настав 30.11.2013 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.12.2013 року подання ДПІ в м Івано-Франківськ задоволено повністю, стягнуто з ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» податковий борг в сумі 451222 в дохід державного бюджету.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, її оскаржив відповідач ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права та неповного зясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні подання.

Оскільки сторони будучи повідомленими про час та місце розгляду справи явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, то спір відповідно до ст. 197 КАС України розглянуто в письмовому провадженні за наявними матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції ДП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» зареєстровано як суб'єкт господарської діяльності -юридична особа та взято на облік як платник податків в ДПІ м. Івано-Франківськ.

Відповідно до пункту 16.4.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 14.1.175 статті 14 Податкового Кодексу податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

З наявної в матеріалах справи податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2013 року вбачається, що відповідачем самостійно задекларовано розмір податку на додану вартість в сумі 451222,00 грн., однак в термін до 30.11.2013 року відповідач вказану суму зобов'язання не сплатив.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем, на виконання ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року № 2181 - ІІІ відповідачу надіслано першу та другу податкові вимоги за № 1/1064 від 12.05.2004 року та № 2/1269 від 14.06.2004 року. Також відповідно до ст. 8 вищевказаного закону зареєстровано податкову заставу.

Згідно пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до пункту 59.5 статті 59 цього Кодексу, у разі, коли у платника податків якому надіслано податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відтак колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що формування та направлення нової податкової вимоги платнику, якому вже вручено податкову вимогу по раніше утвореному податковому боргу, не передбачено чинним законодавством.

Відповідно до ст. 88 Кодексу з метою забезпечення виконання платником податків своїх зобов'язань майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно ч. 2 статті 183-3 КАС України подання подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що такими обставинами у даному випадку є виникнення податкового боргу.

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, тобто, з дня наступного за граничним днем сплати податкового зобов'язання, подання відповідно направляється до суду протягом 24 годин з моменту виникнення права у податкового органу на стягнення коштів.

Відповідно до ст. 95 КАС України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. Пунктом 95.3 ст. 95 Кодексу передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що позивач правомірно подав подання до суду про стягнення з відповідача податкового боргу.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.12.2013 року у справі № 809/3739/13а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів з моменту надсилання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

М.В.Костів