Справа № 826/7015/14
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Київ К/800/63031/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Обертон - Трейд» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року

у справі № 826/7015/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обертон - Трейд»

до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У травні 2014 року ТОВ «Оберон-Трейд» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів та Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві, у якому просило:

- визнати протиправними дії Київської міжрегіональної митниці Міндоходів щодо непідготовки висновків про повернення сум коштів з Державного бюджету України та неподання такого висновку для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів;

- зобов'язати Київську міжрегіональну митницю підготувати висновки про повернення сум коштів з Державного бюджету України та подати такий висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Оберон-Трейд» суми помилково та надмірно сплаченого ввізного мита в розмірі 13 279,58 грн. та ПДВ в розмірі 40 597,57 грн. та ввізного мита в розмірі 13 277,34 грн. і ПДВ в розмірі 40 590,72 грн.

- стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Оберон-Трейд» суми надмірно сплачених ввізного мита та ПДВ в загальному розмірі 59 390,73 грн. та ввізного мита і ПДВ в загальному розмірі 53 945,24 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, ТОВ «Оберон-Трейд» оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати вказані судові акти з мотивів порушення судами норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення - про задоволення позову.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві просило залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

Справу розглянуто у попередньому судовому засіданні в установленому статтею 2201 Кодексу адміністративного судочинства України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, для здійснення митного оформлення товару позивачем до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів подано електронні митні декларації від 20.09.2013 №100250000/2013/071216 та від 01.10.2013 №100250000/2013/072468 та товаросупровідні документи на товар, який імпортується: шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів, всесезонні з універсальним протектором, торгівельна марка Aosen, виробництва Qinqdao Doublestar Туге, країна походження - КНР.

Митна вартість товарів за поданими деклараціями самостійно задекларована та заявлена ТОВ «Оберон-Трейд» на рівні 241,37 доларів США на підставі рішення про коригування митної вартості товарів від 16.08.2013 №10025000/2013/300233/2, що прийнято митним органом на товар, раніше заявлений до митного оформлення за митною декларацією від 16.08.2013 №100270000/2013/174354.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2013 у справі № 826/16848/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014, визнано протиправним та скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів від 16.08.2013 від № 100270000/2013/300233/2.

У зв'язку із вищезазначеним позивач звернувся до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів із заявами від 23.12.2013 про повернення надмірно сплачених, на його думку, сум митних платежів на підставі декларацій від 20.09.2013 №100250000/2013/071216 та від 01.10.2013 № 100250000/2013/07246, в яких позивач просив повернути відповідні суми надмірно сплачених грошових коштів на його банківський рахунок.

Листом від 08.01.2014 митний орган повідомив ТОВ «Оберон-Трейд» про результати розгляду вказаних вище заяв та про відмову у поверненні сплачених ним митних платежів. Цим листом позивачу роз'яснено, що окремими рішеннями про коригування митної вартості товарів митна вартість товарів за електронними митними деклараціями від 20.09.2013 №100250000/2013/071216 та від 01.10.2013 № 100250000/2013/072468 не коригувалась. Водночас, митна вартість товарів у деклараціях від 20.09.2013 №100250000/2013/071216 та від 01.10.2013 № 100250000/2013/072468, з якою під час митного контролю погодився відповідач, визначена позивачем самостійно. Отже, у Київської міжрегіональної митниці Міндоходів відсутні правові підстави для вчинення дій щодо повернення ТОВ «Оберон-Трейд» сплачених сум митних платежів на підставі вказаних митних декларацій.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що митний орган не відмовляв позивачу в прийнятті декларацій, а також не здійснював коригування заявленої позивачем митної вартості. Відповідач погодився із зазначеною декларантом митною вартістю товару у вантажно-митних деклараціях, згідно з якими позивач сплатив суми коштів до бюджету, про стягнення яких просить у цьому спорі.

Таким чином, декларант самостійно визначив митну вартість товару на підставі рішення про визначення митної вартості товарів, яке цих правовідносин не стосується.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що підстави для повернення позивачу, на його думку, надміру сплачених коштів відсутні, а дії митного органу вчинено в межах покладених на нього чинним законодавством прав.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4496-VI митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями статті 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частини п'ятої статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до частини сьомої статті 54 Митного кодексу України у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

За змістом частини першої статті 55 вказаного Кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Ураховуючи викладені положення норми митного законодавства, митна вартість товарів може заявлятись декларантом самостійно, або ж, за певних умов, визначатись митним органом.

Відповідно до статті 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з правилами частини п'ятої статті 301 МК України повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо: законом передбачено повернення сум сплаченого мита при поміщенні товарів у митний режим реімпорту або у митний режим реекспорту відповідно до розділу V цього Кодексу, а також в інших випадках, визначених цим Кодексом; у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, здійснюється зміна раніше заявленого митного режиму, якщо суми митних платежів, належних до сплати при поміщенні товарів у новий митний режим, є меншими, ніж суми митних платежів, сплачених при поміщенні їх у попередній митний режим; відновлюється режим найбільшого сприяння, вільної торгівлі; митну декларацію змінено або визнано недійсною; у товарах, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за її межі, виявлено дефекти або вони якимось іншим чином не відповідають погодженим специфікаціям, за умови, що ці товари не ремонтувалися і не використовувалися відповідно на території України та за її межами (крім операцій, необхідних для виявлення дефектів або невідповідності) і повертаються протягом строку, визначеного підпунктом «а» пункту 3 частини другої статті 78 цього Кодексу; платником податків подано органу доходів і зборів документи, які підтверджують наявність у нього на день подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення права на звільнення від сплати митних платежів.

Як установлено судами попередніх інстанцій, митні декларації, про переплату платежів за якими йдеться, прийняті митним органом, щодо них здійснено митне оформлення товарів, товари випущено у вільний обіг, декларації відповідачем не змінювались та не визнавались недійсними. Позивач про технічні помилки при сплаті митних платежів та оформленні декларацій не стверджує.

Таким чином, висновок судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для повернення ТОВ «Обертон-Трейд» заявлених коштів є правомірним, оскільки митний орган погодився із самостійно зазначеною декларантом митною вартістю товарів у митних деклараціях від 20.09.2013 №100250000/2013/071216 та від 01.10.2013 № 100250000/2013/07246, на підставі яких було сплачено заявлені у цьому позові до стягнення кошти.

Доводи касаційної скарги вказаного висновку судів попередніх інстанцій не спростовують, як і не доводять протиправності дій митного органу.

Зважаючи на викладене, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 210 - 232 КАС України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Обертон - Трейд» відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом

помічник судді М.Р. Мергель