Справа № 2а/0270/3379/11
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 лютого 2015 р. Справа № 2а/0270/3379/11

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Сала П.І.,

за участю

секретаря судового засідання: Шалагінової М.С.,

представника позивача: Іжаковської Л.П.,

представника відповідача: Собчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: публічного акціонерного товариства "БМ Банк"

до: відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції

про: визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2011 року публічне акціонерне товариство "БМ Банк" (далі - ПАТ "БМ Банк") звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому після зміни позовних вимог просило визнати протиправними дії відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції щодо ненадання акту про реалізацію предмету іпотеки, а також зобов'язати відділ державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції видати на підставі протоколу проведення прилюдних торгів від 19.05.2011 року № 1-02052 акт про реалізацію майна з прилюдних торгів переможцю цих торгів ПАТ "БМ Банк".

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26.07.2011 року у задоволенні вказаного позову було відмовлено (а.с. 79-80).

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.11.2011 року апеляційну скаргу ПАТ "БМ Банк" залишено без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26.07.2011 року - без змін (а.с. 108-109).

В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.12.2014 року за наслідками розгляду касаційної скарги позивача скасовано постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26.07.2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.11.2011 року з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. При цьому Вищий адміністративний суд України, скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій, наголосив на тому, що судами залишено поза увагою те, що стаття 45 Закону України "Про іпотеку" передбачає спеціальний порядок участі іпотекодержателя при проведенні прилюдних торгів, за яким у випадку, коли переможцем прилюдних торгів, покупцем є іпотекодержатель, то обов'язок сплати за придбаний предмет іпотеки виникає лише у разі наявності різниці між запропонованою іпотекодержателем ціною і розміром невиконаного основного зобов'язання боржника. Відтак, торги мають бути проведені з урахуванням цієї норми Закону України "Про іпотеку" (а.с. 136-138).

13.01.2015 року адміністративна справа № 2а/0270/3379/11 після касаційного перегляду надійшла на адресу Вінницького окружного адміністративного суду та передана для розгляду судді, визначеному в порядку, встановленому ст. 15-1 КАС України.

Ухвалою судді Вінницького окружного адміністративного суду від 14.01.2015 року справу прийнято до свого провадження (а.с. 140).

Під час судового розгляду справи позивач на підставі ст.ст. 51,137 КАС України уточнив раніше заявлені позовні вимоги (а.с. 154) та просить суд визнати протиправними дії відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції стосовно ненадання акту про реалізацію предмету іпотеки, а також зобов'язати відповідача скласти акт про реалізацію предмета іпотеки на підставі протоколу проведення прилюдних торгів від 19.05.2011 року № 1-02052 та видати його переможцю прилюдних торгів - ПАТ "БМ Банк" (, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 37/122).

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений адміністративний позов та надала пояснення згідно з обґрунтуваннями, наведеними у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ "БМ Банк" заперечив, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях (а.с. 37-38). Вважає відмову державного виконавця у видачі акту про реалізацію предмету іпотеки правомірною і такою, що відповідає чинному законодавству, в тому числі Закону України "Про іпотеку". Оскільки позивач як переможець прилюдних торгів не вніс за предмет іпотеки належної до сплати суми, підстав для видачі акту про реалізацію предмету іпотеки немає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши інші докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити з наступних мотивів.

Встановлено, що 09.10.2009 року Замостянським районним судом м. Вінниці винесено рішення у справі № 2-3096-2009 про стягнення з ОСОБА_3 боргу в розмірі 276 571,45 дол. США (по курсу 2 119 422, 34 грн.) та 1 950,00 грн. судових витрат, про що 23.12.2009 року видано виконавчий лист № 2-3096 (а.с. 7).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції Дмитренка Р.Ф. від 30.05.2010 року відкрито виконавче провадження за вищевказаним виконавчим документом (а.с. 8).

09.09.2010 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна (а.с. 9-12), та в подальшому передано описане майно на реалізацію відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Реалізацію даного майна здійснювало спеціалізоване товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Укрспецреалізація". Експертна оцінка арештованого майна склала 636 300,00 грн. Перші торги, призначені на 05.04.2011 року, не відбулись у зв'язку з відсутністю покупців. Після проведення переоцінки арештованого майна, його вартість склала 477 225,00 грн. (а.с. 15).

Згідно з протоколом Кредитного комітету АТ "БМ Банк" № 64 від 05.04.2011 року, директору відділення № 1 АТ "БМ Банк" доручено прийняти участь в других торгах по реалізації заставного майна за кредитом, наданим боржнику, і в разі відсутності сторонніх покупців придбати зазначене майно за стартовою ціною других відкритих торгів та вчинити дії щодо прийняття на баланс Банку даного майна.

11.05.2011 року до торгуючої організації були подані відповідні документи для участі ПАТ "БМ Банк" в якості покупця, а 17.05.2011 року позивачем сплачено гарантійний внесок в сумі 11 930,63 грн.

Повторні торги відбулись 19.05.2011 року, єдиним учасником яких був позивач. Згідно з протоколом № 1-02052 проведення прилюдних торгів по реалізації майна, яке належить ОСОБА_3 (а.с. 17), переможцем торгів визнано ПАТ "БМ Банк". Ціна придбаного майна становила 477 225,00 грн.

При цьому як вбачається зі змісту вищевказаного протоколу, переможець торгів зобов'язаний внести протягом десяти днів з дня затвердження протоколу кошти в сумі 465 294,37 грн., які перераховуються на поточний рахунок відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції.

25.05.2011 року позивач звернувся до органу державної виконавчої служби із заявою щодо надання йому акта про реалізацію предмета іпотеки для подальшої реєстрації права власності на придбане майно (а.с. 19-20).

Проте відділом ДВС Вінницького районного управління юстиції було відмовлено у видачі такого документа з мотивів неперерахування коштів від реалізації майна (лист № 7943/03-23/16 від 06.06.2011 року). Також позивачу запропоновано позивачу залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції № 20068779від 30.06.2011 року виконавчий лист № 2-3096, виданий Замостянським районним судом м. Вінниці 23.12.2009 року, повернуто стягувачеві (а.с. 24).

15.07.2011 року начальником відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції проведено перевірку виконавчого провадження № 20068779, якою встановлено, що державним виконавцем не вжито усіх заходів щодо виявлення іншого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення для погашення боргу, у зв'язку з чим скасовано постанову № 20068779 від 30.06.2011 року про повернення виконавчого документа (а.с. 39).

В подальшому старшим державним виконавцем відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції прийнято постанову від 27.12.2011 року про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с. 169), зі змісту якої вбачається, що стягувач не вжив заходів щодо залишення за собою майна боржника, яке не було реалізоване на прилюдних торгах, а будь-якого іншого майна, на яке можливо звернути стягнення по заборгованості, у божника немає.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та правомірності оскаржуваних рішень (дій) органу державної виконавчої служби, суд керується наступними мотивами.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 цього Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Частиною 1 статті 11 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вживати заходів щодо примусового виконання рішень, встановлених Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною першою статті 27 Закону № 606-XIV передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону № 606-XIV одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

В силу вимог ч. 1, 2 ст. 52 Закону № 606-XIV (в редакції закону чинного на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, а саме:

- звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації;

- стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 Закону № 606-XIV у разі відсутності в боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право сам запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення.

Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Водночас частиною 8 статті 54 зазначеного Закону встановлено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "БМ Банк" було стягувачам за виконавчим провадженням № 20068779 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3096, виданого Замостянським районним судом м. Вінниці 23.12.2009 року щодо стягнення з ОСОБА_3 боргу у розмірі 276 571, 45 дол. США (по курсу 2 119 422, 34 грн.) та 1950,00 грн. судових витрат.

Крім того, на підставі договору іпотеки № 1/48/230408 від 10.06.2008 року (а.с. 170-171) ПАТ "БМ Банк" є іпотекодержателем майна - житлового будинку зі спорудами АДРЕСА_1, яке належить на праві власності ОСОБА_3

Враховуючи викладене, а також вимоги ч. 8 ст. 54 Закону № 606-XIV, суд доходить висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України "Про іпотеку", частиною 2 статті 45 якого передбачено, що будь-який учасник може бути покупцем предмета іпотеки, якщо він запропонує найвищу ціну. Якщо покупцем є іпотекодержатель, він зобов'язаний сплатити лише різницю між запропонованою ним ціною і розміром невиконаного основного зобов'язання.

Змістовний аналіз вищезазначеної норми закону дає підстави для висновку, що законодавець встановлює особливі умови участі іпотекодержателя у прилюдних торгах з продажу предмета іпотеки, які полягають у тому, що коли переможцем прилюдних торгів, тобто покупцем предмета іпотеки, стає іпотекодержатель, то обов'язок сплати за придбаний предмет іпотеки виникає у нього лише у разі наявності різниці між запропонованою ним ціною і розміром невиконаного основного зобов'язання боржника.

Судом встановлено, що запропонована ПАТ "БМ Банк" сума (477 225 грн.) за вищевказане майно є значно меншою за суму невиконаного основного зобов'язання боржника ОСОБА_3 (276 571, 45 дол. США (по курсу 2 119 422, 34 грн.).

Відтак, в силу положень ч. 2 ст. 45 Закону України "Про іпотеку" позивач, як іпотекодержатель і переможець прилюдних торгів, не повинен сплачувати коштів за придбаний ним предмет іпотеки.

Крім того, суд звертає увагу на те, що положення статті 46 Закону України "Про іпотеку", на які посилається відповідач, не поширюються на спірні правовідносини, оскільки стосуються випадків участі у прилюдних торгах з продажу предмета іпотеки інших, ніж іпотекодержатель, осіб.

З огляду на викладене суд вважає протиправною відмову відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції у наданні позивачу ПАТ "БМ Банк" акту про реалізацію предмета іпотеки з підстав несплати ним коштів за майно, що було придбане на прилюдних торгах 19.05.2011 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а згідно з ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та рішень, а також докази, надані позивачем, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ПАТ "БМ Банк" в частині визнання протиправною відмови відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції у наданні акту про реалізацію предмета іпотеки.

Надаючи оцінку позовним вимогам про зобов'язання органу державної виконавчої служби скласти акт про реалізацію предмета іпотеки на підставі протоколу проведення прилюдних торгів № 1-02052 від 19.05.2011 року та видати його ПАТ "БМ Банк" як переможцю прилюдних торгів суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, з огляду на наявність у суду права при задоволенні вимог адміністративного позову прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчити певні дії, а беручи до уваги протиправність відмови суб'єкта владних повноважень в наданні акту про реалізацію предмета іпотеки, суд доходить висновку, що позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права, який може бути застосований при прийнятті рішення у цій адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 181, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції у наданні акту про реалізацію предмета іпотеки.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції скласти акт про реалізацію предмета іпотеки на підставі протоколу проведення прилюдних торгів № 1-02052 від 19.05.2011 року та видати його переможцю прилюдних торгів - публічному акціонерному товариству "БМ Банк" (ідентифікаційний код 33881201, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 37/122).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова у повному обсязі складена: 11.02.2015 року.

Суддя Сало Павло Ігорович