Справа № 2а/0370/2913/11
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Київ К/800/45836/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Волинського обласного центру зайнятості на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Волинського обласного центру зайнятості про визнання дій протиправними та стягнення допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Волинського обласного центру зайнятості про визнання дій протиправними та стягнення допомоги.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2013 року позов задоволено.

Вважаючи, що рішення першої та апеляційної інстанцій прийнято з порушенням норм процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати.

Позивач письмових заперечень на зазначену касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України не надав.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права при прийнятті відповідного рішення, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 29.09.2011 року позивач була звільнена з посади директора Ківерцівського районного центру зайнятості у зв'язку з невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, на підставі пункту 2 статті 40 КЗпП України.

При звільненні позивачу була виплачена вихідна допомога в розмірі середньомісячного заробітку.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області та отримує з 30.09.2011 року пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу», при цьому, стаж державного службовця, з якого вирахувана пенсія, становить 20 років 5 місяців 29 днів (довідки Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області від 07.10.2011 року № 4082/02-25, Волинського обласного центру зайнятості від 29.09.2011 року № 3532/13-1).

Відповідач листом від 12.10.2011 року № 3759/04-5 повідомив позивача про відмову їй у виплаті 10 місячних посадових окладів відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (підстава - заява вхідний № 1098 від 10.10.2011 року), у зв'язку зі звільненням із займаної посади за п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Суди попередніх інстанцій задовольняючи позов, прийшли до висновку, з яким погоджується колегія суддів, що позивач має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», яким регулюються питання щодо пенсійного забезпечення і грошової допомоги державним службовцям, право на одержання пенсії державних службовців мають особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців. Цією ж статтею встановлено, що державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Відповідно до положень статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», особам передпенсійного віку, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в зв'язку із виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають страховий стаж для роботи, який дає право на цей вид пенсії.

В преамбулі Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» зазначено, що він гарантує ветеранам праці та громадянам похилого віку рівні з іншими громадянами можливості в економічній, соціальній, політичній сферах, сприятливі умови для повноцінного способу життя, а також у зв'язку з тим, що зазначений закон не встановлює обмежень для громадян похилого віку в залежності від посад, які вони займали до виходу на пенсію,колегія суддів зазначає,що використання особою такої додаткової соціальної гарантії з боку держави, як достроковий вихід на пенсію за певних умов не може бути підставою для позбавлення її соціальних гарантій, установлених іншими нормативними документами. Зокрема, право на встановлення статтею 37 Закону України «Про державну службу» грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів, у разі виходу на пенсію. Також, норми статті 37 вказаного Закону не передбачають виключень або обмежень щодо виплати грошової допомоги у разі звільнення особи за статтею 40 Кодексу Законів про Працю України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 листопада 2013 року № 11-рп/2013, засади державної служби, умови, порядок реалізації громадянами України права на державну службу, а також права на пенсійне забезпечення державних службовців врегульовано законодавством про державну службу.

Право на одержання пенсії державних службовців мають чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - страховий стаж), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку (частина перша статті 37 Закону № 3723).

Державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів (частина тринадцята статті 37 Закону № 3723).

Таким чином, грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів виплачується державному службовцю за умов виходу на пенсію з посади державного службовця та наявності страхового стажу, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років. Жодних додаткових умов для виплати грошової допомоги державному службовцю у разі виходу його на пенсію в частині тринадцятій статті 37 Закону № 3723 не встановлено.

Конституційний Суд України зазначає, що грошова допомога, передбачена вказаним законодавчим положенням, має разовий характер. Право на її одержання пов'язане з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця та припиненням цієї роботи у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця. Тому розірвання трудового договору з державним службовцем з підстав, визначених у пункті 2 частини першої статті 40 Кодексу (зокрема, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи), не може нівелювати право державного службовця на отримання зазначеної грошової допомоги за умови наявності стажу державної служби не менше 10 років.

Отже, державний службовець у разі дострокового (не раніше ніж за півтора року до встановленого законодавством строку) виходу на пенсію державного службовця на підставі пункту 2 частини першої статті 40 Кодексу у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді за станом здоров'я та неможливістю переведення, за його згодою, на іншу роботу відповідно до частини другої статті 40 Кодексу, за наявності стажу державної служби не менше 10 років і страхового стажу, як і інші державні службовці, які виходять на пенсію з посад державних службовців після досягнення віку, зазначеного в частині першій статті 37 Закону № 3723, має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів.

В межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанцій норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновку суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційні скарги без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Волинського обласного центру зайнятості залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець