Справа № 826/15903/14
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П.,

Петрика І.Й..

при секретарі Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "САП Україна" до Державної фіскальної служби України про визнання недійсною податкової консультації, протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «САП Україна» з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання недійсною податкової консультації, протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано податкову консультацію Державної фіскальної служби України від 05.09.2014 р. №2467/6/99-99-19-03-02-15. Зобов'язано Державну фіскальну службу України повторно розглянути запит Товариства з обмеженою відповідальністю «САП Україна» про надання податкової консультації за вих. №219 від 05.08.2014 р. з урахуванням висновків суду першої інстанції. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

Згідно ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана податкова консультація була надана відповідачем без дослідження всіх документів, зокрема, договору про розповсюдження програмного забезпечення, укладеного між «САП АГ « ( Німеччина) та ТОВ «САП Україна» (з додатками), а також враховуючи, що відповіді на друге питання, яке вказано у запиті позивача, відповідачем фактично не надано, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність визнання протиправною та скасування податкової консультації від 05.09.2014 року №2467/6/99-99-19-03-02-15. Також, для належного захисту порушених прав позивача, суд зобов'язав відповідача повторно розглянути запит ТОВ «САП Україна» про надання податкової консультації за вих. №219 від 05.08.2014 року.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного адміністративного суду з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що TOB «САП Україна» звернулося до ДФС України із запитом про надання податкової консультації за вих. №219 від 05.08.2014 року, в якій позивач зазначив, що в межах здійснення своєї господарської діяльності TOB «САП Україна» уклало з TOB «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» ліцензійну угоду та угоду про підтримку програмного забезпечення №10-кп/2013 від 26.04.2013 року. Згодом всі права та обов'язки за цією ліцензійною угодою були передані від TOB «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» до ПАТ «Київобленерго» за договором №30-сз/2013 від 20.09.2013 року. У межах господарської операції за даною Ліцензійною угодою позивачем на ім'я ПАТ «Київобленерго» виписані податкові накладні із зазначенням податку на додану вартість за ставкою у розмірі 20%.

На підставі викладеного вище, TOB «САП Україна» просив контролюючий орган надати податкову консультацію з таких питань:

1. Чи є правильним висновок «САП Україна» та ПАТ «Київобленерго» про те, що операція з надання права користування програмним забезпеченням SAP не підпадала під звільнення від ПДВ за пп. 196.1.6 п. 196.1 ст. 196 та п. 26-1 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК ? Відповідно ТОВ «САП Україна» мусило задекларувати відповідну суму податкових зобов'язань з ПДВ, а відповідна сума податкового кредиту була правомірно сформована ПАТ «Київобленерго». ( ПАТ «Київобленерго» зареєстроване як платник податку на додану вартість та використовує придбане за ліцензійною угодою право на використання програмного забезпечення з метою здійснення господарської діяльності. Податкова накладна ТОВ «САП Україна» виписана з дотриманням норм ст. 201 ПКУ та належним чином зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних).

2. Якщо вказаний висновок є помилковим, то просимо підтвердити, що:

- в такому разі ТОВ «САП Україна» матиме право відкоригувати податкові зобов'язання за ПДВ, що були помилково нараховані на операцію з надання права користування програмним забезпеченням SAP ПАТ «Київобленерго» у вересні 2013 року, шляхом подання уточнюючого розрахунку на цей період;

- для коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту за аналогією буде застосовуватися ст. 192 ПКУ як для зміни вартості операції на суму неправильно нарахованого ПДВ. Відповідно, ТОВ «САП Україна», як постачальник послуг, повинно буде виписати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної, в якому відкоригує вартість послуг поставлених ПАТ «Київобленерго» з ПДВ із знаком «-» на суму податку;

- ПАТ «Київобленерго» зобов'язане буде виключити відповідну суму ПДВ зі складу свого податкового кредиту шляхом подання уточнюючого розрахунку.

У відповідь на вказаний запит ДФС України листом від 05.09.2014 року №2467/6/99-99-19-03-02-15 надано податкову консультацію, у відповідності до якої контролюючим органом зроблено висновок про те, що предметом ліцензійної угоди та угоди про підтримку програмного забезпечення від 26.04.2013 року №10-кп/2013 та трьохстороннього договору між ПАТ «Київобленерго», TOB «САП Україна» та TOB «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» від 20.09.2013 року №30-зс/2013 є передача майнових прав на використання програмного забезпечення, винагородою (платежем) за таке використання є роялті, яке відповідно до пп. 196.1.6 п. 196.1 ст. 196 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування ПДВ на всіх етапах постачання/передачі таких прав. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг, які не є об'єктом оподаткування ПДВ, податкова накладна не виписується, ціна товару/послуги формується без урахування ПДВ, а у покупця, який придбаває цей товар/послугу, відсутні підстави для формування податкового кредиту за такими операціями

Даючи правову оцінку обставинам справи, колегія апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Підпункт 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає податкову консультацію як допомогу контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно з положеннями п.п.52.1, 52.2, 5.2.3, 5.2.4 ст. 52 Податкового кодексу України, передбачено безоплатне надання контролюючим органом за зверненням платника податків консультації в усній або письмовій формі з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства, яка має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію, з питань, що належать до повноважень такого контролюючого органу.

Відповідно до п. 53.3. ст. 53 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Дослідивши лист ДФС України від 05.09.2014 року №2467/6/99-99-19-03-02-15 колегія суддів встановила, що в ньому відсутній аналіз та правова консультація щодо другого пункту, а саме тих питань, що стосуються коригування звітності позивача, Так, відповідачем зазначено лише про те, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг, які не є об'єктом оподаткування ПДВ, податкова накладна не виписується, ціна товару/послуги формується без урахування ПДВ, а у покупця, який придбаває цей товар/послугу, відсутні підстави для формування податкового кредиту за такими операціями, однак не містить рекомендацій щодо їх практичного застосування у ситуації, що склалася у позивача

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкова консультація, викладена в листі ДФС України листом від 05.09.2014 року №2467/6/99-99-19-03-02-15, є протиправною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає передчасним задоволення позовних вимог щодо зобов'язання відповідача надати письмову консультацію з урахуванням висновків суду, з огляду на наступне.

Так, протиправність правового акту індивідуальної дії - податкової консультації, яка визнана судом недійсною, виникає з моменту прийняття такого рішення суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до абз.2 п.53.3 та. 53 Податкового кодексу України визнання судом податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Зважаючи на скасування судом оскаржуваної податкової консультації відповідача, останній в силу закону повинен надати позивачу нову податкову консультацію з урахуванням висновків суду, тому додаткового вирішення даної вимоги не потребується, що є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині.

Підстави вважати, що контролюючий орган у майбутньому не виконає вимог закону і порушить права та інтереси позивача у цій частині відсутні.

Тому колегія суддів вважає, що така позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки є формою втручання в дискреційні повноваження та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Виходячи з того, що оскаржуване судове рішення є помилковими тільки в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача надати нову письмову консультацію з урахуванням висновків суду, суд апеляційної інстанції вважає за потрібне їх змінити шляхом викладення резолютивної частини постанови суду першої інстанції в редакції, за якою в задоволенні позову в цій частині відмовити.

Керуючись ст.ст.160,198, 201, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2014 року - змінити, виклавши резолютивну частину постанови Київського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року в такій редакції:

«Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову консультацію Державної фіскальної служби України від 05.09.2014 року №2467/6/99-99-19-03-02-15.

В іншій частині позову відмовити.»

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.02.2015 року.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: Л.П. Борисюк

І.Й. Петрик

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.