Справа № 825/492/13-а
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Київ К/800/53779/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 4 червня 2013 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому, з урахуванням збільшення позовних вимог просив: визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо відмови в видачі йому довідки про отримання травми 03 жовтня 2012 року заподіяної під час виконання обов`язків військової служби; зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 видати йому довідку про отримання травми 03 жовтня 2012 року заподіяної під час виконання обов`язків військової служби; стягнути з військової частини НОМЕР_1 на його користь витрати за проведення судово-медичної експертизи в сумі 4530 грн. 30 коп.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 4 червня 2013 року задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2013 року рішення суду першої інстанції було змінено, в частині вирішення питання про присудження судових витрат, а в іншій залишено без змін.

Вважаючи, що рішення судів прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, у задоволені позову відмовити.

Позивач письмових заперечень на вказану касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України не надав.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що відповідач відмовив позивачу у видачі довідки про отриману ним травму хребта з діагнозом компресійно-осколковий перелом L1 хребця, у зв`язку з чим 29.10.2012 р. було проведено операцію транспедикулярна стабілізація Th11, 12-L2,3, відновлення вісі хребта (виписний епікриз № 27153). Захворювання пов`язане з проходженням позивачем військової служби , в рамках участі його, як військовослужбовця (прийнятого за контрактом з 10 вересня 2012 року) в комплексі навчань «Перспектива - 2012».

Задовольняючи позов суди попередніх інстанцій виходили з того, з чим погоджується колегія суддів, що ОСОБА_1 одержав травму при виконанні обов`язків військової служби, а відтак дій відповідача щодо невидачі відповідної довідки є неправомірними. Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вірно визначив, що стягнення на користь позивача судових витрати, понесених ним при проведенні відповідної судової експертизи, так як позов задоволений на його користь.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Відповідно до пункту 6.2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 р. № 402, на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, подається оригінал довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Враховуючи вказані положення та наявність причинно-наслідкового зв`язку з фактом несення позивачем служби та отримання ним під час проходження на ній травми, про що свідчить також висновок проведеної відповідної судово-медичної експертизи, у відповідача не було правових підстав для відмови у наданні відповідної довідки.

Оцінюючи наявні докази в сукупності, як це вимагає положення Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що судами попередніх інстанції була надана вірна оцінка, яка ґрунтувалась на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Також, є такими, що відповідають приписам Кодексу адміністративного судочинства України висновки суду апеляційної інстанції, в частині щодо присудження з Держаного бюджету України суми коштів, понесених позивачем під час здійснення судово-медичної експертизи.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 4 червня 2013 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін
Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець