Справа № 822/4502/13-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/4502/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

10 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, Господарського суду Хмельницької області, Державної судової адміністрації України про стягнення недоотриманої заробітної плати та грошового утримання,

В С Т А Н О В И В :

постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2014 року, зобов`язано Міністерство фінансів України, Державну судову адміністрацію України, Господарський суд Хмельницької області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 заробітної плати, з урахуванням раніше проведених виплат за період з 01 червня 2005 року по 01 січня 2006 року.

В грудні 2014 року Державна судова адміністрація України звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду із заявою про роз'яснення рішення суду від 16 грудня 2013 року.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2014 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Заява Державної судової адміністрації мотивована тим, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2013 року є не зрозумілою в частині зобов'язання Державної судової адміністрації України провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 заробітної плати, з урахуванням раніше проведених виплат за період з 01 червня 2005 року по 01 січня 2006 року. Так, ОСОБА_2 не перебував у трудових відносинах з ДСА України, нарахування та виплата заробітної плати суддям здійснюється безпосередньо судом, в якому працює суддя, з огляду на що перерахунок та виплата заробітної плати позивачу належить до компетенції Господарського суду Хмельницької області.

Відмовляючи в задоволенні заяви про роз'яснення постанови суду, суд першої інстанції дійшов висновку, що роз'яснення постанови суду про стягнення недоотриманої заробітної плати та грошового утримання судді шляхом зазначення, в якій частині та в який спосіб кожен з відповідачів зобов'язаний виконати судове рішення, призведе до зміни його змісту, що суперечить ч.1 ст.170 КАС України.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду не погоджується з таким висновком з огляду на наступні обставини.

Згідно зі ст. 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Колегія суддів вважає, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.12.2013 року є неоднозначною для розуміння та потребує роз'яснення, адже Міністерство фінансів України, Державна казначейська служба України, Державна судова адміністрація України та Господарський суд Хмельницької області зобов'язані вчинити на користь позивача фактично однакові дії за той самий проміжок часу.

Пунктом 4 Положення про Державне казначейство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 21 грудня 2005 року, передбачено, що Державне казначейство відповідно до покладених на нього завдань здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів, спільних з міжнародними фінансовими організаціями проектів через систему електронних платежів Національного банку.

Разом з тим, ч. 1, 2 ст. 21 Бюджетного кодексу України визначено, що для здійснення програм та заходів, які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Кошти бюджету, які отримують фізичні особи та юридичні особи, що не мають статусу бюджетної установи (одержувачі бюджетних коштів), надаються їм лише через розпорядника бюджетних коштів.

Для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, можуть бути виключно установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників (ч. ч. 1-3 ст. 22 Бюджетного кодексу України).

Головні розпорядники коштів Державного бюджету України визначаються відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті та затверджуються законом про Державний бюджет України шляхом встановлення їм бюджетних призначень.

Таким чином, аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що Державне казначейство України не є розпорядником бюджетних коштів та не здійснює розподіл коштів за напрямками видатків щодо матеріального забезпечення суддів, а лише здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 145 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого рішенням Ради суддів України від 22 жовтня 2010 року № 12, організаційне забезпечення судів та функції головного розпорядника коштів здійснює Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. З Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, виконання постанови повинне бути проведене за рахунок бюджетних асигнувань, виділених в Державному бюджеті головному розпоряднику бюджетних коштів - Державній судовій адміністрації України на виконання судових рішень на користь суддів (бюджетна програма КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів»).

Господарський суд Хмельницької області у совою чергу повинен провести розрахунок заробітної плати ОСОБА_2 та надати такий розрахунок Державній судовій адміністрації України, а Державна казначейська служба України - провести списання коштів.

Що стосується виконання рішення суду Міністерством фінансів України колегія суддів зазначає, що з 01 січня 2003 року головним розпорядником коштів, передбачених у бюджеті на утримання судів загальної юрисдикції, є Державна судова адміністрація України, яка несе відповідальність за фінансове забезпечення діяльності кожного суду. Аналіз змісту Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року №446/2011, а також норм Бюджетного кодексу України (ст.ст.7,23,35,51БК України) свідчать, що Міністерство фінансів як учасник бюджетного процесу не несе відповідальності за нарахування та виплату заробітної плати, довічного грошового утримання суддям.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заяви про роз'яснення рішення суду.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України задовольнити.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, Господарського суду Хмельницької області, Державної судової адміністрації України про стягнення недоотриманої заробітної плати та грошового утримання скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Заяву Державної судової адміністрації України від 25 грудня 2014 року про роз'яснення судового рішення задовольнити.

Роз'яснити постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2013 року наступним чином.

Господарський суд Хмельницької області повинен провести розрахунок належної до виплати ОСОБА_2 заробітної плати з 01 червня 2005 року по 01 січня 2006 року.

Державна судова адміністрація України зобов'язана як головний розпорядник коштів, виділених їй у вигляді асигнувань Державного бюджету України за бюджетною програмою 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів", нарахувати та виплатити ОСОБА_2 заробітну плату з 01.06.2005 року по 01.01.2006 року.

Державна казначейська служба України повинна здійснити списання коштів з рахунків Державної судової адміністрації України в межах відповідних бюджетних призначень, а у разі відсутності у останньої відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» на підставі Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Совгира Д. І.

Боровицький О. А.