Справа № 686/1314/14-а
Суддя: Логінова С. М.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/1314/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі - Мельнику І.Б.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, посилаючись на те, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому, як потерпіла особа від Чорнобильської катастрофи, відповідно до п. 2 ст. 9 та п. 6 ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (І категорія II група інвалідності), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1.

Розмір допомоги, яку йому виплачує Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, є значно меншим, ніж той розмір, що визначений законодавством і на який, він, як інвалід II групи, 1 категорії, має право. Вважає розмір допомоги на оздоровлення є заниженими, а зі сторони Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради має місце невиконання положень чинного законодавства, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 4 cт. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції від 27.12.96 p., щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам І і ІІ групи - у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Розмір допомоги, яку йому виплачує управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, є значно меншим, ніж той розмір, що визначений законодавством і на який, він, як інвалід II групи, 1 категорії, має право.

У вересні 2013 р. позивач звернувся до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради із заявою про призначення та виплату в передбаченому законодавством розмірі, йому щорічної разової допомоги на оздоровлення у відповідності зі ст. 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-Х11 (в редакції від 19.12.96), як інваліду II групи у розмірі трьох мінімальних заробітних плат; у розмірі 5 мінімальних заробітних плат (в редакції закону від 20.06.1996 року), як інваліду - чорнобильцю II групи - 1 категорії.

18.10.2013 року за вих. № 5843, від 17.09.13 року він отримав відмову у виплаті позивачу законодавством визначеного розміру щорічної допомоги на оздоровлення Управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради із посиланням на норми Постанови КМУ від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсацію виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанову КМУ від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закон України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. Копію листа за вих. № 5843, від 17.09.13 року та конверту із відміткою про поштове відправлення 10.10.2013 року додає.

Вважає такі дії не правомірними, виходячи із наступного.

Посилання на Постанову Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсацію виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанову КМУ від 12.07.2005 року №562 «Про допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Закон України «Про державний бюджет України» на відповідний рік, які істотно звужують обсяг моїх прав, як особи - інваліда II групи, (1 категорія), що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, але було застосовано відповідачем при розрахунку та нарахуванні йому щорічної допомоги на оздоровлення, та на відсутність коштів - безпідставними, оскільки це не є причиною невиконання зобов'язань, встановлених ст. 46 Конституції України та ст. 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Надання законодавцем права Кабінету Міністрів України визначати розмір щорічно допомоги на оздоровлення - не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу його прав, як позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок не порушуючи положень цього Закону.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконним актами, при визначенні та виплаті мені розміру щорічної допомоги на оздоровлення - підлягають застосуванню положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постанови КМУ від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсацію виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закон України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. Посилання відповідача на постанови Кабінету Міністрів України, які регулюють розмір допомоги інвалідів-чорнобильців, є безпідставним. Крім того, пунктом 1 ч.1 ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод: основні обов'язки громадянина.

Вважає, що у відповідача не було жодних правових підстав для виплати йому щорічної допомоги на оздоровлення у меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством на відповідний період. А посилання на постанови Кабінету Міністрів України, відповідно до яких розмір щорічної допомоги на оздоровлення є значно меншим - є неправомірним та таким, що суперечить нормам матеріального права.

Позивач просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, в частині невиплати йому щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду II групи, що належить до 1 категорії осіб, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, у розмірі п'яти мінімальних заробітних зарплат, з 2.04.2009 року незаконними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, визначити та виплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення, відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду II групи, що належить до 1 категорії осіб, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, з 22.04.2009 року (дата встановлення II групи інвалідності та момент виникнення у нього права на гаку щорічну допомогу), з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, призначити та виплачувати мені надалі, щорічну допомогу на оздоровлення, відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду II групи, що належить до 1 категорії осіб, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, по момент припинення у нього права на таку допомогу.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, відповідно до положень Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків виплати», призначити та виплатити мені компенсацію у зв'язку із порушенням строків виплати з 22.04.2009 року (дата встановлення II групи інвалідності та момент виникнення у нього права на таку щорічну допомогу) щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду II групи, що належить до І категорії осіб, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи.

Встановити для Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради строк подання суду звіту про виконання Постанови суду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому у судове засідання не з'явився, направив заперечення на позов, посилаючись на те, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо призначення пенсії є правомірними, просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відноситься до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014 р. позовну заяву в частині вимог позову ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дій за період часу з 22 квітня 2009 року по 22.07.2013 року було залишено без розгляду.

Згідно ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам ІІ групи у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12 липня 2005 року № 562 було установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір щорічної допомоги на оздоровлення, зокрема, інвалідам ІІ групи у розмірі 120 грн.

П. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік", встановлено, що у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 визначено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

03.08.2014 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», яким Прикінцеві положення доповнено п. 6 прим. 4, 6 прим. 5, 6 прим. 6.6 прим. 7,6 прим.8. Зокрема п. 6 прим. 7 Прикінцевих положень до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що норми і положення ст.20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 03.08.2014 р. застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Отже, при виплаті позивачу щорічної допомоги на оздоровлення слід керуватися Постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12 липня 2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою встановлений розмір щорічної допомоги на оздоровлення, а саме 120,00 гривень для інвалідів ІІ групи. Зазначена постанова КМУ є діючою та не скасована в установленому законом порядку.

Також суд враховує й те, що згідно повідомлення управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради № 5843 від 17.09.2013 р. у 2013 році та згідно пояснень представника позивача у 2014 році ОСОБА_2 не звертався до відповідача із заявою про призначення та виплату йому допомоги на оздоровлення, а тому звернення позивача до суду є передчасним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2013 рік", Постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12 липня 2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012,

постановив:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на постанови суду подається протягом 10 днів до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя Логінова С.М.