Справа № 755/30211/14-а
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Некрасовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року та на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року, апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Кантеміра В.І., начальника управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва Божок Л.Б., третя особа - управління Пенсійного Фонду України у Дніпровському районі м. Києва про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року задоволено частково заяву ОСОБА_3 про судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі № 2а-1979/11. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва подати до Дніпровського районного суду м. Києва звіт про виконання постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2011 року у справі №2-а-1979/11 та підтверджуючі виконання вказаного судового рішення документи у 10-денний строк з дня набрання даною ухвалою законної сили. В задоволенні вимог заявника про накладення штрафів на керівників управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києва відмовлено. Заяву в частині вимоги про визнання протиправними дій, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем у адміністративній справі №2-а-1979/11 на виконання постанови суду від 05.05.2011 року повернуто заявнику.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Кантеміра В.І., яка полягає у незабезпеченні належного контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем у виконавчому провадженні №33661127, а також відсутністю належного реагування на скарги ОСОБА_3 у вказаному виконавчому провадженні. Зобов'язано начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Кантеміра В.І. забезпечити належний контроль за правильністю і повнотою виконання судового рішення державним виконавцем у виконавчому провадженні №33661127, а також розглянути по суті письмові скарги ОСОБА_3 щодо виконавчого провадження №33661127 та направити обґрунтовані відповіді заявнику. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу та постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва також подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_3 в задоволенні заяви про контроль за виконанням судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Щодо оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи №2-а-1979/11, 05.05.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва була ухвалена постанова у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про перерахунок і виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з 75% мінімальної пенсії за віком, та державної пенсії не менше 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 31.07.2010 року з урахуванням проведених виплат.

29.03.2012 року на підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду вказана постанова набрала законної сили.

03.07.2012 року на виконання постанови Дніпровським районним судом м. Києва за заявою ОСОБА_3 був виданий виконавчий лист, який 02.08.2012 року пред'явлений останнім до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києва.

03.08.2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києва Мурихіним С.В. було відкрито виконавче провадження №33661127.

19.12.2012 року до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києва надійшло письмове повідомлення про проведений управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва перерахунок пенсії ОСОБА_3 за судовим рішенням від 05.05.2011 року в розмірі 30077, 71 грн., а також зазначено, що розпорядження про здійснений перерахунок пенсії направлено до управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві для фактичного проведення виплат.

25.12.2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києва Мурихіним С.В. на підставі зазначеного вище письмового повідомлення управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про проведення перерахунку пенсії, була прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження №33661127 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що письмове повідомлення управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про здійснення перерахунку ОСОБА_3 пенсії за вищезазначеним судовим рішенням не є доказом фактичного виконання ним в повному обсязі судового рішення.

Також судом першої інстанції вірно встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва не було надано документ про фактичну виплату позивачу пенсії, а також не надано документ про те, з якого часу та в якому розмірі здійснено перерахунок пенсії.

В матеріалах справи відсутні належні докази виконання постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2011 року у справі № 2а-1979/11. Такі докази відсутні також в матеріалах виконавчого провадження № 33661127, що було встановлено судом першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимоги ОСОБА_3 в частині встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі у справі №2-а-1979/11 шляхом зобов'язання начальника управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва у 10-денний строк з дня набрання даною ухвалою законної сили подати звіт до Дніпровського районного суду м. Києва про виконання зазначеної постанови суду із наданням підтверджуючих документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 267 КАС України за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Оскільки управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва не було зобов'язано судом в порядку ч. 1 ст. 267 КАС України подати звіт про виконання судового рішення при ухваленні постанови від 05.05.2011 року, то правові підстави для накладення штрафу на керівників управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва та відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києва відсутні.

Як встановлено судом першої інстанції, постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2011 року у справі №2-а-1979/11 набрала законної сили 29.03.2012 року, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання - один рік, тобто, до 29.03.2013 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

А тому заява ОСОБА_3 в частині визнання протиправними дій, вчинених суб'єктом владних повноважень - управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва на виконання вищезазначеної постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду, правомірно повернута судом першої інстанції позивачу на підставі ч. 9 ст. 267 КАС України, у зв'язку з її поданням за межами строку, встановленого вказаною статтею.

Доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року, обґрунтованими.

Щодо оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з ч. 3 ст. 50 КАС України відповідачем у адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Суб'єктом владних повноважень, який згідно з судовим рішенням, має здійснити дії щодо перерахунку і виплати пенсії позивача, є управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, а не начальник Божок Л.Б.

Згідно з ч. 2 ст. 72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України реалізує лише бюджетні програми щодо виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, тобто, Пенсійному фонду виділяються бюджетні асигнування для виплати пенсій у розмірах, визначених законодавством.

Згідно з п.п.20, 29 ст.166 Бюджетного кодексу України взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Рішення суду у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов'язань, але з урахуванням вищенаведених повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна вимога про визнання протиправними дій начальника управління ПФУ у Дніпровському районі м. Києва Л.Б.Божок стосовно умисного невиконання нею, а не суб'єктом владних повноважень - управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2014 року, що порушує ч. 5 ст. 124 Конституції України, положення і вимоги Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» задоволенню не підлягає.

Щодо оскарження дій начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, які виявились у незастосуванні норм Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у виконавчому провадженні № 33661127, колегія судів зазначає наступне.

Закони та інші нормативно-правові акти, відповідно до ст.58 Конституції України, не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Виконавче провадження, згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», є завершальною стадією судового провадження.

Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року, яким встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання, набрав чинності з 01.01.2013 року , в той час, як постанова про закінчення виконавчого провадження була прийнята до набрання чинності вказаним Законом.

Отже, доводи позивача про порушення його прав державним виконавцем та начальником Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві шляхом незастосуванням норм даного Закону у виконавчому провадженні №33661127 є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а ухвалу та постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року та постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва на ухвалу залишити без задоволення

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року та постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено: 16.02.2015 року.

.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.