Справа № 813/6614/14
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Справа № 876/10783/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Шавеля Р.М., Савицької Н.В.

за участю секретаря Корнієнко О.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Ільчишина В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.10.2014 р. у справі №813/6614/14 за позовом ОСОБА_3 до Самбірської районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді,

втсановив:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.10.2014 р. у справі №813/6614/14 за позовом ОСОБА_3 до Самбірської районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправним та скасування розпорядження Самбірської районної державної адміністрації №154к від 29.08.2014 року; поновлення на посаді головного спеціаліста сектору з питань цивільного захисту Самбірської районної державної адміністрації Львівської області, у позові було відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі скаржник просить постанову суду скасувати та задовольнити позов. Апеляційна скарга мотивована тим, що він працював на посаді головного спеціаліста сектору з питань цивільного захисту Самбірської районної державної адміністрації Львівської області з 10.03.2010 року. Розпорядженням голови Самбірської райдержадміністрації скаржник звільнений у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників. Вважає, що розпорядження є протиправним, оскільки йому не запропоновано іншу роботу, а також те, що відповідач не довів до відома службу зайнятості про його майбутнє вивільнення. Також позивач наголошує на тому, що його звільнення суперечить листу Львівської обласної державної адміністрації від 06.05.2014 року №5/33-2139/0/2-14/2-27, в якому зазначалося, що при забезпеченні дієздатності підрозділів цивільного захисту не допускати скорочення їх чисельності.

В судових засіданнях представник скаржника апеляційну скаргу підтримав із зазначених у ній мотивів.

Представник відповідача апеляційну скаргу заперечив за безпідставністю.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року №91 «Деякі питання діяльності місцевих державних адміністрацій» та на виконання розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 14.04.2014 року №212/0/8-14 «Про встановлення граничної чисельності працівників місцевих адміністрацій», головою Самбірської райдержадміністрації винесено розпорядження від 21.05.2014 року №74-к «Про встановлення граничної чисельності працівників районної державної адміністрації» та розпорядження від 28.05.2014 року №79-к «Про структуру та перелік штатних посад апарату районної державної адміністрації». Відповідно до розпоряджень № №74-к від 21.05.2014 року та розпорядження № 79-к від 28.05.2014 року у секторі з питань цивільного захисту населення скорочена посада головного спеціаліста, на якій працював скаржник.

02.06.2014 року головний спеціаліст сектору з питань цивільного захисту ОСОБА_3 був попереджений про скорочення його посади та вивільнення його відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Оскаржуваним розпорядженням голови Самбірської районної державної адміністрації №154к від 29.08.2014 року позивача звільнено з посади головного спеціаліста сектору з питань цивільного захисту Самбірської районної державної адміністрації Львівської області відповідно до п.1 ст.40, ст.44 КЗпП України, у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників.

При вирішенні спору суд першої інстанції підставно керувався Кодексом законів про працю України та Законом України «Про державну службу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну службу» державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Відповідно до п. 15 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Критеріями віднесення тієї чи іншої особи до осіб публічної служби визначено наявність запису в трудовій книжці особи про складання присяги державного службовця та присвоєння відповідного рангу державного службовця.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» склад місцевих державних адміністрацій формують голови місцевих державних адміністрацій. У межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідних місцевих державних адміністрацій, а також з урахуванням вимог ст. 18 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», їх голови визначають структуру місцевих державних адміністрацій. Типове положення про структурні підрозділи місцевої державної адміністрації та рекомендаційний перелік її структурних підрозділів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відтак, визначення структури відповідної місцевої адміністрації віднесено виключно до повноважень голови відповідної адміністрації. При цьому, голова відповідної державної адміністрації повинен дотримуватись доведеної граничної чисельності працівників відповідного органу державної влади.

Головою Самбірської РДА було розроблено структуру райдержадміністрації, згідно з якою чисельність апарату скорочена на 3,5 штатних одиниць, а структурних підрозділів - на 6 штатних одиниць. Структура та гранична чисельність працівників райдержадміністрації погоджені на засіданні профспілкового комітету працівників Самбірської райдержадміністрації та Самбірської районної ради 05.06.2014 року, та 29.07.2014 року вивільнення позивача з займаної ним посади.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» державна служба припиняється, передусім, із загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, а також з підстав, визначених цією статтею. Таким чином, при звільненні особи з публічної служби за загальними підставами, передбаченими КЗпП України, на цю особу поширюються гарантії, передбачені КЗпП, якщо інше прямо не передбачено спеціальним законом.

Скорочення штату - це зміна штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Судом першої інстанції було підставно встановлено, що станом на 02.06.2014 року у Самбірській районній державній адміністрації були наявні 11 вакантних посад, а саме - в апараті райдержадміністрації: перший заступник голови райдержадміністрації; заступник голови райдержадміністрації; начальник організаційного відділу (на умовах строкового договору); провідний спеціаліст відділу ведення Державного реєстру виборців (на умовах строкового договору); оператор комп'ютерного набору загального відділу - 0,5 шт. одиниці; а у структурних підрозділах райдержадміністрації: начальник управління соціального захисту; начальник служби у справах дітей (на умовах строкового договору); завідувач сектору житлово-комунального господарства та будівництва (01.08.2014 посада буде скорочена відповідно до розпоряджень голови Самбірської райдержадміністрації від 21.05.2014 року №74-к, від 28.05.2014 року №80-к, натомість буде введена посада начальника відділу житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури); завідувач сектору з питань молоді і спорту (на умовах строкового договору); провідний спеціаліст відділу аналізу і прогнозування розвитку територій управління економічного розвитку і торгівлі (на умовах строкового договору); головний спеціаліст сектору з питань розвитку інфраструктури (01.08.2014 року посада буде скорочена відповідно до розпоряджень голови Самбірської райдержадміністрації від 21.05.2014 року №74-к, від 28.05.2014 року №79-к).

Однак суд першої інстанції вдався до безпідставної оцінки можливості скаржника обійняти одну із таких посад, чим, по суті, підмінив функцію адміністрації підприємства та припустився помилкового застосування норм матеріального права.

Розірвання трудового договору проводиться з обов'язковим додержанням передбаченого ст. 49-2 КЗпП України порядку вивільнення працівників, відповідно до якого вони попереджаються про наступне вивільнення не пізніше, ніж за два місяці. Одночасно роботодавець пропонує працівникові роботу на тому ж підприємстві, в тій самій установі, організації за відповідною професією або спеціальністю, а за відсутності роботи - іншу. Цей обов'язок відповідачем дотриманий не був. Рішення роботодавця про звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України працівника з роботи не можна вважати обґрунтованим, якщо відповідачем не виконано покладений на нього законом обов'язок щодо вжиття заходів до переведення звільненого працівника на роботу на тому ж підприємстві. Жодних заходів для забезпечення можливості працевлаштування скаржника відповідач не вжив, формально поставившись до зазначеного обов'язку.

Стаж роботи скаржника на займаній ним посаді становив - 4 роки, 3 місяці, 21 день. Освіта вища, спеціальність - зооінженер, кваліфікація - вчений-зоотехнік. Посади 2-4, перелічені вище, відносяться до четвертої категорії посад державних службовців. Призначення на ці посади здійснюється у порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про державні місцеві адміністрації». Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов'язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи. Перший заступник та заступники голови обласної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою обласної державної адміністрації за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації. Посади, зазначені у пп. 3, 6-9 відносяться до шостої категорії посад державних службовців, а посади зазначені у п.4, 10, 11 - до сьомої категорії посад. Прийняття (в тому числі і переведення) на ці посади здійснюються в порядку, визначеному у Законі України «Про державну службу», а саме: на конкурсній основі, за результатами стажування, та з кадрового резерву. При цьому, враховуються вимоги до освіти та кваліфікації осіб-претендентів на посади відповідно до Довідника типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад державних службовців, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби від 13.09.2011 року № 11. Відповідно можливість виконання роботодавцем зазначеного обов'язку була, як і працевлаштування скаржника із дотриманням встановленого законом для відповідної посади порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у п.п. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, лише якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Крім того, в процесі працевлаштування осіб, які підлягають звільненню у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, на вакантні посади і робочі місця, не діють правила про перевагу на залишення на роботі, встановлені ст. 42 КЗпП України, тобто переважне право на залишення на роботі не тотожне переважному праву на працевлаштування на нову посаду. Згідно з ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Відповідно до законодавства про державну службу, кваліфікаційний рівень державного службовця визначається не лише дипломом про вищу освіту, що є необхідною умовою при вступі на державну службу, а й результатами його діяльності.

Водночас, посилання скаржника на лист Львівської обласної державної адміністрації від 06.05.2014 року № 5/33- 139/0/2-14/2-27 «Про структурний підрозділ з питань цивільного захисту» не заслуговує на увагу, враховуючи, що такий не носить характеру правового акту, обов'язкового для виконання.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 АДРЕСА_1 100, 00 грн. судового збору.

В силу приписів ст.202 КАС України, яка визначає підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення: невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи; розгляд і вирішення справи неповноважним судом, колегія суддів дійшла переконання, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.10.2014 р. у справі №813/6614/14 та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Самбірської районної державної адміністрації №154к від 29.08.2014 року.

Поновити ОСОБА_3 на посаді головного спеціаліста сектору з питань цивільного захисту Самбірської районної державної адміністрації Львівської області з 29.08.2014 року.

Стягнути з Самбірської районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_3 АДРЕСА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 11 956 (одинадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість) грн. 92 коп. із утриманням обов'язкових видатків та зборів.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 АДРЕСА_1 100, 00 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

Савицька Н.В.

Повний текст постанови складений 09.02.2015 року.