Справа № 813/5936/13-а
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 р. Справа № 876/5493/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛК Юкрейн Груп" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛК Юкрейн Груп" до Управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛК Юкрейн Груп" звернулося в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області про визнання протиправним та скасуванням вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги №Ю204 від 04.07.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у зв'язку з тим, що у період серпня та вересня 2012 року банківські рахунки підприємства були заблоковані, 07.09.2012 року між позивачем та ТОВ "Агрокультура Менеджмент" укладено договір доручення №1М0709 від 07.09.2012 року, відповідно до умов якого, ТОВ "Агрокультура Менеджмент" зобов'язувалось безоплатно, від імені та за рахунок довірителя, здійснити оплату єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб із зарплати працівників ТОВ "ЛК Юкрейн Груп" за серпень 2012 року. У період з 10.09.2012 року по 13.09.2012 року ТОВ "Агрокультура Менеджмент" на підставі вказаного договору доручення від імені ТОВ "ЛК Юкрейн Груп" сплатила єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 147704,48 грн. 01.10.2012 року позивач отримав від відповідача лист №6682/04-31 від 27.09.2012 року, в якому пенсійний орган повідомив про неможливість зарахування даних коштів. 03.10.2012 року позивач отримав від відповідача вимогу №Ю277, яку було оскаржено до суду (справа №2а-10122/12/1370). В подальшому позивач здійснив оплату єдиного соціального внеску за травень 2013 року, що підтверджується платіжними дорученнями, а тому не погоджується з виставленою вимогою №Ю204 від 04.07.2013 року, оскільки відповідачем не врахована сплата єдиного внеску, який був перерахований ТОВ "Агрокультура Менеджмент" від імені та за рахунок ТОВ "ЛК Юкрейн Груп" згідно договору доручення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року відмовлено повністю в задоволення позовних вимог з тих підстав, що передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена.

ТОВ "ЛК Юкрейн Груп" подало апеляційну скаргу. Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому просить її скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

При цьому апелянт обґрунтовує та мотивує свої вимоги аналогічно доводам, викладеним у позовній заяві. Крім того зазначає, що судом не взято до уваги положення ст. 1000 Цивільного кодексу України, за яким правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні норми чинного законодавства та обставини справи.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

За матеріалами справи вбачається, що 04.07.2013 року відповідачем, відповідно до ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VІ та на підставі картки особового рахунку платника, виставлено ТОВ "ЛК Юкрейн Груп" вимогу про сплату недоїмки №Ю204 на суму 140450,91 грн.

За результатами розгляду скарги позивача на вищевказану вимогу УПФУ в Буському районі прийнято рішення №20 від 17.07.2013 року, яким вимогу про сплату боргу №Ю-204 від 04.07.2013 року залишено без змін, а заяву платника єдиного внеску без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з таких вимог чинного законодавства.

Законом №2464-VІ, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону №2464-VІ виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску та пропорції його розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску визначається ст. 9 Закону №2464-VІ, відповідно до частин 5-7, 12 якої, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки територіальних органів Пенсійного фонду, відкриті в органах Державної казначейської служби України для його зарахування.

Для зарахування єдиного внеску в центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному територіальному органу Пенсійного фонду. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та Пенсійним фондом за погодженням з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Розрахункове обслуговування територіального органу Пенсійного фонду здійснюється відповідно до умов договорів між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, і власниками рахунків.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв'язку.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Із наведених норм вбачається, що сплата єдиного внеску повинна здійснюватися відповідно до процедури та з дотриманням встановленого законом порядку.

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги покликання позивача про неврахування відповідачем сплати єдиного внеску, який був перерахований ТОВ "Агрокультура Менеджмент" від імені та за рахунок ТОВ "ЛК Юкрейн Груп" згідно договору доручення, з врахуванням того, що питання правомірності незарахування відповідачем сплати єдиного внеску, який був перерахований ТОВ "Агрокультура Менеджмент" від імені та за рахунок ТОВ "ЛК Юкрейн Груп" згідно договору доручення, було предметом розгляду в адміністративній справі №2а-10122/12/1370, за наслідками розгляду якого відмовлено в позові ТОВ «ЛК Юкрейн Груп» до УПФУ в Буському районі про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов'язання до вчинення дій. Вказане рішення набрало законної сили.

Доводи апелянта щодо не взяття судом першої інстанції до уваги положень ст. 1000 ЦК України суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з врахуванням таких положень чинного законодавства.

За приписами ч.2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску регулюються Законом №2464-VІ. При цьому, згідно з ст. 2 Закону №2464-VІ дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно положеннями цього Закону визначається, зокрема, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Із наведених норм вбачається, що положення цивільного законодавства, в тому числі ті, які регулюють відносини по договору доручення, поширюються на податкові та бюджетні правовідносини лише у випадку, якщо про це прямо передбачено в Законі

За нормою ст. 25 Закону №2464-VІ передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач діяв на підставі законодавства та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.160, ст. 197, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛК Юкрейн Груп" залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року у справі № 813/5936/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий-суддя В.П. Сапіга

Судді: Р.В. Кухтей

І.М. Обрізко