Справа № 344/3390/14-а 2-а/344/219/14
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 р. Справа № 6823/14/876

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Попка Я.С., Cапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.06.2014р. по справі № 344/3390/14-а за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Департамент комунального господарства, транспорту та зв'язку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання неправомірною бездіяльності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в березні 2014 року звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання неправомірною бездіяльності щодо переведення житлової кімнати АДРЕСА_1, в статус нежитлового приміщення, а також про зобов'язання перевести житлову кімнату в статус нежитлового приміщення.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.06.2014р. в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання неправомірною бездіяльності, переведення житлової кімнати в статус нежитлового приміщення - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив позивач - ОСОБА_1, який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нову постанову суду, якою позовні вимоги задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що кім. АДРЕСА_1 під будь-які ознаки належності її до квартири та житлової площі в квартирі не підпадає. Крім того, судом першої інстанції не було враховано ряду документів, а саме акту перевірки житлових умов від 09.10.2013 року, акту комісійного обстеження приміщення кімнати від 28.11.2013 року тощо.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено те, що в травні 2003 року позивач звернувся до міського голови із заявою про надання йому дозволу на приєднання «колясочної» до його квартири АДРЕСА_1 (а.с.106).

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 24.07.2003 року №320 дозволено проведення проектно-пошукових робіт згідно з висновками міжвідомчої комісії: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 для приєднання технічного приміщення до квартири АДРЕСА_1, при умові укладення угоди з міськвиконкомом про участь у соціально-економічному розвитку міста (а.с.122).

На підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 23.09.2003 року № 411 п. 3.3. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 надано дозвіл на переобладнання технічного приміщення з приєднанням до квартири АДРЕСА_1 (а.с.105).

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.11.2003 року №471 п. 1.8. затверджено акт державної комісії приймання в експлуатацію на АДРЕСА_1, житлової кімнати, яку переобладнано із технічного приміщення на підставі рішення від 23.09.2003 року № 411 (а.с.16).

15 грудня 2003 року Івано-Франківським ОБТІ виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1, згідно з яким, квартира складається із чотирьох кімнат, загальною площею 79,4 кв.м., та житловою площею 51,2 кв.м. (а.с.19).

17 лютого 2004 року Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду видане свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 79,4 кв.м. (а.с.20).

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, на даний час у власності ОСОБА_4 та його сім'ї перебуває чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 79,4 кв.м., та житловою площею 51,2 кв.м. (а.с.21).

Отже, колегія суддів зазначає, що переобладнання технічного приміщення з приєднанням до квартири АДРЕСА_1 проводилось за ініціативою позивача та на підставі рішень виконавчого комітету міської ради.

Про це також свідчить його заява про приєднання приміщення («колясочної») до його квартири та зняття його з квартирного обліку (а.с.106).

Крім того, Житлово-експлуатаційна комісія №4 не заперечувала проти переобладнання «колясочної» під житлову кімнату, згідно архітектурно-проектної документації (а.с.115).

Не заперечувало проти приєднання «колясочної» до основного житлового фонду і служба державного пожежного нагляду ЗДПО-2 (а.с.109).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до Рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують порти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування в громадянами , породжуючи у громадян впевненість у тому, що їх існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Відповідно рішення виконавчого комітету, на підставі якого здійснено переобладнання технічного приміщення з приєднанням до квартири АДРЕСА_1 вичерпало свою дію фактом його виконання, а тому не може бути скасоване органом місцевого самоврядування після його виконання.

Відтак, колегія суддів зазначає, що приміщення кімнати, розташованої на першому поверсі, яка має статус житлової, є складовою квартири АДРЕСА_1 та належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам його сім»ї. Загальна площа квартири становить 79,40 кв.м. Згідно з технічним паспортом, який є складовою частиною свідоцтва, площа житлової кімнати на першому поверсі 12,9 кв.м. та є частиною приватизованого житла.

Відтак на переконання колегії суддів, підстав для визнання неправомірною бездіяльності відповідача щодо переведення житлової кімнати площею 12,9 кв.м., яка знаходиться на першому поверсі за адресою АДРЕСА_1 в статус нежитлового приміщення немає.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.160 ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.06.2014р. по справі №344/3390/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після надіслання копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

В.П. Сапіга