Справа № 827/829/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ К/800/36196/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Швед Е.Ю.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя на ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2013 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя до Державне підприємство "Центральне конструкторське бюро "Чорноморець" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

До Окружного адміністративного суду міста Севастополя звернулось Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Севастополя із позовом до державного підприємства «Центральне конструкторське бюро «Чорноморець» (далі - ДП «ЦКБ «Чорноморець») про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату пенсій, яка складає різницю між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України від 13.12.1991 року № 1977-XII «Про наукову і науково-технічну діяльність» (далі - Закон України № 1977-XII) і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Севастополя від 24.04.2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції у справі, Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивач зазначив, що ДП «ЦКБ «Чорноморець» є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, йому нарахована сума відшкодування пенсій за лютий 2013 року на підставі пункту 13 розділу XV Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058-IV) та частини 9 статті 24 Закону № 1977-XII. Проте, відповідач заборгованість не сплатив.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Наказом № 370 від 06.10.2005 року «Про реорганізацію ДП «ЧНДІТС» шляхом приєднання його до ДП «ЦКБ «Чорноморець» припинено юридичну особу Державного підприємства «Чорноморський науково-дослідний інститут технології судно будівництва» м. Севастополь, також постановлено вважати ДП «ЦКБ «Чорноморець» правонаступником всіх майнових і немайнових прав та обов'язків ДП «ЧНДІТС» з моменту внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Згідно Статуту Чорноморської філії Центрального науково-дослідницького інституту технології суднобудівництва 1971 року, філія входить до складу Міністерства суднобудівельної промисловості СРСР та знаходиться в безпосередній підпорядкованості Ордену Трудового Червоного знамені ЦНДІТС.

17.06.1982 року Наказом Начальника Головного технічного управління Міністерства суднобудівельної промисловості СРСР № 47 надано право на затвердження Статутів філій ЦНДІТС, підпорядкованих НВО «Ритм», генеральному директору НВО «Ритм».

Згідно зі Статутом ЧНДІТС НПО «Ритм» від 25.01.1991 року, Чорноморський науково-дослідницький інститут технології суднобудівництва НВО «Ритм» створений на базі Чорноморської філії ЦНДІТС, утвореного наказом Міністра суднобудівельної промисловості СРСР від 31.03.1961 року № 100.

Статут не зареєстровано у встановленому діючим в той час законодавством СРСР порядку і ЧНДІТС не набув статусу юридичної особи. Наказом від 11.07.1991 року Чорноморського ЦНДІТС № 153 Відділ 500 ЧНДІТС Ліквідовано з 01.07.1991 року з 01.07.1991 року звільнені працівники переводом в орендне підприємство ЧНДІТС НВО «Ритм». Згідно Статуту ДП «ЧНДІТС», зареєстрованого 19.11.1991 року Чорноморський Науково-дослідницький інститут технології суднобудівництва є державним підприємством, заснованим на державної власності України та безпосередньо підпорядковується Державному комітету по оборонної промисловості та машинобудівництву України, створений на базі Чорноморської філії ЦНДІТС, створеного наказом Міністра суднобудівельної промисловості СРСР від 31.03.1961 року №100.

Відповідно до положень ЦК УРСР 1963 року, що діяв на момент утворення Державного підприємства «Чорноморський науково дослідницький інститут технології суднобудівництва» правонаступництво є можливим в двох формах: 1) універсальне, внаслідок реорганізації юридичної особи; 2) сингулярне, внаслідок передачі прав та обов'язків за угодою.

Статтею 37 ЦК УРСР передбачалось, що юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання). При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов'язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію.

Відповідно до статей 2, 3, 5 Закону Союзу Радянських соціалістичних республік «Про підприємства в СРСР», який діяв на момент створення підприємства, встановлено, що відповідно до форм власності встановлених Законом СРСР «Про власність в СРСР», можуть діяти зокрема, підприємства, засновані на державної власності - державне союзне підприємство. Підприємство вважається створеним і набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації.

Однак, рішення власника підприємства про реорганізацію не приймалось, передаточний баланс не підписувався, в статуті ДП «ЧНДІТС» відсутня вказівка на те що це підприємство є правонаступником будь-якої юридичної особи.

Статтею 38 ЦК УРСР було передбачено, що припинення державних організацій, що є юридичними особами, проводиться тим органом, за рішенням якого вони утворюються.

Як встановлено, Чорноморська філія ЦНДІТС утворювалась на підставі наказу Міністерства Суднобудівної промисловості СРСР № 44 від 01.02.1966 року, відносилась до сфери його управління та, відповідно входила до складу підприємства союзного підпорядкування. НВО «Ритм» також мало статус підприємства союзного підпорядкування, оскільки відносилось до сфери управління Міністерства Суднобудівної промисловості СРСР. В той же час, у зв'язку з розпадом СРСР, проголошенням незалежності України, набранням чинності Законом України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» все майно ЧФ ЦНДІТС змінило форму власності та перейшло у державну власність України. ДП ЧНДІТС було створено не на підставі наказу Міністерства суднобудівної промисловості СРСР, а на підставі наказу уповноваженого органу України - Державного комітету по оборонної промисловості і машинобудуванню України (наказ № 88 від 16.12.1991 року).

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій відносно того, що зазначена обставина також спростовує твердження щодо утворення ДП «ЧНДІТС» шляхом реорганізації юридичної особи, яка існувала раніше.

У зв'язку з тим що ДП «ЦКБ «Чорноморець» не може вважатися правонаступником Чорноморської філії ЦНДІТС, виплата різниці в пенсіях працівникам за період їх роботи в Чорноморської філії ЦНДІТС не може здійснюватися за рахунок коштів відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у позові.

Касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя відхилити, ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: