Справа № 808/8529/14
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року ( 15 год. 50 хв.)Справа № 808/8529/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Максименко Л.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Приймака Є.О.,

та представників

від позивача: ОСОБА_1, НОМЕР_1 від 23.01.1998; ОСОБА_2, довіреність від 08.05.2012; ОСОБА_3, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № НОМЕР_2, договір про надання правової допомоги від 12.01.2015

від відповідача: Морозова Я.В., довіреність № 12/М/10 від 17.01.2014

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1, м. Пологи

до відповідача: Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, м. Пологи

про: визнання протиправними дії, скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась із адміністративним позовом до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування податкових зобов'язань з орендної плати в сумі 10 492,08 грн., скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.06.2014 № 26563-15 та податкову вимогу від 05.09.2014 № 337-25 про сплату податкового боргу в розмірі 8 734,50 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що між позивачем та Пологівською міською радою Запорізької області укладено договір оренди земельної ділянки на 49 років, який зареєстрований у відділі держкомзему у Пологівському районі. Вказує, що п. 9 договору розмір орендної плати встановлено на рівні 0,1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладання договору становить 461,19 грн. Стверджує, що протягом усього часу дії договору розмір орендної плати сторонами не змінювався, жодних додаткових угод не укладалось. Посилаючись на положення ст. ст. 13, 21 та 30 Закону України «Про оренду землі» позивач вважає, що розмір орендної плати за землю встановлюється сторонами відповідно до умов договору, а отже збільшення розміру орендної плати за рішенням податкового органу не передбачено законодавством. Вказує, що така позиція відповідає судовій практиці Верховного Суду України, висловленій у постанові від 24.06.2014 по справі № 21-204а14. Також зазначає, що жодної перевірки відповідно до ст. 75 ПК України відповідач відносно правильності нарахування та сплати орендної плати не проводив, ні наказу, ні повідомлення чи направлення на перевірку позивачу не вручав. Акти перевірки, в яких би вказувалось, які правові норми позивачем було порушено, теж не отримувались та судячи із пояснень податкового органу - не складались. З огляду на викладене, вважає, дії відповідача щодо нарахування податкових зобов'язань з орендної плати в сумі 10 492,08 грн. протиправними та просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.06.2014 № 26563-15 та податкову вимогу від 05.09.2014 № 337-25 про сплату податкового боргу в розмірі 8 734,50 грн.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали вимоги з підстав, викладених вище, наполягають на задоволенні позову.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмових запереченнях від 26.01.2015 вих. № 139/08-01-10-01 посилається на те, що Пологівською ОДПІ відповідно до положень п. 286.5 ст. 286 ПК України винесено гр. ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 30.06.2014 № 26563-15 про нарахування орендної плати за земельні ділянки в розмірі 10 492,08 грн. Посилаючись на положення п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України, відповідно до якої річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки, контролюючим органом було проведено позивачу розрахунок орендної палати за вказану земельну ділянку і визначено розмір орендної плати на 2014 рік в сумі 10 492,08 грн. Вказує, що позиція податкового органу відповідає практиці Верховного Суду України, визначена у постанові від 02.12.2014 та полягає у тому, що законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки у п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі. Щодо скасування податкової вимоги зазначає, що станом на 04.09.2014 податкове зобов'язання, визначене позивачу у податковому повідомленні-рішенні форми «Ф» № 26563-15 від 30.06.2014 у сумі 10 492,08 грн. громадянкою ОСОБА_1 не сплачено, за нею обліковувалась заборгованість перед бюджетом у сумі 8 734,50 грн. (зменшено за рахунок переплати в сумі 1 757,58 грн.). Тому, формування та направлення податкової вимоги від 05.09.2014 № 337-25 на думку контролюючого органу є законним та обґрунтованим. На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Під час розгляду справи по суті представник відповідача підтримав заперечення з підстав викладених вище.

У судовому засіданні 26.01.2015, за клопотанням представника відповідача та на підставі положень ст. 55 КАС України, здійснено процесуальне правонаступництво Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на Пологівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області.

В судовому засіданні 26.01.2015 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

30.06.2014 Пологівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області винесено гр. ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 26563-15 про нарахування орендної плати за земельні ділянки в розмірі 10 492,08 грн.

05.09.2014 Пологівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області сформовано податкову вимогу форми «Ф» № 337-25 про необхідність сплати гр. ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 8 734,50 грн.

Не погоджуючись із діями Пологівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області щодо нарахування податкових зобов'язань з орендної плати в сумі 10 492,08 грн., з вимогою скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.06.2014 № 26563-15 та податкову вимогу від 05.09.2014 № 337-25 про сплату податкового боргу в розмірі 8 734,50 грн., ОСОБА_1 звернулась до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768- III (далі - ЗК України), а справляння плати за землю - Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі - ПК України).

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Пунктом 37.2 статті 37 ПК України передбачено, що податковий обов'язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов'язує сплату ним податку.

Згідно із статтею 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

У ст. 270 ПК України зазначено, що об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно зі ст. 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно з п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані з державного земельного кадастру.

Судом з'ясовано, що 01.02.2012 між Пологівською міською радою Запорізької області (орендодавець) та гр. ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення п'ятнадцятої сесії Пологівської міської ради шостого скликання від 27.12.2011 № 17 надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться за адресою м. Пологи вул. Східна, 3 Запорізької області. Пунктом 2 вказаного договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка несільськогосподарського призначення загальною площею 7 510 кв.м., кадастровий номер :08:038:0015.

Відповідно до п. 9 орендна плата вноситься орендарем у грошовій безготівковій формі та розмірі 0,1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та на момент укладання договору становить 461,19 грн. на 2012 рік.

Підпунктом 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Згідно з п. 288.1 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п. 288.2 ст. 288 ПК України).

Відповідно до п. 288.3 ст. 288 ПК України об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Згідно з п. 288.4 ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Пунктом 288.5 ст. 288 ПК України (в редакції Закону України від 27.03.2014 № 1166-VII) передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі оренди.

Отже, розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам п. п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України і є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 ст. 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений п. п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 02.12.2014 за позовом ТОВ «Сумська фірма «Усе для дому» до ДПІ у м. Сумах про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи викладену правову позицію, розмір орендної плати, обумовлений позивачем у договорі оренди із Пологівською міською радою від 01.02.2012, не може бути меншим, ніж це передбачено п. п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.

Як зазначалося вище, п. 9 договору оренди від 01.02.2012 сторони погодили орендну плату в розмірі 0,1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 461,19 грн. Вказаний розмір орендної плати є значно меншим від встановленої законодавцем найнижчої межі, а тому має бути доведений до встановленого п. п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України розміру.

Згідно з п. 288.7 ст. 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до п. 286.5 ст. 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Згідно із п. 58.1 ст. 58 ПК України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Пунктом 54.3 ст. 54 ПК України передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: 54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

З аналізу вищевказаних норм податкового законодавства слід зробити висновок, що саме контролюючий орган є відповідальним за нарахування фізичним особам сум земельного податку.

Як зазначалося вище, 30.06.2014 Пологівською ОДПІ ГУ Міндоходів У Запорізькій області винесено ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення № 26563-15, яким нараховано суму орендної плати за землю з фізичних осіб у розмірі 10 492,08 грн.

Сума нарахована контролюючим органом визначена наступним чином: 461 189,10 грн. х 0,1%/12х 3 = 115,30 грн. (орендна плата за 3 місяці 2014 року до внесення змін до п. п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України); 461 189,10 грн. х3%/12х 9 = 10 376,78 грн. (орендна плата за 9 місяців 2014 року); 115,30 грн. + 10 376,78 грн. = 10 492,08 грн. - орендна плата за землю за 2014 рік.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність дій Пологівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області щодо нарахування ОСОБА_1 податкових зобов'язань з орендної плати в сумі 10 492,08 грн. за 2014 рік.

З цих же підстав, винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення від 30.06.2014 № 26563-15 слід визнати законним та обґрунтованим.

Тому, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій Пологівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області щодо нарахування ОСОБА_1 податкових зобов'язань з орендної плати в сумі 10 492,08 грн. та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2014 № 26563-15, задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про скасування податкової вимоги від 05.09.2014 № 337-25 про сплату податкового боргу в розмірі 8 734,50 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Із наданих представником відповідача у судовому засіданні пояснень, долучених до справи доказів судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 30.06.2014 № 26563-15 було надіслано позивачу лише за його заявою від 16.10.2014 б/н згідно супровідного листа від 30.10.2014 та отримано ОСОБА_1 лише у листопаді 2014 року, про що свідчить долучена до справи копія поштового повідомлення про вручення кореспонденції.

При цьому, посилання представника контролюючого органу на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 30.06.2014 № 26563-15 було отримано особисто ОСОБА_1 30.06.2014, але від підпису про його отримання остання відмовилась, суд оцінює критично. Як доказ викладених обставин представник контролюючого органу надав суду копію акту про відмову від підпису податкового повідомлення-рішення № 1 від 30.06.2014.

Однак, суд вважає вказаний доказ неналежним та таким, що не може свідчити про вручення податкового повідомлення-рішення від 30.06.2014 належним чином. Як зазначалося вище, в розумінні положень п. 58.3 ст. 58 ПК України доказами вручення податкового повідомлення-рішення є або отримання платником податків його під розписку, або надіслання такого рішення листом з повідомленням про вручення.

Оскільки доказів вручення платнику податків податкового повідомлення-рішення під розписку не надано, то суд виходить із того, що оскаржуване рішення контролюючого органу надіслано ОСОБА_1 поштою супровідним листом від 30.10.2014.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В той же час, п. 287.5 ст. 287 ПК України встановлено збільшені строки сплати та визначено, що податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Тобто, податкова вимога може бути сформована та виставлена платнику податків лише після спливу граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання.

Із долученої до справи копії поштового повідомлення про вручення поштової кореспонденції вбачається, що податкове повідомлення-рішення від 30.06.2014 № 26563-15 надіслано позивачу супровідним листом від 30.10.2014 та отримано ОСОБА_1 лише у листопаді 2014 року.

В той же час, контролюючим органом вже 05.09.2014 була сформована та надіслана платнику податків податкова вимога № 337-25.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що станом на 05.09.2014 у позивача ще не існувало податкового боргу зі сплати донарахованих контролюючим органом податкових зобов'язань з орендної плати за землю згідно податкового повідомлення-рішення від 30.06.2014 № 26563-15. Тому, підстав для формування та виставлення податкової вимоги № 337-25 станом на 05.09.2014 у Пологівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області не було.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправною та скасування податкової вимоги Пологівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області від 05.09.2014 № 337-25.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених

статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що контролюючим органом не доведено в установленому процесуальним законом порядку законність та обґрунтованість виставлення платнику податків податкової вимоги від 05.09.2014 № 337-25, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині суд визнання обґрунтованими, а тому податкову вимогу Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 05.09.2014 № 337-25 суд визнає протиправною та скасовує.

В решті позовних вимог суд відмовляє у зв'язку із необґрунтованістю, з підстав викладених вище.

Відповідно до частини третьої статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправними дії, скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 05.09.2014 № 337-25.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України 127,30 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко