Справа № 2-а-1491/11
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р. Справа № 2-а-1491/11
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.09.2011р. по справі № 2-а-1491/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова

про визнання дій протиправними суб'єкта владних повноважень щодо перерахунку пенсії особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 03.03.2011р. звернуся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просив суд здійснити перерахунок та виплату його пенсії у відповідності до ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постаждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Віденської конвенції про цивільну відповіальність за ядерну шкоду.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.09.2011р., з урахування ухвали цього ж суду про виправлення описки в резолютивній частині постанови, визнано потиправною бездіяльність відповідача та зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з того, що розмір його пенсії по третій групі інвалідності повинен бути не меншим 6 мінімальних пенсій за віком, а розмір щомісячної додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, яка встановлена ет. 28 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести необхідні виплати недоплаченої основної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду з 01 жовтня 2007 по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 21 червня 2010 року, а з 22 червня 2010 року, відповідно до встановленої 2 групи інвалідності, здійснювати нарахування виходячи з розміру пенсії який повинен бути не менший 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір щомісячної додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з урахування виплачених сум.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, в позові вімовити.

В обґрунтування своїх вимог відповідач зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: судом не враховані приписи Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року N 654 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", які діяли на час виплати; приписи ч. 3 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", крім того, на думку відповідача, судом неправльно з'ясовані обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Виходячи з приписів ст.197 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалідом ІІІ групи захворювання, що підтверджується копієюпосвідчення, копіями довідок та, про що не заперечується сторонами у справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за період з 01 жовтня 2007 по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 21 червня 2010 року, відповідно до встановленої 3 групи інвалідності, здійснювати нарахування виходячи з розміру пенсії який повинен бути не менший 6 мінімальних пенсій за віком, а розмір щомісячної додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з урахування виплачених сум. для обчислення пенсії та додаткової пенсії відповідач мав керуватися нормами ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі по тексту - Закон № 796-ХІІ), у редакції 06.06.1996р., відповідно до яких розмір пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, становить 50% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому відмова відповідача здійснити перерахунок пенсій у розмірах визначених цими нормами призвела до порушення прав позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Так, задовольняючи позовні вимоги за період з 01 жовтня 2007 по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 21 червня 2010 року, суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем пропущено встановений законом строку для завернення до адміністративного суду за період з 01 жовтня 2007 по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 21 червня 2010 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи таких підстав не вбачається. Доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо визнання незаконними дій відповідача та покладення на нього обов'язку здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю за період з 01 жовтня 2007 по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 21 червня 2010 року., у зв'язку з пропуском строку для звернення до суду, підлягають залишенню без розгляду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що правовідносини по даній категорії справ розглядаються, в першу чергу, виходячи з правомірності або неправомірності дій органу владних повноважень, строк оскарження яких передбачений КАС України, а тому положення ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» від 08.02.1995 року, яким встановлено що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи, строком давності не обмежується, до даних правовідносин не застосовується.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що через порушення судом норм процесуального права, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям ухвали про залишення позову без розгляду за період з 01 жовтня 2007 по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 21 червня 2010 року..

Задовольняючи позовні вимоги частині зобов'язання за Управління пенсійного фонду в Червонозаводському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну зодорв'ю відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 22 червня 2010 року в ромзірі основної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розірі 75% мінімальної пенсії за віком, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу з 22 червня 2010 року встановлено 2 групу інвалідності.

Колегія суддів не погоджуєтьсяз такими висновками суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції досліджено матеріали справи та не встановлено наявності будь яких письмових доказів, які б свідчили про встановлення позивачу 2 групи інвалідності.

Відповідно до копії довідки (а.с. 2) позивачу встановлено 3 групу інвалідності безстроково.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.1996 р. в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини першої статті 50 зазначеного Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.1996 р. особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами ІIІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсі виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону №796.

Згідно з частиною третьою статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 р. N 231-У встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, колегія суддів дійшла висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постанови Кабінету Міністрів України № 530 "Деякі питання соціального захисту населення окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги УПФУ щодо правомірності нарахування та виплати позивачу державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах встановлених Постановами Кабінету Міністрів України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що через порушення судом норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 частини першої цього Закону Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від 14 червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" 6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову N 745 "Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Таким чином, у 2011 році з 23 липня 2011 року розміри виплат, передбачених ст. ст. 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначаються постановою Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року.

Крім цього, пунктом 9 статті 1 Закону України від 31 липня 2014 року № 1622-VII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набув чинності 3 серпня 2014 року (газета Голос України №146 (5896) від 2 серпня 2014) доповнено Прикінцеві плоложення Закону України від 16 січня 2014 року № 719-VII "Про Державний бюджет України на 2014 рік" пунктом 6-7 такого змісту: "установити, що норми і положення статей 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік".

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян з 03.08.2014 року делеговано Кабінету Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова задовольнити частково.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.09.2011р. по справі № 2-а-1491/11 скасувати.

Позовні вимог за період з 01.10.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 21.06.2010р. залишити без розгляду.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 мінімальних пенсії за віком - основної пенсії та 50% мінімальної пенсії за віком - додаткової пенсії, розміри якої визначено ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з період з 03.09.2010р. з урахування виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Кононенко З.О.