Справа № 804/1732/15
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 р. Справа № 804/1732/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання - Решетнік А.М.
представника позивача - Липка С.О.
представника відповідача - Ванжа О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом управління Держземагентства у Павлоградському районі Дніпропетровської області до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
26 січня 2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі за позовом управління Держземагентства у Павлоградському районі Дніпропетровської області до Відділу примусового виконання управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому позивач просить: визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Дрижирук О.О. від 16.12.2014 року про накладення штрафу на управління Держземагентства у Павлоградському районі Дніпропетровської області у розмірі 680,00 грн. (ВП 44958665).
Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем неправомірно винесено постанову про накладення штрафу за невиконання судового рішення у справі № 804/2900/14 та вимоги державного виконавця від 27.11.2014 року, оскільки державним виконавцем не дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині строків надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження, вимогу державного виконавця від 27.11.2014 року вручено не належним чином, не рекомендованим листом з повідомленням, як того вимагає ЗУ «Про виконавче провадження». Окрім того, виконати рішення у справі № 804/2900/14 позивач не може з причин, що не залежать від його волі. З урахуванням вищевикладених обставин вважає постанову про накладення штрафу від 16.12.2014 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Представником позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримано в повному обсязі, викладено обставини та обґрунтування аналогічні тим, що наведено в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та зазначив, що державним виконавцем правомірно було винесено оскаржувану постанову, вона відповідає вимогам чинного законодавства у сфері примусового виконання рішень, в зв'язку з чим позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив.
16.12.2014 року головним державним виконавцем Дрижирук О.О. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області у виконавчому провадженні № 44958665 прийнято постанову про накладення штрафу на боржника: управління Держземагентства у Павлоградському районі Дніпропетровської області у розмірі 680,00 грн.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Відповідно до ст. 11 даного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом
Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
Відповідно до вказаної постанови позивачу було встановлено строк для добровільного виконання рішення: семиденний термін з моменту винесення постанови про відкриття провадження, тобто до 16.10.2014 року.
Копію вказаної постанови отримано позивачем 24.10.2014 року, що також не заперечується сторонами по справи.
Доказів виконання її в добровільному порядку ані державному виконавцю ані до суду не надано.
Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлені статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно частини 1 вказаної статті після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.
Згідно частини 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.
Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.
Частиною 5 статті 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Згідно до частин 2, 4 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ч.1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Як встановлено судом, підставами для винесення оскаржуваної постанови стало наступне.
Позивачем не виконувались вимоги державного виконавця, викладені в постанові про відкриття виконавчого провадження від 09.10.2014 року та отриманої боржником 24.10.2014 року.
27.11.2014 року головним державним виконавцем Дрижирук О.О. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області винесено вимогу в порядку ст.ст. 5, 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження», якою вимагалося в 3-х денний термін з моменту її отримання надати інформацію про заходи, які здійснені боржником на виконання вимог виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Згідно відмітки вхідної кореспонденції, вказану вимогу отримано управлінням Держземагентства у Павлоградському районі Дніпропетровської області 03.12.2014 року, вх. № 3688. Доказів на її реагування та повідомлення державного виконавця про вжиті заходи для виконання судового рішення або про наявність поважних причин для його не виконання до суду не надано.
Отже, станом на 16.12.2014 року, дату винесення оскаржуваної постанови, боржником не було повідомлено державного виконавця про здійснені заходи щодо виконання виконавчого листа в справі № 804/2900/14 від 25.09.2014 року, як і не було надано жодних доказів на підтвердження неможливості виконання вказаного судового рішення.
Суд вважає, що позивач мав достатньо часу для здійснення дій направлених на виконання судового рішення у справі № 804/2900/14 від 25.09.2014 року, або повідомлення державного виконавця про умови, які перешкоджають такому виконанню.
Посилання представника позивача на порушення державним виконавцем строків та порядку направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, вимоги від 27.11.2014 року не можуть розцінюватись судом як обставини, що підтверджують протиправність винесення оскаржуваної постанови, оскільки недотримання строків надсилання вказаних рішень, фактично не позбавило позивача часу, передбаченого законодавством, для добровільного виконання рішення суду без застосування заходів примусу в строки, що визначені постановою про відкриття виконавчого провадження та вимогою.
Також суд вважає безпідставним посилання позивача на неможливість виконання судового рішення у справі № 804/2900/14 від 25.09.2014 року з обставин, які не залежать від його волі, оскільки про вказані обставини не було повідомлено державного виконавця. Крім того, позивачем не надано доказі щодо вжиття заходів на подолання цих обставин.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пп. 1, 2 ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин суд вважає правомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу на позивача за невиконання без поважних причин рішення суду. Оскаржена постанова про накладення штрафу винесена державним виконавцем в межах його компетенції та у відповідності до вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову управління Держземагентства у Павлоградському районі Дніпропетровської області до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Копію постанови направити сторонам.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст постанови у повному обсязі виготовлений 09.02.2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 09.02.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.В. Горбалінський В.В. Горбалінський А.О. Кошля