Справа № 127/25102/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/25102/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Луценко Л.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

11 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці Вінницької області на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2014 року позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці Вінницької області про визнання дій неправомірними; зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 80 % місячного заробітку з дня звернення щодо перерахунку пенсії; зобов'язання виплатити йому різницю між фактично отриманою ним та належною до сплати сумою пенсії за 12 місяців.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2015 року позов задоволено частково: визнано дії відповідача неправомірними та зобов'язано провести перерахунок пенсії позивачу у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 80 % місячного заробітку та виплатити йому різницю між фактично отриманою ним та належною до сплати сумою пенсії з 21.05.2014 року.

Не погодившись з постановленим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2015 року як таку, що винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, прийнявши нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з'явилися, повноважних представників до суду не направили, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. До початку судового розгляду справи відповідач подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без присутності його представника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці Вінницької області та отримує пенсію за вислугу років з вересня 2012 року на підставі Закону України "Про прокуратуру".

29.08.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії з врахуванням довідки про заробітну плату та у зв'язку із звільненням з органів прокуратури.

В результаті проведеного перерахунку розмір пенсії позивача зменшився.

На підставі цього ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням 80 % місячної (чинної) заробітної плати.

Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці листом від 15.10.2014 року №233/К-1 повідомило позивача про те, що відповідно до поданої позивачем заяви від 29.08.2014 року відповідний перерахунок проведено. Однак, з урахуванням вимог Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", починаючи і 01.05.2014 року пенсії прокурорам і слідчим призначаються у розмірі 70% суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої були сплачені єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зважаючи на зазначені вимоги, у результаті розрахунку розмір пенсії позивача склав 7 152,20 грн. (10 217,43 грн. х 70%) (а.с.9).

Не погодившись із вищезазначеним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з вимогами чинного законодавства України позивач має право на отримання пенсії у розмірі 80 % від суми місячної заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Як встановлено з матеріалів справи, на момент призначення пенсії позивачу застосовано показник у розмірі 80 % середнього заробітку посади прокурора.

Статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" встановлено умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих.

Так, відповідно до частини 1 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" )в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Однак, абз.2 п.п. З п. З Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності з 01.05.2014 рогу, внесено зміни до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права з 80% до 70%.

Таким чином, з 01.05.2014 року положення ч. 1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків від суми щомісячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку із внесенням змін до редакції цієї статті Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов економічного зростання в Україні".

Не зважаючи на те, що положення щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі 80 % від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність, частини 13, 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", якими передбачено перерахунок пенсії, змін не зазнали у зв'язку із Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Приписами частини 13 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 18 статті 50-1 зазначеного вище Закону України передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" зміни до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які змін у зв'язку із прийняттям Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" не зазнали.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто в даному випадку у розмірі 80 % від суми місячного (чинного) заробітку.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.12.2013 у справі № 21 348а13 та від 17.12.2013 у справі № 21-445а13.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим застосування судом першої інстанції норм ст. 99 КАС України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що адміністративний позов необхідно задовольнити частково.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Сапальова Т.В.