Справа № 813/3513/14
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року № 813/3513/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Кедик М.В.

за участю секретаря судового засідання Харіва М.І.,

представника позивача - Кірди А.В.,

представника відповідача - Дац Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Самбірському районі Львівської області про визнання протиправними дій і скасування повідомлення, -

встановив:

Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації (далі - позивач, Самбірське МБТІ) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Самбірському районі Львівської області (далі - відповідач, ВВД ФСС НВВПЗ України у Самбірському районі), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Самбірському районі Львівської області щодо зміни класу професійного ризику виробництва Самбірського МБТІ з 6 класу на 35 клас;

- визнати протиправним повідомлення від 28.03.2014 року № 1903 про зміну класу професійного ризику виробництва Самбірського МБТІ з 6 на 35 клас, винесене Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Самбірському районі Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.03.2014 року Самбірське МБТІ отримало повідомлення ВВД ФСС НВВПЗ України у Самбірському районі № 1903 про зміну класу професійного ризику виробництва. Згідно з оскаржуваним повідомленням, Самбірське МБТІ з 01.01.2014 року віднесено до 35 класу професійного ризику виробництва відповідно до основного виду економічної діяльності за кодом КВЕД 71.12 "діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах", а розмір єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування повинен збільшитися та відповідно становитиме 37,78%. Позивач зазначає, що основним видом діяльності Самбірського МБТІ є діяльність у сфері архітектури, відтак по класифікації видів економічної діяльності відноситься до позиції 71.11 "діяльність у сфері архітектури". Вважає повідомлення відповідача необґрунтованим та протиправним, просить суд його скасувати.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в яких зазначає, що спірне повідомлення про зміну позивачу класу професійного ризику прийняте на підставі акта перевірки від 26.03.2014 року, яким виявлено, що у 20013 році основним видом економічної діяльності Самбірського МБТІ була діяльність з проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна та виготовлення технічної документації, що відноситься до позиції КВЕД 71.12 "діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах". Зазначає, що відповідно до Порядку віднесення страхувальників до класу професійного ризику виробництва з урахуванням виду їх економічної діяльності та проведення перевірок достовірності поданих страхувальниками відомостей про види економічної діяльності, новий клас професійного ризику повідомляється з початку року, наступного за тим, в якому під час перевірки було виявлено зміну виду економічної діяльності. Вказує, що зміна на 35 клас професійного ризику відповідно до основного виду економічної діяльності за КВЕД 71.12 "діяльність у сфері інжинірингу, геології, надання послуг технічного консультування в цих сферах" встановлена позивачу з 1 січня 2014 року. Таким чином, ВВД ФССНВ в Самбірському районі правомірно винесено повідомлення щодо зміни класу професійного ризику.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила з мотивів, викладених у запереченні на адміністративний позов та просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Самбірське МБТІ зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний код 03348583, що підтверджується довідкою АБ № 423572 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до вказаної довідки видами економічної діяльності позивача за КВЕД - 2010 є 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 68.31 агентства нерухомості; 71.11 діяльність у сфері архітектури.

Самбірським МБТІ 15.01.2014 року подано до ВВД ФСС НВВПЗ України у Самбірському районі відомість розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції ( робіт, послуг) за видами економічної діяльності за 2013 рік, відповідно до якої код виду економічної діяльності позивачем зазначено 71.11 "діяльність у сфері архітектури", середньооблікова кількість штатних працівників становить 18 осіб, питома вага середньооблікової кількості штатних працівників за відповідним видом економічної діяльності в загальній середньообліковій кількості штатних працівників становить - 100 %, обсяг реалізованої продукції( робіт, послуг) 1030,8 тис. грн, питома вага обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за відповідним видом економічної діяльності в загальному обсязі реалізовано продукції (робіт, послуг) також становить - 100 %.

ВВД ФСС НВВПЗ України у Самбірському районі 26.03.2014 року проведено перевірку Самбірського МБТІ щодо достовірності поданих страхувальником відомостей про види економічної діяльності, в тому числі основний вид економічної діяльності, про що 26.03.2014 року складено акт № 34.

Перевіркою встановлено, що основним видом економічної діяльності за даними бухгалтерських та інших підтверджуючих документів за результатами роботи підприємства за 2013 календарний рік за КВЕД є 71.12, 35 клас професійного ризику виробництва та розмір єдиного внеску 37,78%.

За результатами перевірки та на підставі складеного акта, відповідачем 28.03.2014 року винесено повідомлення про зміну класу професійного ризику виробництва № 1903, згідно з яким страхувальника з 01.01.2014 року віднесено до 35 класу професійного ризику відповідно до основного виду економічної діяльності за КВЕД 71.12 - діяльність у сфері інжинірингу, геології, надання послуг технічного консультування в цих сферах.

Не погодившись із діями відповідача та повідомленням щодо зміни класу професійного ризику виробництва, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам при вирішенні спору суд керувався наступним.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року № 1105-ХІУ (далі - Закон № 1105), Порядком визначення класу професійного ризику виробництва за видами економічної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 237 від 08.02.2012 року (далі - Порядок № 237), Порядком віднесення страхувальників до класу професійного ризику виробництва з урахуванням виду їх економічної діяльності та проведення перевірок достовірності поданих страхувальниками відомостей про види економічної діяльності (у тому числі основний), затвердженим Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 30.11.2010 року № 30 (далі - Порядок № 30).

Відповідно до вимог ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" визначення класу професійного ризику виробництва за видами економічної діяльності здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розмір страхового внеску підприємства залежить від класу професійного ризику виробництва, до якого належить підприємство за видом економічної діяльності. У разі якщо страхувальник провадить свою діяльність за декількома видами економічної діяльності, віднесення підприємства до класу професійного ризику виробництва здійснюється за основним видом його економічної діяльності.

У разі зміни виду економічної діяльності підприємства Фонд соціального страхування від нещасних випадків відповідно змінює належність цього підприємства до класу професійного ризику виробництва. Зміна класу професійного ризику здійснюється один раз на рік за результатами роботи страхувальника за минулий календарний рік. Новий клас професійного ризику встановлюється з початку поточного року.

Відповідно п. 1, 3 Порядку № 237, цей Порядок встановлює механізм визначення класу професійного ризику виробництва за видами економічної діяльності. Види економічної діяльності визначаються згідно з Національним класифікатором України "Класифікація видів економічної діяльності ", затвердженим в установленому порядку.

Згідно з п. 2 Порядку № 237 клас професійного ризику виробництва - рівень виробничого травматизму і професійних захворювань за видами економічної діяльності, що визначає ступінь вірогідності втрати професійної працездатності або смерті працівника під час виконання трудових обов'язків, з урахуванням результатів аналізу показників виробничого травматизму і професійних захворювань, а також обсягів видатків Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі - Фонд), пов'язаних із забезпеченням загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - страхування).

Розрахункова складова частина страхового внеску - частина ставки страхового внеску з урахуванням значення інтегрального показника професійного ризику виробництва для страхової галузевої сукупності видів економічної діяльності та видатків такої сукупності, пов'язаних із забезпеченням страхування.

Страхова галузева сукупність видів економічної діяльності - види економічної діяльності, об'єднані для визначення класу професійного ризику виробництва у порядку, затвердженому правлінням Фонду.

Відповідно до п. 4 Порядку № 237 віднесення до класу професійного ризику виробництва здійснюється за основним видом економічної діяльності, що визначається за найбільшою питомою вагою обсягу реалізованої продукції та/або чисельністю зайнятих осіб за минулий календарний рік.

Згідно з п. 3.4 Порядоку № 30 встановлено, що віднесення страхувальника до класу професійного ризику виробництва здійснюється за основним видом економічної діяльності згідно з Розподілом видів економічної діяльності за класами професійного ризику виробництва (додаток до Порядку визначення класу професійного ризику виробництва за видами економічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2012 року № 237).

Пунктом 3.10 Порядку № 30 передбачено, що страхувальники один раз на рік до 25 січня року, наступного за звітним, подають до робочих органів виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням (місцем проживання) відомість розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності (далі - відомість розподілу) за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Як встановлено судом вище відповідно до відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції ( робіт, послуг) за видами економічної діяльності за 2013 рік, поданої Самбірським МБТІ до ВВД ФСС НВВПЗ України у Самбірському районі 15.01.2014 року, код виду економічної діяльності позивачем зазначено 71.11 "діяльність у сфері архітектури", середньооблікова кількість штатних працівників становить 18 осіб, питома вага середньооблікової кількості штатних працівників за відповідним видом економічної діяльності в загальній середньообліковій кількості штатних працівників становить - 100 %, обсяг реалізованої продукції( робіт, послуг) 1030,8 тис. грн, питома вага обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за відповідним видом економічної діяльності в загальному обсязі реалізовано продукції (робіт, послуг) також становить - 100 %.

Проте, за результатами перевірки ВВД ФСС НВВПЗ України у Самбірському районі на основі даних бухгалтерського обліку було встановлено, що основною діяльністю позивача в 2013 році була діяльність з проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна та виготовлення технічної документації за наслідками інвентаризації, відтак, фондом зроблено висновок, що основним видом економічної діяльності за КВЕД є 71.12 "діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах". Тому з врахуванням основного виду діяльності у 2013 році позивачу з 01.01.2014 року був встановлений в клас професійного ризику за КВЕД 71.12.

Щодо віднесення діяльності з проведення технічної інвентаризації до діяльності у сфері архітектури чи діяльності у сфері інжинірингу слід зазначити, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про архітектурну діяльність" архітектурною діяльністю є діяльність по створенню об'єктів архітектури, яка включає творчий процес пошуку архітектурного рішення та його втілення, координацію дій учасників розроблення всіх складових частин проектів з планування забудови і благоустрою територій, будівництва (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту) будівель і споруд, здійснення архітектурно-будівельного контролю і авторського нагляду за їх будівництвом, а також здійснення науково-дослідної та викладацької роботи у цій сфері, а інжиніринговою діяльність у сфері будівництва (інжиніринг) є діяльність з надання послуг інженерного та технічного характеру, до яких належать проведення попередніх техніко-економічних обґрунтувань і досліджень, експертизи проекту, розробка програм фінансування будівництва, організація виготовлення проектної документації, проведення конкурсів і торгів, укладання договорів підряду, координація діяльності всіх учасників будівництва, а також здійснення технічного нагляду за будівництвом об'єкта архітектури та консультації економічного, фінансового або іншого характеру.

Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/5773, технічна інвентаризація збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд здійснюється з метою визначення їх фактичної площі та об'єму, обстеження та оцінки технічного стану наявних об'єктів, установлення вартості об'єктів.

Згідно з даними Державної служби статистики України (від 21.10.2014 № 144-06/693-14) відповідно до Методологічних основ та пояснень до позицій класифікації видів економічної діяльності, затверджених наказом Держкомстату від 23.12.2011 № 396, діяльність з проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна та виготовлення технічної документації за наслідками проведення такої діяльності класифікується у позиції 71.12 "діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах".

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ВВД ФССНВ в Самбірському районі щодо віднесення позивача до 35 класу професійного ризику виробництва відповідно до основного виду економічної діяльності за кодом КВЕД 71.12 - діяльність у сфері інжинірингу, геології, надання послуг технічного консультування в цих сферах, є правомірними.

Стосовно встановлення 35 класу професійного ризику виробництва з 01 січня 2014 року, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 3.7 Порядку № 30 зміна класу професійного ризику виробництва здійснюється робочим органом виконавчої дирекції Фонду один раз на рік за результатами роботи страхувальника за минулий календарний рік. Новий клас професійного ризику встановлюється з початку поточного року.

Згідно з абзацом другим п. 4.15 Порядку № 30 якщо під час перевірки страхувальника з'ясувалося, що страхувальником нараховувався та сплачувався єдиний внесок не за основним видом економічної діяльності, йому повідомляється новий клас професійного ризику виробництва з урахуванням фактичного основного виду економічної діяльності з початку року, наступного за тим, в якому під час перевірки було виявлено зміну виду економічної діяльності

Враховуючи те, що відділенням під час проведення перевірки основного виду економічної діяльності позивача за 2013 рік було виявлено невідповідність (зміну) виду економічної діяльності за результатами роботи страхувальника у 2013 році, отже новий клас професійного ризику правомірно встановлено з 01 січня 2014 року.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі.

Відповідно до положень статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги той факт, що подані позивачем докази, не підтверджують обставин, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, вони ж були спростовані доводами відповідача та матеріалами справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо судового збору, то такий на підставі статті 94 КАС України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

постановив :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.

Повний текст постанови складено 09.02.2015 р.