Справа № 826/10917/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 лютого 2015 року № 826/10917/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Добрівської Н.А., суддів: Іщука І.О., Катющенка В.П.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії»
доДержавної авіаційної служби України
третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача:
Державне підприємство «Обслуговування повітряного руху України»
провизнання нечинною та скасування постанови №000314 від 26 червня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2014 року Відкрите акціонерне товариство «Аерофлот - російські авіалінії» (далі по тексту - позивач, ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії») звернулося до суду з позовом до Державної авіаційної служби України (далі по тексту - відповідач, Державіаслужба України) про визнання нечинною та скасувати постанову №000244 від 26 червня 2014 року про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації.

Позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну підстав адміністративного позову, мотивовані тим, що відповідачем порушено вимоги Порядку накладення та стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 26 грудня 2011 року №637 (далі по тексту - Порядок №637) під час оформлення протоколу №000244 від 19 червня 2014 року, що став підставою для розгляду справи про правопорушення у галузі цивільної авіації та винесення оскаржуваної постанови, а саме, протокол складений державним інспектором Державіаслужби України Дідиком В.А., при цьому зміст протоколу не містить інформації про те, на якій посаді працює державний інспектор, який склав відповідний протокол; за яким саме напрямом працює державний інспектор, який склав протокол; чи передбачає посадова інструкція, на підставі якої діє відповідний державний інспектор, повноваження щодо складання протоколу та розгляду справи щодо суб'єкта авіаційної діяльності у разі здійснення ним правопорушення у галузі цивільної авіації, передбаченого саме положеннями пунктів 56 та 118 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про використання повітряного простору України» від 29 березня 2002 року №401; на підставі якого спеціального завдання на проведення перевірки відповідним державним інспектором було складено протокол.

Відповідно до пункту 2.7 Порядку №637 особа, яка вчинила правопорушення, має право подати в протокол пояснення і зауваження щодо його змісту, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання та робити заяви і подавати клопотання. Однак, відповідач не повідомив позивача про факт вчинення ним правопорушення у галузі цивільної авіації і не надав можливість бути присутнім під час складання протоколу та надати відповідні пояснення або заперечення.

Відповідно до пункту 2.8 Порядку №637 протокол складається у двох примірниках, перший примірник протоколу вручається під розписку керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта авіаційної діяльності чи надсилається рекомендаційним листом. Другий примірник надсилається до Державіаслужби України. Позивач звернув увагу, що відповідач не направив примірник протоколу на адресу позивача одночасно з відправленням другого примірника протоколу на адресу Державіаслужби України. 07 липня 2014 року саме представництво позивача в Україні, а не позивач отримало копію протоколу №000244 разом з постановою №000244 від 26 червня 2014 року про накладення штрафу за правопорушення в галузі цивільної авіації.

Окрім того, протокол №000244 складено щодо ВАТ «Аерофлот», при цьому, як свідчить інформація, викладена в Свідоцтві Московської реєстраційної палати №320.175 від 21 червня 1994 року, суб'єктом авіаційної діяльності виступає саме ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії», а не ВАТ «Аерофлот».

Крім того, на думку позивача, відповідачем не дотримано вимоги пункту 4.3 Порядку №637 під час виявлення факту правопорушення у галузі цивільної авіації, оскільки з боку відповідача не проводилась планова чи позапланова перевірка, відповідно, відсутній акт перевірки, що унеможливлює розгляд справи про накладення стягнення Головою Державіаслужби України або його заступниками, як це передбачено пунктом 5 названого Порядку.

Також, як стверджував позивач, відповідачем порушено вимоги чинного законодавства України щодо порядку розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації, оскільки постанова про накладення стягнення (накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації) оформляється за рішенням Комісії з розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації та порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, що діє відповідно до Положення про Комісію з розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації та порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Державіаслужби України від 16 лютого 2012 року №121 «Про створення Комісії з розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації та порушення вимог законодавства на повітряному транспорті», проте, як свідчать матеріали справи, постанова №000244 була оформлена без відповідного рішення Комісії.

Окрім того, постанова №000244 винесена щодо ВАТ «Аерофлот», ідентифікаційний код якого , однак суб'єктом авіаційної діяльності є ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії», основний державний реєстраційний номер якого 661, що підтверджується Свідоцтвом про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб про юридичну особу, зареєстровану до 01 липня 2002 року. Тобто, постанова №000244 винесена щодо юридичної особи, яка не є суб'єктом авіаційної діяльності, а отже на неї не може бути накладено штраф за правопорушення у галузі цивільної авіації.

Також, позивачем зауважено, що в постанові №000244 зазначено, що позивач порушив правила та порядок використання повітряного простору України, виконуючи 22 березня 2014 року рейс АFL 1820 без відповідно дозволу та заявки на використання повітряного простору з закритого аеродрому «Сімферополь», з чим позивач не погоджується.

Відповідно до статті 29 Повітряного кодексу України використання повітряного простору України здійснюється на підставі дозволів, що видаються органами об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням про використання повітряного простору України.

Відповідно до пункту 74 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №401 (далі по тексту - Положення №401) дозвіл на виконання польотів видається Державіаслужбою щодо здійснення внутрішніх та міжнародних регулярних польотів з посадкою (вильотом) в Україні (з України).

Аналогічне положення міститься і в пункті 2.1 Правил надання експлуатантам дозволів на виліт з аеропортів України та приліт до аеропортів України, затверджених наказом Державної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації, Міністерства оборони України від 28 листопада 2005 року №897/703 (далі по тексту - Правила №897/703).

Відповідно до пункту 2.5 Правил №897/703 Департамент авіаційних перевезень та ліцензування Державіаслужби мережами зв'язку надсилає експлуатанту - заявнику повідомлення про затвердження розкладу руху повітряних суден.

Мережею зв'язку є система авіаційного фіксованого електрозв'язку («AERONAUTICAL FIXED TELECOMMUNICATION NETWORK» - АFTN). Передача інформації в мережі АFTN регламентується Правилами аеронавігаційного обслуговування Міжнародної організації цивільної авіації (ІСАО) «Організація повітряного руху» Dос. 4444, а також Додатком №10 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року.

Мережа АFTN використовується органами управління повітряним рухом та авіапідприємствами цивільної авіації (аеропортами, авіакомпаніями, агентствами повітряного сполучення, метеорологічними службами тощо) для прийому та передачі аеронавігаційної та метеорологічної інформації, планів польотів, оперативної інформації про рух повітряних суден та іншої виробничої інформації.

Відповідно до пункту 60 Положення №401 розклад регулярних міжнародних польотів цивільних повітряних суден експлуатантів України та іноземних експлуатантів затверджується Державіаслужбою та надсилається до Украероруху (Украероцентру) та органів управління Повітряних Сил Збройних Сил не пізніше ніж за 20 діб до введення його в дію. При цьому, позивач повинен керуватися положеннями Gen 1.2 «Приліт, транзит та виліт повітряних суден АІП України» під час здійснення міжнародних польотів на територію, з території або над територією України. Відповідно до пункту 4 Gen 1.2.1 «Загальні положення АІП України» дозвіл на виконання міжнародних польотів в повітряному просторі України видається Державною авіаційною адміністрацією (Державіаслужбою).

Державіаслужба телефонограмою надала дозвіл позивачу здійснювати регулярні рейси з 27 жовтня 2013 року по 29 березня 2014 року, зокрема рейс AFL 1820 Москва (UUEE) (06.55) - Сімферополь (UKFF) (09.15).

На виконання вимог пункту 3.5 Gen 1.2.2 «Польоти за розкладом АІП України» позивач направив РПЛ в ІFPS Євроконтролю відповідно до вимог пункту ЕNR 1.10.1 АІП України.

Відповідно до пункту 5 Gen 1.2.2 «Польоти за розкладом АІП України» експлуатанти мають право виконувати регулярні польоти в Україну лише після отримання підтвердження з Державіаслужби про затвердження розкладу та підтвердження від ІFPS Євроконтролю про отримання переліку РПЛ.

Позивач виконав 22 березня 2014 року рейс AFL 1820 згідно з РПЛ, що був направлений в ІFPS Євроконтролю.

У відповідності з пунктами 56, 57 Положення №401 за допомогою телефонного зв'язку позивач направив заявку на використання повітряного простору. При цьому, 17 березня 2014 року позивач о 18:36 отримав телефонограму про те, що аеродром «Сімферополь» повністю готовий до обслуговування повітряних суден та пасажирів; в районі аеродрому «Сімферополь» повністю забезпечено УПР; загроза безпеці пасажирам та членам екіпажу відсутня, що дозволило виконати рейс AFL 1820, оскільки позивач станом на 22 березня 2014 року телефонограм про закриття аеродрому «Сімферополь» не отримував.

Окрім вищевикладеного, позивач вказував на те, що в постанові №000314 вказано на порушення позивачем пункту 118 Положення №401, при цьому не зазначено, який саме підпункт названого пункту порушено.

Позивачем зауважено також, що в порушення частини 2 пункту 118 Положення №401 відсутні докази проведення розслідування по випадку порушення порядку використання повітряного простору.

Зокрема, позивач зауважив, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження здійснення рейсу AFL 1820 без відповідного дозволу та заявки, зокрема арештованого носія засобу об'єктивного контролю (ЗОБ), як це передбачено положеннями Інструкції про розслідування порушень порядку використання повітряного простору України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України, Міністерства оборони України від 27 січня 2003 року №50/18 (далі по тексту - Інструкція №50/18).

З урахуванням всього наведеного, позивач вважає, що при виконанні 22 березня 2014 року рейсу AFL 1820 ним не було допущено порушень використання повітряного простору України.

Під час проведення попереднього судового засідання 18 серпня 2014 року протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача залучено Державне підприємство «Обслуговування повітряного руху України».

У судових засіданнях представники позивача підтримали позов та просили його задовольнити з викладених в ньому і в письмових доповненнях підстав.

Відповідач позов не визнав. Заперечуючи проти позовних вимог, наголошував на тому, що Державною авіаційною службою України на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені статтями 128 та 129 Повітряного кодексу України 26 червня 2014 року розглянуто справу про правопорушення в галузі цивільної авіації авіакомпанією «Аерофлот» та відповідно до абзацу 4 пункту 1 частини 1 статті 127 Повітряного кодексу України за порушення правил та порядку використання повітряного простору України застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У той же час, у зв'язку з відсутністю вичерпної інформації про обставини виконання рейсу AFL 1820 22 березня 2014 року, протокол про правопорушення у сфері цивільної авіації від 19 червня 2014 року №000244 та постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері цивільної авіації від 26 червня 2014 року №000244 постановою Державної авіаційної служби України від 20 січня 2015 року скасовані, а провадження у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації - закрито.

З огляду на неявку в судове засідання представника третьої особи, яка згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України є такою, що належним чином повідомлена про розгляд справи, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі частини 6 статті 71, частини 4 та 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу у порядку письмового провадження на основі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, за наслідками перевірки інформації, викладеної у протоколі про правопорушення у галузі цивільної авіації від 19 червня 2014 року №000244 та телеграми Украероцентру ТЛГ №221010 Державна авіаційна служба України встановила порушення ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії» правил та порядку використання повітряного простору України при виконанні 22 березня 2014 року о 09:33 год. рейсу АFL 1820, здійснивши політ без відповідно дозволу та заявки на використання повітряного простору на закритий аеродром «Сімферополь», що є порушенням статті 29 Повітряного кодексу України, пунктів 56 та 118 Положення №401.

На підставі абзацу 4 пункту 1 частини 1 статті 127, статей 127-130 Повітряного кодексу України Державна авіаційна служба України прийняла постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 26 червня 2014 року №000244, якою на ВАТ «Аерофлот-російські авіалінії» накладено штраф у розмірі 136000,00 грн.

Позивач, вважаючи зазначену постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації протиправною, такою, що порушує його права та законні інтереси, звернувся до суду за їх захистом з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з такого.

Державна авіаційна служба України відповідно до пункту 1 Положення, затвердженого указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 398/2011 (далі по тексту - Положення № 398/2011), є центральним органом виконавчої влади, яка входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики в сфері цивільної авіації.

Згідно з абзацом 7 пункту 3 названого Положення одним з основних завдань Державіаслужби України є регулювання використання повітряного простору та організація повітряного руху.

Відповідно до підпунктів 26 та 27 пункту 4 Положення № 398/2011 Державіаслужба України відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за дотриманням порядку використання повітряного простору під час польотів повітряних суден і переміщення інших об'єктів у повітряному просторі і польотів повітряних суден, які перетинають державний кордон України; здійснює контроль за дотриманням порядку використання повітряного простору під час управління використанням повітряного простору і обслуговування повітряного руху.

Згідно частин 1 та 2 статті 128 Повітряного кодексу України справи про правопорушення у галузі цивільної авіації розглядаються уповноваженим органом з питань цивільної авіації, за результатами розгляду приймається постанова.

Від імені уповноваженого органу з питань цивільної авіації розглядати справи про правопорушення і накладати стягнення мають право керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації та його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації.

Відповідно до частини 1 статті 129 Повітряного кодексу України підставою для розгляду справи про правопорушення в галузі цивільної авіації, які зазначені в статті 127 цього Кодексу, є протокол.

Протоколи про правопорушення в галузі цивільної авіації мають право складати керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації та його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації, керівники аеропортів, начальники служб авіаційної безпеки аеропортів або їх заступники (частина 2 статті 129 Повітряного кодексу України).

Процедура розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації, накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті встановлюється Порядком накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 26 грудня 2011 року № 637, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 2012 року за № 73/20386 (далі по тексту - Порядок № 637), дія якого поширюється на суб'єктів авіаційної діяльності у разі здійснення ними правопорушення у галузі цивільної авіації та фізичних осіб у разі здійснення ними адміністративного правопорушення на повітряному транспорті.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку № 637 підставою для розгляду справи про правопорушення у галузі цивільної авіації є протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації, складений за формою згідно з додатком 1.

Відповідно до пункту 2.6 названого Порядку протокол підписується посадовою особою, що склала протокол, та керівником або уповноваженим представником суб'єкта. У разі наявності свідків протокол підписується також і цими особами.

Відповідно до пункту 3.1 Порядку № 637 розглядає справи про правопорушення у галузі цивільної авіації Державіаслужба України, за результатами розгляду виноситься постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації (додаток 2) або постанова про закриття провадження у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації (додаток 3).

Від імені Державіаслужби України розглядати справи про правопорушення і накладати стягнення мають право Голова Державіаслужби України, його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України (пункт 3.2. Порядку № 637).

Пунктом 3.3 Порядку № 637 встановлено, що штраф за невиконання (неналежне виконання) суб'єктом вимог законодавства, що регулює діяльність у галузі цивільної авіації, накладається у розмірах, визначених в статті 127 Повітряного кодексу України.

Згідно з приписами абзацу 4 пункту 1 частини 1 статті 127 Повітряного кодексу України за правопорушення в галузі цивільної авіації до юридичних осіб - суб'єктів авіаційної діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу від п'яти до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі порушення правил та порядку використання повітряного простору України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні 26 червня 2014 року першим заступником голови Державіаслужби України Гречко О.В. винесено постанову № 000245 серія АА про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації, якою на ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії» за порушення статті 29 Повітряного кодексу України та пунктів 56, 118 Положення про використання повітряного простору України накладено штраф у сумі 136000,00 грн.

Частиною 1 статті 29 Повітряного кодексу України встановлено, що використання повітряного простору України здійснюється на підставі дозволів, що надаються органами об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням про використання повітряного простору України, крім випадків, передбачених пунктами 1-5 частини 2 статті 24 цього Кодексу.

Пунктом 56 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 401 (далі по тексту - Положення № 401) встановлено, що користувачі повітряного простору, заінтересовані у провадженні діяльності, зазначеної у пункті 3 цього Положення, повинні подати відповідну заявку на використання повітряного простору.

У разі виконання польотів повітряних суден поза межами контрольованого повітряного простору ОПР на висоті не більш як 1500 метрів над середнім рівнем моря заявки на виконання польоту та використання повітряного простору не подаються (за умови обов'язкового інформування органів управління Повітряних Сил Збройних Сил згідно з пунктом 83 цього Положення), крім польотів, що виконуються в тимчасово зарезервованому повітряному просторі, повітряному просторі, де управління повітряним рухом здійснюється органами управління Повітряних Сил Збройних Сил та інших державних органів, а також у межах зони з особливим режимом використання повітряного простору (абзац 2 пункту 56 Положення № 401).

У разі виконання польотів цивільними повітряними суднами поза межами контрольованого повітряного простору ОПР польотно-інформаційне та аварійне обслуговування здійснюється відповідно до встановленого порядку. Під час виконання таких польотів екіпаж повітряного судна несе відповідальність за своєчасне проходження передпольотної підготовки, отримання відповідної аеронавігаційної інформації, зокрема про наявність заборони та обмеження використання повітряного простору, та безпечне виконання польоту (абзац 3 пункту 56 Положення № 401).

Пунктом 57 Положення № 401 закріплено, що подання заявок та видача дозволів на використання повітряного простору або анулювання заявок може здійснюватися за допомогою телеграфу, телефону, поштового зв'язку, телефаксу тощо. Користувачі повітряного простору зобов'язані мати прямий зв'язок (телеграф, телефон, телефакс або інші види зв'язку) з органами ОПР та відповідними органами управління Повітряних Сил Збройних Сил.

Відповідно до пункту 118 Положення № 401 до порушень порядку використання повітряного простору, що підлягають розслідуванню, належать: 1) використання повітряного простору без дозволу та/або порушення умов його використання, крім випадків, що передбачені цим Положенням; 2) недотримання умов використання повітряного простору або плану польоту (відхилення від маршруту ОПР, заданого ешелону (висоти) польоту, посадка повітряного судна на незапланований аеродром) без дозволу або погодження органу ОПР (органу управління повітряним рухом), крім аварійних випадків; 3) політ групи повітряних суден, кількість яких більша ніж зазначена у заявці; 4) порушення вимог щодо порядку перетинання державного кордону та виконання польоту в зоні з особливим режимом використання повітряного простору; 5) виконання повітряним судном польоту через зону обмеження польотів, небезпечну зону та зону, що належить до тимчасово зарезервованого повітряного простору, без відповідного дозволу під час її використання; 6) політ повітряного судна, яке не відповідає на запит засобів радіолокаційної системи державного розпізнавання, крім суден, на яких апаратура радіолокаційної системи державного розпізнавання не передбачена або які повертаються з несправною апаратурою радіолокаційної системи державного розпізнавання з аеродромів (посадкових майданчиків) іноземних держав, де ремонт такої апаратури неможливий; 7) невиконання вимог пункту 83 цього Положення (крім випадків, що передбачені цим Положенням).

Особи, з вини яких допущено порушення, несуть відповідальність згідно із законодавством (абзац 3 пункту 118 Положення № 401).

Пунктами 5.4, 5.5 Порядку № 637 передбачено, що за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у галузі цивільної авіації Голова Державіаслужби України або його заступники (за напрямом діяльності) протягом 15 днів з дня отримання Державіаслужбою України протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації виносять постанову про накладення штрафу на суб'єкта або про закриття провадження у справі згідно з додатками 2, 3 до цього Порядку. Підставами закриття провадження у справі є установлення під час розгляду справи факту відсутності правопорушення у галузі цивільної авіації.

Постановою Голови Державіаслужби України Антонюка Д.Ю. №15 про закриття провадження у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації від 20 січня 2015 року скасовано постанову Державної авіаційної служби України від 26 червня 2014 року №000244 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації, яка є предметом розгляду у даній справі, та закрито провадження у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації.

Вказану постанову винесено у зв'язку з встановленням відсутності вичерпної інформації щодо виконання 22 березня 2014 року рейсу AFL1820 ВАТ «Аерофлот-російські авіалінії».

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З огляду на наведене та враховуючи скасування відповідачем постанови від 26 червня 2014 року серії АА № 000244 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації і закриття провадження у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 69-71, ч.6 ст.128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» до Державної авіаційної служби України, третя особа, без самостійних вимог на стороні відповідача Державне підприємство «Обслуговування повітряного руху України», про визнання нечинною та скасування постанови №000244 від 26 червня 2014 року відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Н.А. Добрівська

Судді: І.О. Іщук

В.П. Катющенко