Справа № 818/3318/14
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 р. Справа № 818/3318/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16.12.2014р. по справі № 818/3318/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш"

до Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 30 жовтня 2014 року № /57196 про зменшення ПАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" залишку від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 20352 грн. за серпень 2014 року.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 16.12.2014р. по справі № 818/3318/14 позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Позивач в поясненнях представника у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення, прийняте контролюючим органом, є протиправними.

Колегія судів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, перебуває на обліку в якості платника податків в ДПІ у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області та є платником податку на додану вартість.

Вказані обставини сторонами визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС України не доказуються перед судом.

ДПІ у м.Сумах 10.10.2014 р. проведена камеральна перевірка податкової декларації з податку на додану вартість ПАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" щодо від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту щодо суми бюджетного відшкодування за серпень 2014 року.

Результати перевірки оформлені актом від 10.10.2014 р. № 4030/18-19-15-02/05785448 (а.с.7-20).

У висновках вказаного акту перевірки контролюючим органом відображено порушення позивачем приписів п. 201.10, п. 201.4 ст. 201, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України завищення сум, заявлених у податковій декларації за серпень 2014 року, та відповідальність платника, передбачену пунктом 123.1 статті 123 глави 11 розділу II Податкового кодексу України.

На підставі даного висновку акту перевірки, ДПІ у м. Сумах прийнято податкове повідомлення-рішення від 30 жовтня 2014 року № /57196, яким ПАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" зменшено розмір залишку від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 20352 грн. за серпень 2014 року (а.с.21).

З дослідженого акту перевірки слідує, що фактичною підставою для прийняття контролюючим органом рішення, слугував висновок відповідача, викладений в акті перевірки, про те, що ПАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" до складу податкового кредиту за серпень 2014 року включена податкова накладна № 14 від 25.07.2014 року на суму 122114,16 грн. в т.ч. ПДВ - 20352,36 грн., виписана ТОВ "ТВК "ЕЛПРО", яка не зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. При відображенні товариством у декларації за серпень 2014 року від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту встановлено порушення п. 201.10 ст. 201, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищене від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (рядок 19 декларації за серпень 2014 року) на суму 20352,36 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Згідно п. 201.4. ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

У відповідності до п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Отже, чинним законодавством України передбачений обов'язок платника податку надати покупцю товарів податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З матеріалів справи слідує, що позивачем отримана податкова накладна від 25.07.2014 року № 14 на суму 122114,16 грн. в т.ч. ПДВ - 20 352,36 грн., виписана TOB "ТВК "ЕЛПРО" (а.с.22).

Вказана податкова накладна включена позивачем до податкового кредиту серпня 2014 року та відображена у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року (а.с.23-24) і Розшифровках податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за серпень 2014 року (а.с.25-29).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивачем самостійно та у належний спосіб виправлено виявлену помилку щодо включення податкової накладної від 25.07.2014 року № 14 на суму 122 114,16 грн. в т.ч. ПДВ - 20 352,36 грн. виписаної ТОВ "ТВК "ЕЛПРО", яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкового кредиту серпня 2014 року.

Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі, за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Як було зазначено судом, декларація з ПДВ за серпень 2014 року подана позивачем 19.09.2014 року, акт перевірки, в якому встановлено завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту (р. 19 декларації), контролюючим органом складено 10.10.2014 року. Вказаний акт отримано позивачем 20.10.2014 року.

Також з матеріалів справи слідує, що позивачем тільки 20.10.2014 року, тобто після встановлення порушень податковим органом та у день отримання акту перевірки, подано Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість (а.с.31-33) та Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (а.с.34), що підтверджується квитанцією від 20.10.2014р. № 2 (а.с.35).

Тобто, у даному випадку помилку було виявлено не платником податків, а податковим органом при проведенні камеральної перевірки, про що було зазначено в акті, і саме у зв'язку з цим, на переконання суду, позивачем було подано уточнюючий розрахунок.

Подання позивачем вказаного уточнюючого розрахунку після отримання акту камеральної перевірки не звільняє його від відповідальності за порушення вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що за приписами п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

З дослідженої копії уточнюючого розрахунку слідує, що позивачем не здійснено самостійного нарахування штрафних санкцій у зв'язку з виправленням помилок (р. 26 ), у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку про те, що ПАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", не виконав належним чином вимоги ст. 51 ПК України щодо самостійного виправлення помилки у поданій раніше декларації.

Отже, в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції знайшли своє підтвердження висновки акту камеральної перевірки від 10.10.2014 р. № 4030/18-19-15-02/05785448 про порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 ПК України, відтак, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 30 жовтня 2014 року № /57196 про зменшення ПАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" залишку від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 20352 грн. за серпень 2014 року прийняте на підставі вказаного акту перевірки правомірно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16.12.2014р. по справі № 818/3318/14 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" до Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Старостін В.В.
Повний текст постанови виготовлений 03.02.2015 р.