Справа № 813/7683/14
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року Справа № 813/7683/14

11 год. 32 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Небесна М.В.,

від позивача Кірш Х.В.,

від відповідача не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Мостиського районного центру зайнятості про стягнення коштів з ОСОБА_2.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся Мостиський районний центр зайнятості (далі - позивач, Мостиський РЦЗ) з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (Далі - відповідач, ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 1270,77 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскільки, відповідач, перебуваючи на обліку в Мостиському РЦЗ, отримувала допомогу по безробіттю в період з 02.11.2011 року по 16.01.2012 року у сумі 1270,77 грн., і не повідомила центр зайнятості про поновлення її на роботі відповідно до постанови Львівського окружного адміністративного суду від 09.03.2011 року у справі № 2а-11395/10/1370 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2011 року у справі № 38301/11/9104, якою постанову суду першої інстанції залишено без змін, такі підлягають поверненню. З врахуванням вищевикладеного та того, що відповідач такі добровільно не повернув кошти в зазначеному розмірі, позивач звернувся із позовом до суду.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримав у повному обсязі із підстав, що викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач у судові засідання не з'явився, явки уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового засідання вважається повідомленим належним чином відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, оскільки надіслана на його адресу поштова кореспонденція повернулася на адресу суду із відміткою відділення поштового зв'язку: «За закінченням терміну зберігання». Клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подавав.

У судовому засіданні 06.02.2015 року, на яке відповідач не з'явився, суд прийняв до уваги думку представника позивача щодо можливості почати судовий розгляд за даною явкою, а також зважив на дозволені законом строки розгляду справи, ухвалив на підставі ст. ст. 71, 128 Кодексу адміністративного судочинства України розглянути справу на підставі наявних у ній доказів без участі відповідача.

Суд заслухав пояснення представника позивача, з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 26.10.2011 звернулась за послугами до Мостиського РЦЗ. Згідно з поданою заявою від 02.11.2011 року їй надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю /а.с.3/.

В день подачі відповідачем заяви про надання статусу безробітної ОСОБА_2 не повідомила про те, що згідно з постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09.03.2011 року у справі № 2а-11395/10/1370 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2011 року № 38301/11/9104 судом прийнято рішення про поновлення відповідача на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Краковець» Львівської митниці з 25.11.2010 року.

На підставі вказаних рішень наказом від 27.10.2012 року відповідачу припинено виплату допомогу по безробіттю та знято з обліку, про що винесено відповідний наказ /а.с.4/.

Оскільки відповідач поновлена на роботі з 25.11.2010 року, одержувала кошти в період з моменту взяття її на облік як безробітної по 16.01.2012 року в сумі 1270,77 грн. та не повернула такі добровільно у встановлені строки не сплачено, позивач звернувся із позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Відносини у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття врегульовані Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ (далі - Закону України № 1533-ІІІ).

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначаються Законом України «Про зайнятість населення» № 5067-VI від 05.07.2012 року ( далі - Закон № 5067-VI).

Зі змісту ст. 2 Закону № 5067-VI безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Відповідно до ст. 7 Закону України № 1533-ІІІ видами забезпечення безробітних є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності та допомога на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні. Видами соціальних послуг за цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення» є: професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях; профорієнтація; пошук підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, у тому числі шляхом організації громадських робіт для безробітних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; надання роботодавцям, які працевлаштовують громадян, зазначених у частині першій статті 14 Закону України «Про зайнятість населення», компенсації відповідно до статті 26 Закону України «Про зайнятість населення»; надання роботодавцям - суб'єктам малого підприємництва, які працевлаштовують безробітних, компенсації відповідно до статті 27 Закону України «Про зайнятість населення»; надання громадянам віком старше 45 років, страховий стаж яких становить не менше 15 років, ваучера для підтримання їх конкурентоспроможності шляхом перепідготовки, спеціалізації, підвищення кваліфікації за професіями та спеціальностями для пріоритетних видів економічної діяльності; інформаційні та консультаційні послуги, пов'язані з працевлаштуванням.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України № 1533-ІІІ державний нагляд у сфері страхування на випадок безробіття здійснюють центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. Посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у разі виявлення порушень прав застрахованих осіб вживають заходів відповідно до визначених законом повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону № 1533 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи, з метою реалізації завдань, покладених на них відповідно до цього Закону та Закону України «Про зайнятість населення», взаємодіють з органами державної податкової служби, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими центральними органами виконавчої влади, Державною прикордонною службою України шляхом обміну відповідною інформацією про отримані особами, зареєстрованими в установленому порядку як безробітні, доходи від здійснення підприємницької діяльності, роботи за кордоном, виконання роботи за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими угодами (договорами), ведення особистого селянського господарства, проведення інших заходів по виконанню цього Закону.

Згідно абз. 2 підп. 1 п. 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. № 219 (втратив чинність, в ред., чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку з дня поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили. При цьому в картці робиться запис про прийняття на роботу, зазначаються дата та номер наказу.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

ОСОБА_2 звернулася до Мостиського РЦЗ в пошуках роботи. Статус безробітної одержала 02.11.2011 року відповідно до наказу № НТ111102 від 02.11.2011 року та з цього моменту призначено виплату допомоги по безробіттю /а.с.4/.

Згідно з постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09.03.2011 року у справі № 2а-11395/10/1370 ОСОБА_2 поновлено на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Краковець» Львівської митниці з 25.11.2010 року.

Відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2011 року у справі № 38301/11/9104 вказане рішення суду першої інстанції залишене без змін.

У зв'язку з поновлення безробітної на роботі на підставі рішення суду відповідно до пп.2 п. 1 ст. 31 Закону України «Про зайнятість населення», Мостиським районним центром зайнятості згідно з наказом № НТ-120127 від 27.01.2012 року припинено виплату допомоги по безробіттю /а.с.4/.

У березні 2012 року Мостиський РЦЗ звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниці про стягнення на його грошових коштів в сумі 1270,77 грн.

Відповідно до постанови Львівського окружного адміністративного суду у справі № 2а-1868/12/1370 від 15.05.2012 року позов задоволено повністю, а ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі № 9104/108846/12 від 16.04.2014 року, таку скасовано та прийнято нову, відповідно до якої відмовити у задоволенні позовних вимог Мостиському РЦЗ повністю /а.с.22-23/.

З врахуванням викладеного, позивачем 25.09.2014 року винесено наказ № 122 «Про повернення коштів», відповідно до якого прийнято рішення про повернення суми матеріального забезпечення ОСОБА_2 з 02.11.2011 року по 16.01.2012 року, у зв'язку з несвоєчасним поданням відомостей про обставини, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю /а.с.5/.

За приписами ч. 2 і абз. 1 ч. 3 ст. 36 Закону №1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким законодавством, яке регулює порядок стягнення є Порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307, відповідно до пункту 6.14 якого передбачено, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

29.09.2014 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про відшкодування коштів /а.с.7/ та попередив, що у разі невідшкодування коштів в сумі 1270,77 грн. у встановлений термін питання щодо їх повернення вирішуватиметься у судовому порядку відповідно до чинного законодавства /а.с.7/.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону № 1533 виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі, зокрема, поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону № 1533 сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

У разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг відповідно до п.6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України за № 60/62 від 13.02.2009 року.

Суд бере до уваги те, що внаслідок невиконання особою своїх обов'язків та зловживання ними стягується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі.

Згідно з довідкою від 29.09.2014 року безробітна ОСОБА_2 перебувала на обліку у центрі зайнятості та одержала допомогу по безробіттю з 02.11.2011 року по 16.01.2012 року в сумі 1340,97 грн.

Згідно наказу № 122 від 25.09.2014 року сума недоотриманих коштів за період перебування на обліку становить 1270,77 грн. /а.с.6/

Таким чином, відповідач перебувала на обліку в центрі зайнятості з 02.11.2011 року по 16.01.2012 року, одержувала допомогу по безробіттю, не повідомила про поновлення її на Львівській митниці відповідно до судового рішення, суд дійшов висновку, що виплачена за цей період сума коштів в розмірі 1270,77 грн. як допомога по безробіттю підлягає стягненню з неї, як незаконно одержана з моменту виникнення таких обставин.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому належить задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь Мостиського районного центру зайнятості кошти у сумі 1270 (одна тисяча двісті сімдесят) грн. 77 коп.

3. Судові витрати зі сторін не стягувати.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 11.02.2015 року.

Суддя Кравців О.Р.