Справа № 473/5376/14-а
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/5376/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

"10" лютого 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - Вуїва О.В.,

при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ДАЇ УМВС України в Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначав, що 07 листопада 2014 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу 07 листопада 2014 року о 10 годині 40 хвилин в м. Миколаєві по вул. Скороходова позивач, керуючи автомобілем «ВАЗ-21043», реєстр. номер НОМЕР_1, в порушення п. 14.6-В ПДР України здійснив обгін транспортного засобу, що рухався в попутному напрямку на пішохідному переході, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі протоколу інспектором в цей же день було винесено постанову, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач вважав, що постанова винесена безпідставно в зв'язку з відсутністю події правопорушення, оскільки він здійснив не обгін, а об'їзд нерухомого транспортного засобу, що створював йому перешкоди для руху.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, а також заперечення проти позову в якому вказував на правомірність оскаржуваної постанови та відсутність підстав для її скасування.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, показання свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступного.

Відповідно до протоколу серії АА2 № 517590 та постанови ПС1 № 687827 07 листопада 2014 року о 10 годині 40 хвилин в м. Миколаєві по вул. Скороходова ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ-21043», реєстр. номер НОМЕР_1, в порушення п. 14.6-В ПДР України здійснив обгін транспортного засобу, що рухався в попутному напрямку на пішохідному переході, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КупАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху України фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказом вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення.

Однак на противагу цьому в протоколі містяться заперечення позивача проти порушення, які в силу ст. 251 КУпАП є одним з доказів по справі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3, як свідок події, підтвердив пояснення позивача та спростував відомості, зазначені в протоколі.

З незрозумілих причин вказаний свідок не був опитаний працівниками ДАЇ, хоча, як встановлено в судовому засіданні, бажав надавати пояснення з метою об'єктивного встановлення обставин події.

В той же час в матеріалах адміністративної справи містяться пояснення допитаного працівниками ДАЇ в якості свідка ОСОБА_4, який підтвердив зазначені в протоколі обставини.

Проте суд критично ставиться до цього доказу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 за вказаною в протоколі та поясненнях адресою не мешкає (довідка УДППЗ "Укрпошта"), неможливо його викликати для допиту в судовому засіданні й за за зазначеним в справі про адміністративне правопорушення телефонним номером, що ставить під сумнів його пояснення, як доказ.

Таким чином, маючи перед прийняттям постанови протокол про адміністративне правопорушення, в якому позивач заперечував проти порушення ним Правил дорожнього руху, суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати достовірні, достатні та переконливі докази, які б безсумнівно підтверджували наявність події та складу правопорушення та спростовували свідчення позивача, але таких безсумнівних доказів справа про адміністративне правопорушення не містить.

Не надано відповідачем таких доказів й в судове засідання.

В той же час згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ст. 288 КУпАП встановлено, що постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 162 КАС України надано адміністративному суду повноваження на прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком частини 2) , яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За зазначених обставин, а саме в зв'язку з неналежною підготовкою та розглядом посадовою особою адміністративної справи з подальшим винесенням відносно позивача обвинувальної постанови без зібрання та обґрунтування її належними, допустимими та достатніми доказами, а тому оскаржувана постанова підлягає визнанню незаконною та скасуванню, а справа - поверненню на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову серії ПС1 №687827 від 07 листопада 2014 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 визнати незаконною та скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Вуїв