Справа № 826/11785/14
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі: Пакіж О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот-російські авіалінії» в особі представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот-російські авіалінії» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот-російські авіалінії» в особі представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот-російські авіалінії» до Державної авіаційної служби України про визнання нечинною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Аерофлот-російські авіалінії» в особі представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот-російські авіалінії» (далі - Позивач) звернулось до суду із адміністративним позовом до Державної авіаційної служби України (далі - Відповідач) у якому просило визнати нечинною та скасувати постанову №000363 від 09.07.2014 року про накладення штрафу за правопорушення в галузі цивільної авіації.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2014 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши представників сторін, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за результатами перевірки інформації, викладеної у протоколі від 25 червня 2014 року №000363 та телеграмі Украероцентру ТЛГ №300459 встановлено, що 30 березня 2014 року повітряне судно (ПС), виконуючи рейс AFL 1790 авіакомпанії «Аерофлот», порушило правила та порядок використання повітряного простору України, здійснивши політ через заборонену зону повітряного простору України.

Державіаслужбою України за поданням Украероцентра, згідно з статтею 30 Повітряного кодексу України та пунктом 101 розділу VII Положення №401 встановлено заборону на використання повітряного простору на період з 17:00 год. 28 березня 2014 року по 23:59 год. 28 червня 2014 року над півостровом Крим в межах координат відповідно до доданої до заперечень карти. В зв'язку з наведеними обставинами, відповідно до вимог Додатку 15 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року (далі по тексту - Додаток 15) та Doc. 8126 ІКАО «Руководство по службам аэронавигационной информации» (далі по тексту - Doc. 8126), які є обов'язковими як для України, так і для Російської Федерації, згідно зі статями 37 та 38 вищезазначеної Конвенції та Правил обслуговування аеронавігаційною інформацією, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 01 липня 2004 року №564 (далі по тексту - Правила №564) виданий й опублікований А0520/14. Вимоги до змісту, правил видачі та випуску NOTAM уніфіковані для всіх країн, що приєдналися до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та містяться в Додатку 15 та Doc. 8126.

Щодо встановлення юридичної особи - суб'єкта авіаційної діяльності, ПС якого здійснило політ через заборонену зону, Відповідач звернув увагу на наступне. Трилітерний індекс AFL авіакомпанії «Аерофлот» присвоєно Міжнародною організацією цивільної авіації (ІКАО), що зафіксовано в Doc. 8585/166 ИКАО «Условные обозначения летно-эксплуатационных агентств, авиационных органов и служб». Під даним індексом рейс може виконувати лише та авіакомпанія, якій він був присвоєний. Під індексом AFL рейси виконуються тільки авіакомпанією «Аерофлот».

Зазначені вище обставини, слугували підставою для прийняття відповідачем спірної постанови про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 09 липня 2014 року № 000363, якою на ВАТ «Аерофлот-російські авіалінії» накладено штраф у розмірі 136 000,00 грн.

Не погоджуючись із оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що авіакомпанія «Аерофлот» 30 березня 2014 року, виконуючи рейс AFL 1790, не мала права здійснювати проліт в забороненій зоні над півостровом Крим.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, виходячи з наступного.

Так, на підставі листа Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украероцентр) від 28 березня 2014 року №1.15-139, погодженого з Міністерством оборони України, з метою забезпечення безпеки польотів, Державною авіаційною службою України встановлено заборону на використання повітряного простору над півостровом Крим в межах координат, згідно наявної у матеріалах справи карти, з 17 год. 00 хв. 28 березня 2014 року по 23 год. 59 хв. 28 червня 2014 року.

Відповідно до підпункту n) пункту 5.1.1.1 розділу 5.1 Глави 5 Додатку 15 та Doc. 8126, які є обов'язковими як для України, так і для Російської Федерації згідно із статями 37 та 38 вказаної Конвенції, та згідно з абзацом 15 підпункту 3.2.1.2 Правил №564, заборонені зони встановлюються шляхом видачі та опублікування повідомлень NOTAM.

На підставі вищезазначених норм Державіаслужбою України був виданий NOTAM А0520/14. Вимоги до змісту, правил видачі та випуску NOTAM уніфіковані для всіх країн, що приєднались до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та містяться у Додатку 15 та Doc.8126.

За п. 5.1.1 Додатку 15: «NOTAM составляется и издается незамедлительно в тех случаях, когда подлежащая распространению информация носит временный и непродолжительный характер, или в случае введения в срочном порядке важных с эксплуатационной точки зрения постоянных изменений или временных изменений, носящих долгосрочный характер, исключая обширный текстовой и/или графический материал».

Згідно п. 5.2.2 Додатку 15: «Текст NOTAM составляется с использованием значений/единообразной сокращенной фразеологии, предписанных для кода NOTAM ИКАО, дополненного за счет сокращений ИКАО, индексов, определителей, указателей, позывных, частот, цифр и открытого текста. Подробный инструктивный материал по подготовке NOTAM, содержится в документе Doc 8126».

Відповідно до підпункту 2.1.2 п. 2.1 глави 2 Правил № 564, аеронавігаційна інформація затверджується Державіаслужбою України та публікується САІ.

Служба аеронавігаційної інформації Російської Федерації (ГУП ЦАИ ГА РФ) отримує аеронавігаційну інформацію від служби аеронавігаційної інформації України (САІ), що підтверджується листом Державного підприємства обслуговування повітряного руху від 21 серпня 2014 року №1.14-112.

Також, організаціями Російської Федерації, які здійснюють діяльність у сфері аеронавігаційного обслуговування з Украерорухом укладено договори на 2014 рік щодо надання аеронавігаційної інформації (САІ), що підтверджується наявними у матеріалах справи заявками від Transas Aviation, JSC Inrac Aviacominfo, Russiya Airlines OJSC.

Відповідно до пункту 2.3.2 розділу 2.3 Глави 2 Додатку 2 «…До начала полета командир воздушного судна знакомится со всей имеющейся информацией, касающейся запланированной операции».

Згідно із пунктом 8.1.1 Додатку 15 визначено, що «на любом аэродроме, обычно используемом для выполнения международных полетов, персоналу, связанному с производством полетов, включая летные экипажи и службы, ответственные за предполетную информацию, предоставляется аэронавигационная информация, необходимая для обеспечения безопасности, регулярности и эффективности аэронавигации и касающаяся этапов маршрутов, начинающихся от данного аэродрома».

Пунктом 8.1.3 Додатку 15 визначено, що «членам летного экипажа предоставляется краткая аннотация действующих NOTAM, имеющих эксплуатационное значение, и другая информация срочного характера в форме составленных открытым текстом бюллетеней предполетной информации (РІВ)».

Зазначене вище повністю спростовує доводи апелянта щодо його необізнаності станом на 30 березня 2014 року з приводу закриття повітряного простору України над півостровом Крим та діючих NOTAM.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що NOTAM А0520/14 має у своєму тексті у полі визначення цілі літери NBO, що відповідно до Додатку А глави 6 Doc 8126 ІКАО «Руководство по службам аэронавигационной информации» означає, що NOTAM відібрано для негайного сповіщення експлуатантів повітряних суден, для включення в РІВ та стосується виконання польотів.

Відповідно до статті 11 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та ч. 1 ст. 8 Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про повітряне сполучення і співробітництво в галузі повітряного транспорту до повітряних суден авіакомпанії «Аерофлот» під час їх перебування на території України застосовуються закони та правила України, які регулюють приліт і виліт з її території повітряних суден, що здійснюють міжнародні польоти, або експлуатацію чи навігацію цих повітряних суден.

При цьому, п. 41 ст. 1 Повітряного кодексу України визначено, що заборона використання повітряного простору України - обов'язкове для виконання рішення уповноваженого органу про заборону певним (окремим) користувачам провадити у визначеному районі діяльність, пов'язану з використанням повітряного простору України.

Проте, в порушення зазначених вище вимог авіакомпанія «Аерофлот» 30 березня 2014 року о 04.56 год. здійснила рейс AFL 1790 Москва (UUEE) - Сімферополь (UKFF) на закритий аеродром «Сімферополь», чим порушила чинні правила та порядок використання повітряного простору України.

Твердження апелянта про те, що при виконанні польотів у (з) міжнародний аеропорт м. Сімферополь позивач зобов'язаний керуватися положеннями законодавства Російської Федерації, так як відповідно до законодавства Російської Федерації, Республіка Крим, включаючи повітряний простір над нею, є територією Російської Федерації станом на час виконання польоту, та з приводу телефонограми Голови правління ПАТ МА «Сімферополь» про те, що аеродром готовий до обслуговування ПС та пасажирів, а відтак був дозвіл на використання повітряного простору, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України (частини перша та друга статті 9 Конституції України).

Відповідно до статей 1 та 2 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою.

Згідно з положеннями статті 134 Конституції України Автономна Республіка Крим є невід'ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

У відповідності із статтею 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно вреукраїнським референдумом.

Всеукраїнський референдум призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених цією Конституцією (частина перша статті 72 Конституції України).

В матеріалах адміністративної справи міститься витяг з Резолюції, прийнятої на шістдесят восьмій сесії Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй 27 березня 2014 року, в якій, зокрема «…ссылаясь на Заключительный акт Конференции по безопасности и сотрудничеству в Европе, подписанный в Хельсинки 1 августа 1975 года, Меморандум о гарантиях безопасности в связи с присоединением Украины к Договору о нераспространении ядерного оружия (Будапешский меморандум) от 5 декабря 1994 года, Договор о дружбе, сотрудничестве и партнерстве между Украиной и Российской Федерацией от 31 мая 1997 года и Алма-Атинскую декларацию от 21 декабря 1991 года…» Генеральна Ассамблея ООН «…отмечая, что референдум, проведенный в Автономной Республике Крым и городе Севастополе 16 марта 2014 года, не был санкционирован Украиной…», «… подчеркивает, что референдум, проведенный в Автономной Республике Крым и городе Севастополе 16 марта 2014 года, не имея законной силы, не может быть основой для любого изменения статуса Автономной Республики Крым или города Севастополя».

Також матеріали справи містять лист Генерального Секретаря ІКАО від 04 липня 2014 року, в якому він підтверджує, що «офіційна позиція ІКАО не змінилась та продовжує відображати позицію Об'єднаних Націй, а саме не визнавати будь-яких змін статусу Автономної Республіки Крим (резолюція Генеральної Асамблеї ООН від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України» (А/Res/68/262). Також позиція ІКАО є такою, що питання державного суверенітету не розглядаються щодо частини РПІ «Сімферополь» над відкритим морем. Європейський Аеронавігаційний план встановлює, що аеронавігаційне обслуговування в межах всього Сімферопольського РПІ, включаючи відкрите море над акваторією Чорного моря надається Україною».

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Повітряного кодексу України використання повітряного простору України здійснюється на підставі дозволів, що надаються органами об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням про використання повітряного простору України, а не на підставі дозволів, які видаються Державіаслужбою, як стверджував апелянт.

Дозвіл на використання повітряного простору видається на підставі відповідної заявки після отримання дозволу на виконання польотів (п. 75 розділу IV Постанови № 401).

Відповідно до розділу I Постанови № 401 дозвіл на використання повітряного простору - офіційне повідомлення про надання користувачеві повітряного простору дозволу для провадження діяльності у порядку, що визначається відповідним підрозділом органу об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України. Орган об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху - відповідний підрозділ, повноваження і діяльність якого пов'язані з організацією повітряного руху у повітряному просторі України та у міжнародному повітряному просторі, який перебуває під відповідальністю України.

Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про створення об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» від 19 липня 1999 року №1281 головним оперативним підрозділом системи є Український центр планування використання повітряного простору України та регулювання повітряного руху (Украероцентр).

Згідно із п. 76 розділу IV Постанови № 401 Украероцентр та РДЦ, отримавши заявку на використання повітряного простору, приймають відповідне рішення, про що інформують заявника. У разі затвердження заявки на використання повітряного простору Украероцентр та РДЦ повідомляють про прийняте рішення органи управління Повітряних Сил Збройних Сил.

Правовими положеннями п. 8.1 глави 8 Правил польотів цивільних повітряних суден у повітряному просторі України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 жовтня 2011 року №478 (зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21 жовтня 2011 року за №1327/20065), передбачено, що дозвіл повинен бути отриманий до початку виконання контрольованого польоту або частини польоту, яка виконується як контрольований політ. Такий дозвіл запитується шляхом подання плану польоту до органу диспетчерського обслуговування повітряного руху.

Телеграма Украероцентру ТЛГ № 300459, яка була подана до Державної авіаційної служби України свідчить, що 30 березня 2014 року о 04.56 год. рейс AFL 1790 здійснений на закритий аеродром «Сімферополь» без FPL, без заявки (N1L) на використання повітряного простору (ВПП), без виходу на зв'язок з органом ОПР Дніпропетровського РДЦ.

Згідно пунктів 3, 4 статті 23 Повітряного кодексу України порушенням порядку використання повітряного простору України вважаються дії або бездіяльність юридичних чи фізичних осіб, що призвели до порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок використання повітряного простору України. Перелік порушень порядку використання повітряного простору України визначається Положенням про використання повітряного простору України.

Під час виконання польоту повітряне судно на запит та з дозволу відповідного органу ОПР (органу управління повітряним рухом) може перетинати межі зони обмеження польотів, небезпечної зони та зони, що належить до тимчасово зарезервованого повітряного простору, під час їх використання. В інших випадках повітряне судно повинно виконувати політ поза межами зазначених зон згідно з установленим порядком (пункт 94 розділу VII Положення №401).

Приписами п. 97 розділу VII Положення № 401, у повітряному просторі чи в окремих його частинах, де встановлено заборону або обмеження, не забороняється: діяльність, що провадиться підприємствами, установами або організаціями, в інтересах яких встановлено заборону або обмеження використання частини повітряного простору, а також підприємствами, установами або організаціями, зазначеними в Збірнику аеронавігаційної інформації; виконання польотів на перехоплення повітряних суден - порушників, нерозпізнаних цілей, інша діяльність, що провадиться з метою захисту державних інтересів України; виконання польотів для проведення пошуково-рятувальних робіт, робіт, пов'язаних з поданням допомоги у разі виникнення стихійного лиха, катастроф, аварій, аварійних ситуацій та в інших випадках, що загрожують життю і здоров'ю людей; виконання спостережних польотів згідно з Договором з відкритого неба.

В свою чергу, апелянтом не наведено ані суду першої ані суду апеляційної інстанції та не підтверджено належними доказами існування обставин, за наявності яких можливе виконання ним польотів у повітряному просторі чи в окремих його частинах, де встановлено заборону.

Апеляційна інстанція звертає особливу увагу на те, що факт виконання рейсу AFL 1790 Москва (UUEE) - Сімферополь (UKFF) 30 березня 2014 року о 04.56 год. позивачем не заперечується, а навпаки - підтверджується як в позові, так і в апеляційній скарзі.

Відповідно до п. 126 Положення №401 у разі допущення порушення порядку використання повітряного простору іноземним повітряним судном дані засобів об'єктивного контролю органів ОПР передаються Украероцентром Державіаслужбі. Державіаслужба передає протягом 3 діб інформацію про зазначене порушення органам авіаційної влади держави реєстрації (власника, експлуатанта) повітряного судна.

Матеріали справи містять заяву заступника начальника інспекції внутрішнього контролю та аудиту Украероруху, зазначеного в протоколі про правопорушення у галузі цивільної авіації від 25 червня 2014 року № 000363 як свідка правопорушення, якою він, зокрема, підтвердив факт передачі до Державіаслужби первинного донесення про правопорушення використання повітряного простору України щодо ВАТ «Аерофлот-російські авіалінії».

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем доведено, а позивачем не спростовано, що при виконанні рейсу AFL 1790 Москва (UUEE) - Сімферополь (UKFF) 30 березня 2014 року о 04.56 год. авіакомпанією «Аерофлот» вчинено порушення правил та порядку використання повітряного простору України, тому відповідачем правомірно застосовано фінансову санкцію у розмірі 136000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до наведених вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав суду апеляційної інстанції достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його заперечення та довів правомірність прийняття спірної постанови.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот-російські авіалінії» в особі представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот-російські авіалінії» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.