Справа № 808/9094/14
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року 15:40Справа № 808/9094/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого - судді Чернової Ж.М.

за участю:

секретаря судового засідання Батигіна О.В.

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя

до: Публічного акціонерного товариства «Український графіт»

про: відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії

ВСТАНОВИВ:

12.12.2014 Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя звернулось до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Український графіт» про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком призначених на пільгових умовах, згідно п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у сумі 70060,79 грн.

Від позивача надійшло до суду клопотання про розгляд справи без участі його уповноваженого представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі просить позов задовольнити. Обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV усі підприємства незалежно від форм власності та господарювання, галузевої належності та виду діяльності повинні відшкодовувати витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На адресу суду направив письмове заперечення проти адміністративного позову, в якому відповідач не погоджується з вимогами позивача та просить відмовити у задоволенні позову, оскільки на його думку: позивачем всупереч положенням законодавства, для визначення розміру відшкодування включено суми пенсій з надбавками та підвищеннями; необгрутновано віднесено витрати на виплату та доставку пенсій особам, які до 01.01.1992 працювали на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці на ПАТ "Укрграфіт", а також позивачем не надано жодних доказів на підтвердження відпрацьованого працівниками стажу.

За приписами ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представників сторін.

Згідно з ч.1 ст.41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали позову, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи Публічне акціонерне товариство «Український графіт» знаходиться на обліку в УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя, є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997, а також є платником страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058.

Судом встановлено, що колишнім працівникам ПАТ «Український графіт» ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, призначена та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991.

Згідно із розрахунком боргу відповідачем не відшкодуються УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до п. «б» - «з» ст.13 Закону №1788-ХІІ у період з вересня 2014 по листопад 2014 року включно та станом на 01.12.2014 сума витрат становить 70060,79 грн.

Оскільки відповідачем за вказаний період у рахунок погашення боргу сплата не здійснювалась позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах згідно п. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15

УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжя відповідачу надсилались розрахунки про суми фактичних витрат на виплату пільгової з вересня 2014 по листопад 2014 року включно, згідно розрахунку позивача загальна сума фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених вищезазначеним пенсіонерам за цей період становить 70060,79 грн.

Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» частину 2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було виключено та одночасно цим же Законом доповнено статті 2 та 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» пунктами, якими встановлено обов'язок підприємств відшкодовувати витрати ПФУ на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за пунктами «б»-«з» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". А саме, Законом №1461 доповнено пункт 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» абзацом четвертим відповідно до якого об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також Законом №1461 встановлено розмір збору з зазначеного об'єкту оподаткування - 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацами третім і четвертим пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (ст.4 Закону).

Таким чином, відповідно до Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пп. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок відшкодування вказаних витрат Пенсійному фонду України врегульований розділом 6 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2203 №21-1.

Згідно з п.6.1. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03 №21-1), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у таких розмірах: - 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій.

Відповідно до п.6.2 Інструкції №21-1 витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покривається цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Пунктами 6.4, 6.8 цієї Інструкції №21-1 встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України, щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 "Прикінцевих положень» Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року на протязі 10 днів з дня прийняття рішення про призначення пенсії. Підприємства щомісяця, до 25 числа, вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, суд виходить з того, що якщо працівнику призначено пенсію відповідно до пункту «б»-«з» ч.1 ст.13 Закону України №1788-ХІІ, то фактичні витрати на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах покриваються підприємством, робота на якому дає право на пільгову пенсію.

Матеріалами справи доведено, що позивачем надсилалися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями супровідних листів та повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Щодо посилання відповідача на безпідставне включення пенсійним органом до розрахунків фактичних витрат, які підлягають відшкодуванню товариством, пенсій не у розмірах, визначених у протоколах про їх призначення, а у більших розмірах встановлених після підвищення пенсії відповідно до п.п.6 Інструкції №21-1, суд вважає помилковим.

Поняття «надбавки та підвищення», які встановлюються та виплачуються згідно з положеннями Закону № 1788ХІІ, відрізняється від поняття «збільшення розміру пенсії внаслідок її перерахунку», визначеного Законом № 1058-IV, адже нормами законодавства передбачено не лише різні підстави для таких змін розміру пенсії (під час встановлення та виплати додаткових доплат, надбавок, підвищень застосовуються норми Закону № 1788ХІІ, під час здійснення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням збільшення, яке відбулось внаслідок її перерахунку, - Закону № 1058-IV), а й правові наслідки - додаткові доплати, надбавки, підвищення мають окремий статус та обліковуються окремими рядками, а збільшення розміру пенсії внаслідок її перерахунку за нормами Закону № 1058-IV становить її основний розмір, а отже, підлягає включенню до розрахунку фактичних витрат та відшкодуванню.

Відносно зарахування до суми відшкодування фактичних витрат на доставку пенсій, призначених за стажем роботи до 1992 року слід зазначити наступне.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Із змісту зазначеної норми випливає, що особі, яка до і після 01.01.1992 працювала на роботах, передбачених Списками №1, №2, пенсія призначається відповідно до ст.13 «Про пенсійне забезпечення».

Із матеріалів справи з'ясовано, що колишні працівники ПАТ «Укрграфіт» ОСОБА_16, ОСОБА_1, ОСОБА_17, ОСОБА_18 працювали як до, так і після 01.01.1992 на роботах, передбачених Списком №2. Отже пенсія зазначеним особам повинна бути призначена відповідно до ст.13 «Про пенсійне забезпечення».

Судом не приймаються доводи, викладені відповідачем у запереченнях щодо непідтвердженого розміру фактичних витрат та необґрунтованості розрахунку суми боргу, оскільки відповідачем не надано доказів оскаження дій УПФУ в Орджонікідзевському районі щодо нарахування ПАТ «Укрграфіт» фактичних витрат на виплату та доставку пенсії вказаним особам, призначеної на пільгових умовах, відповідно до п. «б» - «з» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період їхньої роботи на ПАТ «Укрграфіт» ані в адміністративному, ані в судовому порядку.

У судовому засіданні досліджено Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , які направлялися відповідачу за його адресою, за період з вересня 2014 року по листопад 2014 року включно на загальну суму 70060,03 грн.

Одержання вказаних розрахунків підтверджується підписом працівника ПАТ «Український графіт» на супровідному листі та повідомленнями про вручення поштового відправлення. Доказів які б спростовували даний факт відповідачем не надано.

В ході судового розгляду, судом також досліджено довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії виданих ПАТ «Український графіт», протоколи та розрахунки стажу вищевказаних пенсіонерів, яким призначено пенсії за віком на пільгових умовах.

Частиною 3 статті 106 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Згідно зі ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя є законними та обгрунтованими, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства «Український графіт» - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Український графіт» ( ) суму у розмірі 70060,03 грн. (сімдесят тисяч шістдесят гривень 03 коп.) по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на користь управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, (69057, м.Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-б, , р/р 1080, МФО 313957, банк Запорізьке обласне управління ВАТ "Державний ощадний банк України".

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М.Чернова