Справа № 192/2947/14-а
Суддя: Омелюх В. М.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/2947/14-а
Провадження № 2-а/192/7/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Омелюх В.М.,

при секретарі - Савчуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Солоне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-постової служби РДПС відділу ДАІ Дніпропетровського МУ ГУ МВС України м. Дніпропетровська Сарнецького Вячеслава Станіславовича, Державної автомобільної інспекції ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі, зазначивши на обґрунтування своїх вимог, що інспектором дорожньо-патрульної служби Сарнецьким В.С. згідно постанови серії ПС2 №000336 від 16 грудня 2014 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за те, що 06 червня 2014 року о 09 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ 21104 номерний знак НОМЕР_1, він проїхав перехрестя пр.Карла Маркса та вул.Горького на заборонений червоний сигнал світлофора, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Вважає, що накладення на нього стягнення є неправомірним та необґрунтованим на законі, не відповідає обставинам справи, так як правил дорожнього руху він не порушував. 16 грудня 2014 року він, керуючи автомобілем, рухався по пр. Карла Маркса, де при під'їзді до регульованого перехрестя доріг на світлофорі почав блимати сигнал зеленого кольору, який відповідно до п.8.7.3 Правил дорожнього руху дозволяє рух, але попереджає, що незабаром увімкне сигнал, який забороняє рух. З врахуванням слизької дороги та керуючись п.8.10 та п.8.11 ПДР, не створюючи небезпеки для дорожнього руху, він продовжив рух, проте був зупинений інспектором ДПС Сарнецьким В.С., який вказав йому на факт проїзду перехрестя на жовтий сигнал світлофора, після чого, отримавши його пояснення щодо неможливості екстреного гальмування, склав протокол про порушення ним правил дорожнього руху, де вже зазначив, що перехрестя він проїхав на червоний сигнал світлофора, при цьому не надав йому будь-яких доказів вчинення ним зазначеного правопорушення, у зв'язку з чим складений працівником ДАІ протоколом про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом його вчинення.

Також посилається на те, що інспектор ДАІ Сарнецький В.С. перевищив свої повноваження та поза межами своєї компетенції склав протокол відносно нього про вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки відповідно до ст.255 КУпАП уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 та ч.4 ст.122 КУпАП, при цьому до протоколу про адміністративне правопорушення та постанови по справі про адміністративне правопорушення ним відповідно до вимог закону внесено замість зафіксованих належним чином відомостей про порушення правил дорожнього руху його необґрунтовані припущення, що свідчить про його упереджене ставлення при винесені оспорюваної постанови.

Постанова про накладення на нього штрафу є незаконною також у зв'язку з тим, що працівником ДАІ було порушено передбачене ст.268 КУпАП його право на використання юридичної допомоги, внаслідок чого він не мав змоги повноцінно захищати свої права та змушений звернутися з позовом до суду.

Позивач, який належним чином повідомлений про час тат місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, за якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а справу прохав розглядати за його відсутності.

Відповідачі, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судових повісток (а.с.30,31), у судове засідання не з'явилися. Згідно наданих суду письмових заперечень відповідач Сарнецький В.С. просив розглядати справу у його відсутність (а.с.33-34), позовні вимоги не визнав, оскільки вважає, що діяв правомірно та обґрунтовано, а позивач не надав жодних підтверджень (доказів) протиправності (незаконності) його дій під час оформлення матеріалів адміністративної справи відносно нього та її розгляду. Відповідач відмовився від отримання копії постанови, яка ним винесена по результатах розгляду справи про вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим вона йому направлена поштою. В задоволені позову прохав відмовити,оскільки вчинення позивачем зазначеного в протоколі та постанові правопорушення підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 1 ст.41, ст.ст. 71, 128 КАС України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою інспектора дорожньої патрульної служби РДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Дніпропетровськ Дніпропетровського ГУ МВС України Сарнецького В.С. серії ПС2 №000336 від 16 грудня 2014 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та на нього був накладений адміністративний штраф у розмірі 425 гривень (а.с.10,29) за те, що 06 червня 2014 року о 09 годині 30 хвилин він, керуючи автомобілем ВАЗ 21104 номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя пр.Карла Маркса та вул.Горького на заборонений червоний сигнал світлофора, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2№941712 (а.с.9,26), в якому в частині особистих пояснень правопорушника зазначено, що з порушенням не згоден, оскільки відсутні фактичні дані вчинення такого порушення, а свідком є лише співробітник ДАІ.

Копія постанови про накладення адміністративного штрафу була вручена правопорушнику ОСОБА_1 16 грудня 2014 року, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення та винесеній за результатами його розгляду постанові (а.с.9,10,26,29) та що вбачається з позовної заяви, яка надійшла до суду 24 грудня 2014 року та до якої вже додано копію оспорюваної постанови (а.с.1), в той же час в тексті постанові зазначено, що копія постанови правопорушникові вручена 26 грудня 2014 року, а в письмових заперечення відповідача зазначено, що відправлена правопорушникові поштою, так як він від її підписання відмовився (а.с.33-34), а вказане свідчить про те, що даний адміністративний позов позивачем подано до суду у визначений законом строк.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення водіями транспортних засобів правил переїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.287, ст.289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, а скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, проте відповідачем в порушення зазначених вимог закону, в письмовому запереченні вказано, що саме позивач не надав жодних підтверджень (доказів) протиправності (незаконності) його дій під час оформлення матеріалів адміністративної справи відносно нього та її розгляду, хоча обов'язок подання таких доказів покладається на відповідача. Крім того, відповідачем не надано суду будь-яких доказів, крім його письмового рапорту як працівника міліції, правомірність дій якого оскаржуються позивачем у даній справі, на підтвердження встановлених постановою обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, в зв'язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних та досліджених у судовому засіданні доказів, в тому числі на підставі доводів позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, за вчинення якого він був притягнутий до адміністративної відповідальності згідно постанови від 06 червня 2014 року та відповідності його дій п.п.8.7.3, 8.10, 8.11 Правил дорожнього руху України, а викладені ним в позовній заяві доводи узгоджуються з зазначеними ним письмовими поясненнями в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.9,26) та не суперечать вимогам п.18.6 ПДР України, відповідно до якого водій, який виїхав на перехрещення проїзної частини згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати в наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Суд, також не приймає в якості доказів правомірності дій відповідача наявні у справі про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідка ОСОБА_4, оскільки з його пояснень неможливо встановити, де саме він знаходився в момент проїзду перехрестя правопорушником ОСОБА_1 та чи міг він взагалі бачити, яке світло показував світлофор в момент початку переїзду перехрестя правопорушником (а.с.27).

З протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, чи здійснювалась відповідно до вимог ст.14-1 КУпАП фіксація зазначеного в оспорюваній постанові правопорушення спеціальними технічними засобами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото - і кінозйомки, відеозапису, у зв'язку з чим судом не приймається як доказ вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, доданий до матеріалів справи диск проведення такої зйомки, на якому відсутні будь-які дані щодо того, де, коли, ким проводилась така зйомка та за допомогою якого приладу, та при відтворенні якої не можливо визначитись, де саме рухаються транспортні засоби та який сигнал за кольором мається при переїзді перехрестя на світлофорі.

В той же час, суд не приймає доводи позивача про те, що відповідачем ІДПС Сарнецьким В.С. було порушено передбачене ст.268 КУпАП його право на отримання юридичної допомоги, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення йому роз'яснялись під розпис його права (а.с.9,26), але клопотань щодо необхідності отримання такої допомоги ним не заявились.

Не приймаються судом і доводи позивача, що відповідач в порушення вимог ст.255 КУпАП вийшов за межі своєї компетенції, склавши відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки відповідно до положень ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-19 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів, а відповідно ч.1 ст.222 КУпАП органи внутрішніх справ розглядають справи, в тому числі і про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1-3 ст.122 КУпАП, при цьому відповідно до п.3 ч.2 цієї статті від імені органів внутрішніх справ розглядати такі справи мають право працівники відповідних підрозділів МВС України, що забезпечують безпеку руху, які мають спеціальні звання, а вказане свідчить про те, зо відповідач Сарнецький В.С. діяв при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесені постанови по результатах її розгляду діяв в межах своєї компетенції.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Таким чином, судом встановлено, що адміністративний позов в частині вимог про визнання протиправною та скасування постанови інспектора дорожньої патрульної служби РДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Дніпропетровськ Дніпропетровського ГУ МВС України Сарнецького В.С. є обґрунтованим на досліджених в судовому засіданні доказах і підлягає задоволенню.

В той же час, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки хоч відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, але прийняття відповідного рішення про закриття провадження у справі відноситься відповідно до вимог ч.1 ст.222, п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП до компетенції органів, які уповноважені законом на розгляд даної категорії справ про адміністративні правопорушення, а не до компетенції суду при розгляді відповідно до вимог ст.171-2 КАС України позовів з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки судом не вирішується питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності певної особи, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд має право визнати незаконними і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити в цьому, а зазначене свідчить про те, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження по справах про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст.122, 222, 252, 255, 256 КУпАП, ст. ст. 11, 12, 17, 18, 71, 94, 158, 159, 160, 163, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-постової служби РДПС відділу ДАІ Дніпропетровського МУ ГУ МВС України м. Дніпропетровська Сарнецького Вячеслава Станіславовича, Державної автомобільної інспекції ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі задовольнити частково.

Постанову серії ПС2 №000336 від 16 листопада 2014 року інспектора дорожньо-постової служби РДПС відділу ДАІ Дніпропетровського МУ ГУ МВС України м. Дніпропетровська Сарнецького Вячеслава Станіславовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень 00 копійок скасувати, відмовивши в задоволені решти позову.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя