Справа № 1570/102/2012
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 р.м.ОдесаСправа № 1570/102/2012

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Південної митниці на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2013 року по справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області до Південної митниці, ГУ ДКС України в Одеській області про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок надання недостовірних відомостей, -

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2011 року, поштою, управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Південної митниці, в якому просило суд стягнути з Південної митниці шкоду, заподіяну внаслідок надання недостовірних відомостей, в сумі 18 843,68 грн.

Протокольною ухвалою від 17 квітня 2012 року (а.с. 64) у якості другого співвідповідача залучено ГУ ДКС України в Одеській області.

Постановою від 14 травня 2012 року Одеський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні адміністративного позову (а.с. 78-82).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2012 року апеляційна скарга пенсійного органу залишена без задоволення, а постанова Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2012 року - без змін (а.с. 106-107).

Ухвалою ВАС України від 14 лютого 2013 року ухвала апеляційного суду та постанова суду першої інстанції скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 131-134).

Постановою від 10 квітня 2013 року Одеський окружний адміністративний суд задовольнив адміністративний позов в повному обсязі та стягнув з Південної митниці на користь управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області, через ГУ ДКС України в Одеській області, шкоду, заподіяну внаслідок надання недостовірних відомостей, у сумі 18 843,68 грн. (а.с. 151, 154-156).

Не погоджуючись з постановою суду від 10 квітня 2013 року Південна митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та закрити провадження по справі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що Південна митниця не є правонаступником Білгород-Дністровської митниці. Також апелянт посилається на пропуск пенсійним фондом строку звернення до суду, оскільки лист Білгород-Дністровської митниці про відкликання довідок для перерахунку пенсії, надійшов до управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області 03 травня 2007 року, а до суду позов поданий 25 квітня 2008 року, який ухвалою від 28 лютого 2011 року по справі № 2-а-6691/08/1570 був залишений без розгляду. Після усунення обставин, які стали підставою для залишення позову без розгляду пенсійний орган повторно звернувся до суду з цим позовом але вже 27 грудня 2011 року. За таких обставин апелянт вважає, що позивач пропустив річний строк звернення до суду без поважних причин, а суд першої інстанції не з'ясував питання дотримання строків звернення до суду.

В апеляційній скарзі ставиться вимога про закриття провадження по справі, оскільки позивач не просить вирішити публічно-правовий спір, а просить лише відшкодувати завдану шкоду, внаслідок чого спір, який виник між сторонами має розглядатись в порядку господарського судочинства, а не адміністративного. Також апелянт, як на підставу для закриття провадження по справі, посилається на п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України, оскільки юридична особа - Білгород-Дністровська митниця, якою надавались довідки, що в подальшому були відкликані, припинала свою діяльність шляхом ліквідації без правонаступництва.

УПФУ в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області письмових заперечень на апеляційну скаргу не надало, але надіслало клопотання про апеляційний розгляд справи за відсутності представника.

Ухвалюючи постанову про задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що на обліку у позивача перебувають та отримують пенсію за Законом України «Про державну службу» колишні працівники Білгород-Дністровської митниці: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

У жовтні 2006 р. зазначені пенсіонери подали до пенсійного органу заяви про перерахунок пенсії разом з довідками (для непрацюючих державних службовців, а також державних службовців на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті з яким їм призначено (перераховано) пенсію), виданими Білгород-Дністровською митницею. (а.с.6-11,18-23). На підставі значених документів, у відповідності до п.7 Постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій» цим пенсіонерам проведений перерахунок пенсії, починаючи з 01.10.2006 р.

Листом №13/01-3030 від 28.04.2007 р. голова комісії з питань припинення Білгород-Дністровської митниці відкликав раніше надані довідки для перерахунку пенсій, видані ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, як помилково надані.

Відповідно до протоколів індивідуального перерахунку пенсій від 23.04.2007 р., виникла переплата пенсій у загальній сумі 18843,68грн., а саме: ОСОБА_1 - у сумі 712,80грн.; ОСОБА_2 - 4860грн.; ОСОБА_3 - 485,92грн.; ОСОБА_4 - 796,96грн.; ОСОБА_5 - 4860грн; ОСОБА_6 7128грн. (а.с.12-17).

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 50, ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та того, що Білгород-Дністровська митниця, як страхувальник, надала недостовірні відомості, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог пенсійного органу.

Вирішуючи питання правонаступництва суд першої інстанції встановив, що згідно наказу Держмитслужби України № 172 від 28.02.2007 р. «Про припинення Білгород-Дністровської митниці та зміну зон діяльності деяких митниць» припинено Білгород-Дністровську митницю шляхом приєднання до Приморської, Ізмаїльської та Кучурганської митниць та визнано правонаступниками Білгород - Дністровської митниці Приморську, Ізмаїльську та Кучурганську митниці в межах визначених зон діяльності.

Наказом ДМС України №61 від 29.01.2008 р. «Про ліквідацію митних органів» Приморську митницю ліквідовано з 01.05.2008 р. (п.1.7 Наказу).

Відповідно до наказу ДМС України №804 від 23.07.2008 р., з 22.01.2008р. ліквідовано Кучурганську митницю та митний пост «Білгород-Дністровський» Південної митниці (п.п.1.2,1.3 Наказу).

Згідно наказу ДМС України №1218 від 14.10.2010 р. «Про оптимізацію структури митних органів, розташованих на території Дніпропетровської, Закарпатської та Одеської областей» Ізмаїльську митницю припинено шляхом приєднання до Південної митниці; Південну митницю визначено правонаступником Ізмаїльської митниці (п.п.1.4,2.3 Наказу).

Встановлені судом першої інстанції факти підтверджені також інформацією наданою Державною митною службою України на виконання ухвали про витребування доказів від 28.03.2013 р.

Таким чином, з урахуванням встановлених фактичних обставин, враховуючи положення до ч. ч. 1, 2 ст.545, ст. 46 Митного кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку, що єдиним митним органом, який наразі здійснює митний контроль у зоні діяльності колишньої Білгород-Дністровської митниці є Південна митниця, яка є правонаступником Кучурганської, Дністровської та Ізмаїльської митниць, які в свою чергу були правонаступниками Білгород-Дністровської митниці.

При цьому суд першої інстанції зауважив, що будь-які реорганізаційні заходи по оптимізації структури державних органів не можуть спричиняти наслідки у вигляді припинення зобов'язань ліквідованих державних органів, а новоутворені державні органи, які продовжують виконувати функції ліквідованих органів, є правонаступниками за зобов'язаннями органів, що припинилися. Сам по собі факт державної реєстрації припинення юридичної особи Білгород-Дністровської митниці 18.02.2011р. не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки Південна митниця виконує функції припиненої наказом ДМС України №172 від 28.02.2007 р. Білгород-Дністровської митниці та припинення останньої не припиняє спірних зобов'язань.

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що на Південну митницю, яка виконує функції ліквідованої Білгород-Дністровської митниці в зоні її діяльності, має бути покладений обов'язок з відшкодування позивачу надмірно виплачених пенсій.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково.

05 жовтня 2006 року Білгород-Дністровськю митницею видані довідки для проведення з 01 січня 2006 року перерахунку пенсії пенсіонерам, у зв'язку підвищенням заробітної плати (окладів) посадовим особам митних органів, з яких пенсіонерам призначено пенсії.

ОСОБА_7 - проведений перерахунок пенсії (а.с. 11), на підставі довідки Білгород-Дністровської митниці від 05.10.2006 р. № 13/01-6647 (а.с. 22), після відкликання 28 квітня 2007 року довідки від 05.10.2006 р. (а.с. 24) виникла переплата за період з 01.01.2006 р. по 01.05.2007 р. в розмірі 721,80 грн. (а.с. 13)

ОСОБА_2 - проведений перерахунок пенсії (а.с. 10), на підставі довідки Білгород-Дністровської митниці від 05.10.2006 р. № 13/01-6648 (а.с. 21), після відкликання 28 квітня 2007 року довідки від 05.10.2006 р. (а.с. 24) виникла переплата за період з 01.01.2006 р. по 01.05.2007 р. в розмірі 4 860 грн. (а.с. 14)

ОСОБА_3 - проведений перерахунок пенсії (а.с. 9 на підставі довідки Білгород-Дністровської митниці від 05.10.2006 р. № 13/01-6650 (а.с. 20), після відкликання 28 квітня 2007 року довідки від 05.10.2006 р. (а.с. 24) виникла переплата за період з 01.01.2006 р. по 01.05.2007 р. в розмірі 485,92 грн. (а.с. 15)

ОСОБА_4 - проведений перерахунок пенсії (а.с. 8), на підставі довідки Білгород-Дністровської митниці від 05.10.2006 р. № 13/01-6652 (а.с. 19), після відкликання 28 квітня 2007 року довідки від 05.10.2006 р. (а.с. 24) виникла переплата за період з 01.01.2006 р. по 01.05.2007 р. в розмірі 796,96 грн. (а.с. 16)

ОСОБА_5 - проведений перерахунок пенсії (а.с. 7), на підставі довідки Білгород-Дністровської митниці від 05.10.2006 р. № 13/01-6649 (а.с. 23), після відкликання 28 квітня 2007 року довідки від 05.10.2006 р. (а.с. 24) виникла переплата за період з 01.01.2006 р. по 01.05.2007 р. в розмірі 4 860 грн. (а.с. 17)

ОСОБА_6, - проведений перерахунок пенсії (а.с. 6), на підставі довідки Білгород-Дністровської митниці від 05.10.2006 р. № 13/01-6652 (а.с. 18), після відкликання 28 квітня 2007 року довідки від 05.10.2006 р. (а.с. 24) виникла переплата за період з 01.01.2006 р. по 01.05.2007 р. в розмірі 7 128 грн. (а.с. 12).

Апеляційний суд встановив, що направлення пенсійному органу нових довідок (а.с. 208) відбулось внаслідок отримання листа Міністерства праці та соціальної політики України від 17.01.2007 р. № 54/039/97-07 (а.с. 207) в якому Державній митній службі України роз'яснений порядок визначення середнього розміру надбавок за особливі умови служби в митних органах.

Відкликання довідок, виданих 05 жовтня 2006 року відбулось на виконання листа УПФУ в м. Білгород-Дністровський, правонаступником якого є позивач, № 1093-05 від 02 березня 2007 року, який надійшов до Білгород-Дністровської митниці 29 березня 2007 року (а.с. 24, 209)

Апеляційний суд не приймає доводи апелянта стосовно відсутності правонаступництва між Південною митницею та Білгород-Дністровською митницею, оскільки вони спростовані встановленими судом першої інстанції фактичними обставинами справи та наданою Державною митною службою України інформацією.

Також необґрунтованими є доводи апелянта про те, що зазначена справа не є справою адміністративною юрисдикції внаслідок відсутності вимог про вирішення публічно-правового спору.

Відповідно до ст. 50 КАС України позивачем по справі можу бути орган владних повноважень у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань пенсіонером або подання страхувальником недостовірних даних, окрім іншого стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Таким чином, законом прямо передбачено право територіальних органів Пенсійного фонду на звернення до суду з вимогами про стягнення сум пенсій, виплачених надміру внаслідок подання страхувальником недостовірних даних. При цьому територіальні органи Пенсійного фонду діють як органи владних повноважень, з метою виконання покладених на ний завдань та функцій та у межах наданих повноважень (ст. ст. 5, 58, 59, 64 закону України «про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»), а тому стягнення кошів у цьому випадку та за цих обставин і є публічно-правовим спором.

Також апеляційний суд зазначає, що стягнення суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань пенсіонером або подання страхувальником недостовірних даних, не є відшкодуванням шкоди, в розумінні ч. 2 ст. 21 КАС України, оскільки стягнення суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань пенсіонером або подання страхувальником недостовірних даних є публічно-правовим спором.

Перевіряючи доводи апелянта щодо дотримання позивачем строків звернення до суду апеляційний суд встановив наступне.

16 лютого 2007 р. до управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський Одеської області надійшов лист Білгород-Дністровської митниці № 13/01-1238 від 15.02.2007 р. про взяття до уваги для здійснення перерахунку пенсії нових довідок, складених з урахуванням листа роз'яснення Міністерства праці та соціального захисту населення України від 17.01.2007 р. № 54/039/97-07 (а.с. 208).

02.03.2007 року управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський Одеської області направило до Білгород-Дністровської митниці лист про необхідність відкликання раніше наданих довідок (а.с. 209).

відповідно до протоколів про проведення перерахунку пенсіонерам від 23.04.2007 р. встановлено, що виникла переплата пенсій по шести пенсіонерам за період з 01.01.2006 р. по 01.05.2007 р. (а.с. 12-17).

03 травня 2007 року пенсійний орган отримав лист Білгород-Дністровської митниці від 23.04.2007 р. № 13/01-3030 про відкликання раніше наданих довідок для перерахунку пенсії, як помилково наданих (а.с. 24).

Таким чином, про наявність переплати, у зв'язку з наданням страхувальником недостовірних даних, пенсійний орган дізнався 03 травня 2007 року. На той час, відповідно до ст. 99 КАС України, строк звернення до суду з адміністративним позовом становив один рік.

25 квітня 2008 року (з дотриманням строків звернення до суду встановленого ст. 99 КАС України, в редакції чинній на той час) управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський Одеської області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення коштів.

За зазначеним позовом відкрито провадження по справі № 2а-6691/08/1570, але ухвалою від 28 лютого 2011 року Одеський окружний адміністративний суд, залишив без розгляду цей позов у зв'язку з повторною неявкою представника позивача (а.с. 234).

15 березня 2011 року управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський Одеської області отримало копію ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2011 р. по справі №2а-6691/08/1570 про залишення позову без розгляду. (а.с. 233).

15 вересня 2011 року управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський Одеської області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення коштів (а.с. 215-217). За зазначеним позовом 22.09.2011 р. відкрито провадження по справі № 2а/1570/7345/2011 (а.с. 214), яку пенсійний орган отримав 27.09.2011 р. (а.с. 213).

08 листопада 2011 року ухвалою Одеського окружного адміністративного суду адміністративний позов по справі № 2а/1570/7345/2011 залишений без розгляду у зв'язку з повторною неявкою представника позивача (а.с. 219-220). Зазначену ухвалу пенсійний орган отримав 22 листопада 2011 року (а.с. 218).

29 грудня 2011 року, засобами поштового зв'язку (а.с. 30), управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області, яке є правонаступником УПФУ в м. Білгород-Дністровському Одеської області (а.с. 28-29), звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Південної митниці, в якому просило суд стягнути з Південної митниці шкоду, заподіяну внаслідок надання недостовірних відомостей, в сумі 18 843,68 грн.

За цим позовом 30 січня 2012 року відкрито провадження по справі № 1570/102/2012 (а.с. 39).

При цьому при відкритті провадження по справі суд першої інстанції не висловив свою позицію щодо дотримання позивачем строку звернення до суду.

Письмові заперечення південної митниці надані при першому розгляді справи (а.с. 69-73) містять посилання на пропуск позивачем строків звернення до суду. При цьому у постанові суду першої інстанції від 14.05.2012 р. (а.с. 81), суд першої інстанції послався на те, що на спірні правовідносини не поширюється строк давності в силу положень ч. 15 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої строк давності щодо стягнення недоїмки, пенсі та штрафів не застосовується.

Із зазначеною позицією погодився і Одеський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 09.10.2012 р. (а.с. 106-107), про залишення буз змін судового рішення суду першої інстанції.

При касаційному перегляді справи, ВАСУ, в ухвалі від 14.02.2013 р. (а.с. 131-134), скасовуючи судові рішення суду першої та апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд, не надав правової оцінки висновкам судів попередніх інстанції щодо строків звернення до суду, а лише вказав на не вирішення судами питання правонаступництва.

При повторному розгляді справи постановою від 10 квітня 2013 року Одеський окружний адміністративний суд задовольнив адміністративний позов в повному обсязі та стягнув з Південної митниці на користь управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області, через ГУ ДКС України в Одеській області, шкоду, заподіяну внаслідок надання недостовірних відомостей, у сумі 18 843,68 грн. (а.с. 151, 154-156).

При цьому в постанові від 10.04.2013 р., в описовій частині, суд першої інстанції, зазначивши позицію відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду (а.с. 154 - зворот), в мотивувальній частині не вказав свою позицію щодо цього питання.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку про пропуск пенсійним органом строку звернення до суду, оскільки перший позов поданий за сім днів до закінчення річного строку звернення до суду, а вдруге позов поданий через шість місяців та п'ятнадцять днів після залишення позову без розгляду, а втретє позов поданий через один місяць та дев'ятнадцять днів після залишення позову без розгляду вдруге.

На виконання ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду про витребування доказів від 15.10.2014 року (а.с. 198-199) щодо надання відомостей та відповідних доказів щодо причин пропуску строку звернення до суду, пенсійний орган надав письмові пояснення (а.с. 223-235) щодо неодноразового звернення до суду з позовом про стягнення з Південної митниці коштів посилаючись при цьому на те, що строк звернення до суду не пропущений.

Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області не навело жодних обставин за яких, після залишення 28 лютого 2011 року без розгляду адміністративного позову по справі № 2а-6691/08/1570, пенсійний орган протягом шести місяців та п'ятнадцяти днів не звертався до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Так само управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області не навело будь-яких поважних причин за наявності яких, після залишення 08 листопада 2011 року без розгляду адміністративного позову по справі № 2а/1570/7345/2011, пенсійний орган протягом одного місяця та дев'ятнадцяти днів не звертався до адміністративного суду за захистом своїх прав.

При цьому апеляційний суд зазначає, що ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2011 року по справі № 2а-6691/08/1570 та від 08 листопада 2011 року по справі № 2а/1570/7345/2011 в апеляційному порядку не оскаржені.

Таким чином, адміністративний позов пенсійного органу має бути залишений без розгляду відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, це є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови та залишення адміністративного позову без розгляду.

Керуючись ст. 99, п. 9 ч. 1 ст. 155, ст. 195, ст. 196, п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203, ст. ст. 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Південної митниці задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2013 року скасувати.

Залишити без розгляду адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області до Південної митниці, ГУ ДКС України в Одеській області про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок надання недостовірних відомостей.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 05.02.2015 р.

Головуючий: суддя С.Д Домусчі

суддя О.О.Кравець

суддя Л.П.Шеметенко