Справа № 338/438/14-а
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 р. Справа № 876/4073/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Шавеля Р.М., Савицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу начальника управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 24.03.2014 року в справі №338/438/14-а за позовом начальника управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області до відділу Державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції про визнання протиправними дій старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції щодо винесення постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду та скасування винесеної постанови,

встановив:

УПФ України в Богородчанському районі в особі начальника УПФ України в Богородчанському районі Бітківського Дмитра Ільковича звернулося в суд з адміністративним позовом до відділу Державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції, в якому просило визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції щодо винесення постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду від 14.03.2014 року ВП№38894166 та скасування винесеної постанови.

Постановою Богородчанського районного суду від 24.03.2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФ України в Богородчанському районі Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що рішення у справі не виконано позивачем з поважних причин, а саме - у зв'язку відсутністю відповідних асигнувань. При цьому, позивачем здійснено всі можливі заходи в межах своїх повноважень для виконання рішення суду.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та матеріалам справи підтверджується, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Богородчанського районного управління юстиції перебував виконавчий лист №2а-4818/11, виданий 10.07.2013 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області про зобов'язання УПФ України в Богородчанському районі провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсію відповідно до ст. ст. 50,054 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням проведених виплат за період з 01.08.2011 року.

У відповідності до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції 16.07.2013р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення до 23.07.2013р.

Оскільки УПФ України в Богородчанському районі Івано-Франківської області не було виконано рішення суду, 14.03.2014 року старшим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції винесено постанову про накладення штрафу, якою за невиконання у встановлений строк рішення суду, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, на боржника (позивача) накладено штраф у розмірі 340,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що твердження позивача про те, що рішення виконано шляхом проведення перерахунку пенсії по інвалідності згідно зі ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_2 за період з 01.08.2011 року по 31.12.2011 року є безпідставним, оскільки рішенням суду управління зобов'язано здійснити нарахування і виплату стягувачу підвищення до пенсії. Вважає, що рішення суду в частині виплати пенсії по інвалідності позивач не виконав без поважних на те причин та для виконання рішення в цій частині не вчинив будь-яких дій.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 14 КАС України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право: накладати стягнення у вигляді штрафу на громадян і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частинами 1, 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа вносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює виконавчі дії по виконанню рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим законом порядку.

Відповідно до ст.75 вищенаведеного Закону після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець відповідно до ст.24 вищевказаного Закону визначає йому строк добровільного виконання рішення. У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання.

Згідно зі ст.89 цього ж Закону в разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

Постанова державного виконавця про накладення штрафу може бути оскаржена до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець або до суду в 10-денний строк.

Також, з огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає за належне зазначити, що відсутність бюджетних асигнувань не можна брати до уваги як поважну причину невиконання позивачем покладених на нього зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, як про це зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Кечко проти України», а тому погоджується, що відмова позивача виконати виконавчий документ із зазначених мотивів є безпідставною та вчиненою без поважних причин.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком щодо необґрунтованості та безпідставності позовних вимог та вважає, що постанова старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції ВП №38894166 від 14.03.2014р. про накладення на управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області штрафу в розмірі 340, 00 гривень винесена правомірно.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу начальника управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 24.03.2014 року в справі №338/438/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

Савицька Н.В.