Справа № 335/14810/14-а
Суддя: Гашук К. В.
Дата ухвалення: 2015-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Гашук К.В., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов'язання зарахувати пільговий стаж та призначити пенсію з 15.11.2014 року.

В обґрунтування адміністративного позову зазначив, що він 28.11.2014 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Для призначення пенсії ним були надані всі необхідні документи, у тому числі трудова книжка та уточнююча довідка, що містять записи про відповідний пільговий період роботи - з 06.03.1985 року по 31.08.1996 року.

Незважаючи на викладене, Протоколом №5768 від 28.11.2014 року відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії з підстав недостатності пільгового стажу, оскільки відмовився зараховувати період його роботи з 06.03.1985 року по 31.12.1991 року до стажу за Списком №1.

Позивач вважає, що вказане рішення прийнято відповідачем усупереч чинному законодавству, зокрема, п. 3, п. 4.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», ґрунтується на безпідставних мотивах і не відповідає критеріям правомірності рішення суб'єкта владних повноважень, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, тому просить суд визнати його протиправним та скасувати, зобов'язати зарахувати відповідний період до стажу за Списком №1 та призначити пенсію відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - з 15.11.2014 року.

Ухвалою суду від 15.12.2014 року відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

У наданих суду письмових запереченнях від 08.01.2014 року №258/10 відповідач вказує на відсутність підстав для задоволення позову, правомірність своїх дій обґрунтовує посиланнями на ті ж норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», що і позивач, але тлумачить їх у іншому розрізі та просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Предметом позову є оскарження рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з відмовою у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 періоду його роботи з 06.03.1985 року по 31.12.1991 року.

Згідно із п. 2 Прикінцевих положень закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено умови призначення пенсій за віком, зокрема необхідний вік для чоловіків - 60 років.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років, зайняті повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 14.11.1964 року, тобто 14.11.2014 року йому виповнилось 50 років, що підтверджується копією паспорта позивача.

21.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії та необхідними документами, зокрема трудовою книжкою, довідкою ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» від 20.11.2014 року №870 про підтвердження пільгового стажу.

Як видно з копії вказаної довідки, ОСОБА_1 безперервно з 06.03.1985 року по 31.08.1996 року працював в обтискному цеху ВАТ «Запоріжсталь» на ділянці електрослужби електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання, що також підтверджується копією його трудової книжки.

Вказана професія первинно включена до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, затвердженого постановою КМ СРСР від 26.01.1991 р. № 10, розділ ІІІ підрозділ 3 «а» код 1030300а-1753а.

Розглянувши надані ОСОБА_1 документи для призначення пенсії, відповідач протоколом від 28.11.2014 року № 5768 відмовив у її призначенні.

Як вбачається із розрахунку стажу вказаного протоколу № 5768 загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 32 роки 8 місяців 23 дні.

При цьому період роботи позивача з 06.03.1985 року по 31.12.1991 року - 6 років 9 місяців 26 днів, відповідач зарахував до пільгового стажу за списком №2, обґрунтовуючи тим, що професія слюсаря-ремонтника передбачена Списком №2 згідно із постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173. У зв'язку з наведеним пільговий стаж ОСОБА_1 за Списком №1 склав лише 4 роки 8 місяців.

У відповідності до положень ст. 72 КАС України вищезазначені обставини не підлягають додатковому доказуванню, оскільки визнаються сторонами, зокрема відповідачем у наданих суду на даний позов письмових запереченнях від 08.01.2015 року №258/10, які долучені до матеріалів справи.

При вирішенні спірних правовідносин обидві сторони посилаються на необхідність застосування норм Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок застосування списків).

Згідно із п. 3 Порядку застосування списків до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Наведена норма тлумачиться однозначно та саме в тому розрізі, в якому її викладає позивач, тобто, у разі підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та результатами проведеної атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року до пільгового стажу має бути зараховано весь період роботи особи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків.

Відповідно до п. 4.3 Порядку застосування Списків у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць, вперше проведеної до 21.08.1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками.

Як вбачається з матеріалів справи, атестація робочого місця ОСОБА_1 за Списком №1 вперше була проведена згідно із наказом про атестацію робочих місць від 25.05.1995 року № 73, тобто до 21.08.1997 року, тому, у відповідності до вищевказаних норм, весь період його роботи за період з 06.03.1985 року по 31.08.1996 року має бути зараховано до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі довідки, передбаченої п. 20 цього Порядку, виданої за місцем роботи, а також архівними установами.

Довідка про підтвердження пільгового стажу за Списком №1 від 20.11.2014 року№870 видана позивачу ВАТ «Запоріжсталь», містить усі встановлені п. 20 вищевказаного Порядку відомості.

Із змісту заперечень відповідача вбачається, що його довід про невідповідність вказаної довідки вимогам чинного законодавства ґрунтується лише на особистому тлумаченні управлінням вимог чинного законодавства, зокрема п. 3 Порядку застосування списків.

Доказів, які б підтверджували, що зазначені в довідці відомості не відповідають змісту первинних документів, на підставі яких її було видано, а саме: особової справи, платіжних відомостей, ЄТКД, штатного розкладу, наказу про атестацію відповідачем суду не надано.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, відповідачем не представлено доказів правомірності ухвалення оскаржуваного рішення та доказів повного і обґрунтованого розгляду звернення позивача за призначенням пенсії.

Отже, відмовляючи позивачу у зарахуванні до його пільгового стажу за Списком №1 спірного періоду роботи та у призначенні пенсії відповідач діяв усупереч вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся за призначенням пенсії у межах тримісячного строку з дня набуття 50-річного пенсійного віку відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія йому мала бути призначена з 15.11.2014 року.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає встановленим у ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям визначення правомірності рішень суб'єктів владних повноважень, є протиправним та підлягає скасуванню із зобов'язанням його зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 періоду його роботи з 06.03.1985 року по 31.12.1991 року, у зв'язку з чим призначити та виплачувати йому пенсію з 15.11.2014 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 8, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 4, п.п. 3, 4.3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», ч. 4 ст. 9, ст. ст. 10, 11, 18, ч. 1 ст. 41, 71, 72, ч. 4 ст. 122, 158, 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, оформлене протоколом від 28.11.2014 року № 5768, про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 06.03.1985 року по 31.12.1991 року та призначенні пенсії протиправним та його скасувати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 період його роботи з 06.03.1985 року по 31.08.1996 року, у зв'язку з чим призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 15.11.2014 року.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя К.В. Гашук