Справа № 804/10580/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"28" січня 2015 р.справа № 804/10580/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2014 р.

у справі № 804/10580/14

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополь

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополь, в якому просить зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополь прийняти до заліку витрати, що підлягають відшкодуванню за травень 2014 року, на користь управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області, всього на суму 505,23 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2014 р. у задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополь про зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено повністю.

Не погодившись з постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2014 р., Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2014 р. по справі № 804/10580/14, прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги повністю.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги позивач посилається на Постанову Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року, у якій передбачена виплата щомісячної державної адресної допомоги за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Вказані витрати підлягають відшкодуванню відповідно до Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному Фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затверджений постановою правління Пенсійного Фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4, оскільки іншого порядку відшкодування розроблено не було. Вважає, що зазначені витрати управління Пенсійного фонду повинні включатися до актів щомісячної звірки.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідач відмовився від включення до актів щомісячної звірки витрат на виплату і доставку щомісячної державної адресної допомоги за травень 2014 року в розмірі 505,23 грн.

Проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства, колегія суддів доходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту (відновлення) порушеного права не відповідає змісту прав управління Пенсійного фонду України щодо відшкодування понесених ним витрат з огляду на наступне.

Статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", який набрав чинності з 01 квітня 2001 року, визначено перелік виплат, які здійснюються Фондом соціального страхування від нещасних випадків, а саме в установленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію в зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Проте державна адресна допомога до цього переліку не входить.

Пунктом 4 постанови КМУ № 265 від 26.03.2008 року передбачено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога. Проте, закон має пріоритет в порівнянні з постановою Кабінету Міністрів України, як норма вищої юридичної сили, а тому колегія суддів вважає, що прямого обов'язку Фонду соціального страхування щодо відшкодування витрат Пенсійного фонду з виплати державної адресної допомоги законом не встановлено.

При цьому слід зазначити, що перелік сум, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів та підлягають відшкодуванню відповідно до Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4, та зареєстровано у Міністерстві Юстиції України 16.05.2003р. за №376/7697, встановлений п. 4 цього Порядку, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає і серед видів пенсійного забезпечення, які підлягають відшкодуванню відповідними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відсутній такий вид пенсійного забезпечення як державна адресна допомога та витрати на її виплату та доставку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що відповідач у справі, не прийнявши до заліку виплати державної адресної допомоги та витрати на її виплати та доставку, які були понесені позивачем у справі за травень 2014 року в розмірі 505, 23 грн., діяв у межах повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством, а суд першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки Порядок № 5-4/4 не врегульовує досліджених судом спірних відносин щодо включення до акту щомісячної звірки суми виплачених пенсій. Встановлене Порядком № 5-4/4 правило підписання актів звірки розраховано на відсутність спору.

Спір про відшкодування Пенсійному фонду України понесених витрат може вирішуватися у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції шляхом пред'явлення вимоги про стягнення коштів, а не шляхом пред'явлення вимог щодо зобов'язання включити до актів щомісячної звірки суми пенсій.

Відносно заявлених пенсійним фондом вимог про стягнення сум витрат на виплату допомоги на поховання колегія суддів зазначає наступне.

Причинний зв'язок смерті особи, яка отримувала пенсію по інвалідності, з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має бути встановлений МСЕК у відповідності до Інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 15 листопада 2005 р. N 606, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 грудня 2005 р. за N 1455/11735. Згідно пунктів 2.1, 2.2 вказаної Інструкції перелік МСЕК, на які покладаються функції щодо встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затверджується відповідним наказом Міністерства охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управлінь охорони здоров'я обласних, Севастопольської міської і Головного управління охорони здоров'я та медичного забезпечення Київської міської державних адміністрацій. Для розгляду причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням, отруєнням або трудовим каліцтвом до МСЕК направляються відповідні документи постраждалих, у яких при житті було встановлено професійне захворювання (отруєння), трудове каліцтво, що спричинило стійку втрату професійної працездатності, та померлих після вступу в дію Закону України "Про охорону праці" (набув законної сили з 24 листопада 1992 року).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 21 Закону № 1105 у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку організувати поховання померлого, відшкодувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Під страховим випадком розуміється нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг (частина 2 статті 13 Закону № 1105). Перелік обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. N 1112.

Частинами 8, 9 статті 34 Закону № 1105 передбачено, що у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального страхування від нещасних випадків згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України. У разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2001 року N826 затверджено Порядок проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за пунктом 2 якого витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Позивачем по справі не надано до матеріалів справи довідок МСЕК про встановлення причинного зв'язку смерті осіб з одержаним трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, тобто позивач не дотримався умов, за яких підлягає стягненню з Фонду соціального страхування, виплачена допомога на поховання.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують законності та обґрунтованості рішення суду.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2014 р. - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2014 р. - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копії особам, які беруть участь у справі відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко