Справа № 815/1407/13-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/1407/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О. Шеметенко Л.П.

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2013 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області - Ковальової Наталії Миколаївни, третя особа ОСОБА_3, про визнання дій протиправними скасування акта опису та арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2013 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області - Ковальової Наталії Миколаївни, третя особа ОСОБА_3, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Котовського нотаріального округу ОСОБА_4 від 09.11.2012 року в частині опису та арешту належного ОСОБА_1 майна - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки, розміром 1,8829 га., для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області;

- визнати неправомірним та скасувати акт опису та арешту зазначеного майна від 07.02.2013 р.

Постановою від 28 березня 2013 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Одеський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим. що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, не повно з'ясував обставини, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Так апелянт зазначає, що суд першої інстанції при розгляду справи не перевірив чи діяв відповідач на підставі, у межах та у спосіб передбачені Конституцією, з використанням повноважень з метою з якою ці повноваження надані; обгрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для вчинення оскаржених дій.

Також апелянт посилається на те, що порушенням судом вимог ч. 4, 5 ст. 6 КАС України, фактично вона була позбавлена права на належний розгляд справи і її право на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів було знецінено.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на неврахування судом першої інстанції вимог ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлена мінімальна кількість понятих (дві особи) при проведені таких виконавчих дій, зокрема,як арешт майна, в той час як в оскарженому акті зазначений лише один понятий, якому не роз'яснювались його права.

Як на підставу для скасування оскарженої постанови апелянт посилається і на те що суд першої інстанції не надав правової оцінки тому факту, що відповідно до ст. ст. 60, 70, 73 Сімейного кодексу України Ѕ частини нерухомого майна належить її чоловіку, а відповідно до п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України о 01 січня 2016 року заборонена відчуження земельних ділянок для ведення селянського господарства.

Третя особа ОСОБА_3 надала письмові заперечення на апеляційну скаргу в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Відповідач письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу ОСОБА_4 15.11.2008 року житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, розміром 1,8829 га, для проведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області передані в іпотеку ОСОБА_3.

Строк платежу за договором займу, який забезпечується вищезазначеним договором іпотеки, настав 15 листопада 2009 року.

Також суд першої інстанції встановив, що житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, розміром 1,8829 га. належать на праві приватної власності позивача, що підтверджено матеріалами справи.

09 листопада 2012 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області, на підставі ст.ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 винесено виконавчий напис, згідно якого запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки.

Також запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації житлового будинку та земельної ділянки, задовольнити вимоги ОСОБА_5 у загальному розмірі 2 759 273,54 грн., з яких 2 208 895 грн., що є еквівалентом 212500 євро становить сума заборгованості по договору, 353690,60 грн., згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України та 1700 (одна тисяча сімсот) грн. - плата за вчинення виконавчого напису.

ОСОБА_3 21.12.2012 року було пред'явлено виконавчий напис до виконання до відділу Державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

25.12.2012 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області Ковальовою Н.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 35820116 та надано строк позивачу для добровільного виконання рішення до 03.01.2013 року. В свою чергу, враховуючи ненадання боржником - ОСОБА_1 документального підтвердження виконання рішення державного виконавця від 25.12.2012 року, а саме оплати 2759273,54 грн. державний виконавець розпочав примусове виконання цього рішення.

З метою забезпечення виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Котовського нотаріального округу ОСОБА_4 від 09.11.2012 року, державним виконавцем складений акт опису та арешту майна позивача - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки, розміром 1,8829 га, для проведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області.

Суд першої інстанції встановив, що виконавчий напис приватного нотаріусу Котовського нотаріального округу ОСОБА_4 від 09.11.2012 року, а також постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 35820116 від 25.12.2012 року у встановленому законом порядку не оскаржені та не скасовані.

Також суд першої інстанції встановив, що дотримуючись приписів чинного законодавства України, з метою забезпечення виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Котовського нотаріального округу ОСОБА_4 від 09.11.2012 року, державним виконавцем складений акт опису та арешту майна позивача - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки, розміром 1,8829 га, для проведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення апелянта, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що предметом спору є дії державного виконавця щодо складання акту опису та арешту майна та сам акт опису та арешту майна від 07 лютого 2013 року, складений державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області - Ковальовою Наталією Миколаївною в рамках виконавчого провадження № 711/9.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для визнання дій державного виконавця неправомірними, оскільки вони вчинені з порушенням вимог ст. ст. 1, 2, 15, ч. 1, 2 ст. 17, п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Також апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для скасування оскарженого акту опису та арешту майна.

Дослідивши копії виконавчого провадження, апеляційний суд встановив, що стягувачем у виконавчому провадженні та іпотекодержателем за нотаріально посвідченим договором іпотеки від 15.11.2008 р. є ОСОБА_3 (а.с. 57, 59, 61).

Виконавчий напис нотаріуса 09.11.2012 р. містить інформацію про перебування належного позивачу майна в іпотеці у гр. ОСОБА_5 (а.с. 58), та в ньому запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, задовольнити вимоги гр. ОСОБА_3.

Таким чином, апеляційний суд встановив, що виконавчий документ - виконавчий напис нотаріуса 09.11.2012 р. (а.с. 58) має розбіжності у написанні по батькові стягувача, внаслідок чого не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Саме за таких обставин має бути скасований оскаржений позивачем акт опису та арешту майна від 07 лютого 2013 року, складений державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області - Ковальовою Наталією Миколаївною в рамках виконавчого провадження № 711/9.

Щодо доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд не приймає їх до уваги, оскільки власником майна, яке передано в іпотеку є тільки ОСОБА_1, що підтверджено матеріалами справи: копією Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 69), копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 72), копією Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 70).

Також безпідставними є посилання апелянт на порушення норм матеріального права, а саме п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України, оскільки оскаржені дії та акт не є тотожнім поняттю «відчуження земельних ділянок для ведення селянського господарства».

Не обґрунтованими є посилання апелянта і на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме на порушення ч. 4, 5 ст. 6 КАС України, оскільки право апелянта на звернення до суду за захистом своїх прав відновлено судом першої інстанції шляхом постановлення ухвали від 26 лютого 2013 року, якою суд першої інстанції поновив строк звернення до суду та відкрив провадження у справі.

Надуманими та необґрунтованими є доводи стосовно того, що суд першої інстанції

не перевірив чи діяв відповідач на підставі, у межах та у спосіб передбачені Конституцією, з використанням повноважень з метою з якою ці повноваження надані; обгрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для вчинення оскаржених дій.

Також апелянт посилається на те, що порушенням судом вимог ч. 4, 5 ст. 6 КАС України, фактично вона була позбавлена права на належний розгляд справи і її право на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів було знецінено.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 202 КАС України, це є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови та ухвалення нового судового рішення, про часткове задоволення адміністративного позову.

Оскільки апеляційна скарга задоволена частково, з урахуванням положень ст. 94 КАС України, понесені апелянтом судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 2 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2013 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області - Ковальової Наталії Миколаївни щодо вчинення арешту майна ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № 711/9.

Визнати протиправним та скасувати акт опису та арешту майна від 07 лютого 2013 року, складений державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області - Ковальовою Наталією Миколаївною в рамках виконавчого провадження № 711/9.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 04.02.2015 р.

Головуючий: суддя С.Д Домусчі

суддя О.О.Кравець

суддя Л.П.Шеметенко