Справа № 2а-9191/10/1370
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ К/800/26313/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого-судді Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Львівського міського центру зайнятості на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2014 року у справі за позовом Львівського міського центру зайнятості, Львівського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановила:

У жовтні 2010 року Львівський міський центр зайнятості та Львівський обласний центр зайнятості звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2010 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівського міського центру зайнятості 3800 грн. 43 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівського обласного центру зайнятості 328 грн. 30 коп.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2014 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2010 року скасовано, а провадження у справі за позовом Львівського міського центру зайнятості, Львівського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрито, в зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У касаційній скарзі Львівський міський центр зайнятості просить ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2014 року скасувати, а провадження у справі закрити в зв'язку зі смертю позивача.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанції щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд апеляційної інстанції виходив з того, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Проте, до такого висновку суд дійшов в порушення норм процесуального права виходячи з наступного.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

У відповідності до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції статті, яка діяла під час розгляду справи) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Водночас, частиною 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції того ж періоду) передбачено право суб'єкта владних повноважень на звернення до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України, а частиною 4 цієї статті встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник у сфері правовідносин з приводу загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, а саме стягнення допомоги з застрахованої особи, на підставі частини 3 статті 36 Закону України від 02 березня 2000 року № 1533-ІІІ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі Закон № 1533-ІІІ).

За змістом пункту 5 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно положень частини 3 статті 36 Закону № 1533-ІІІ сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Водночас, як встановлено статтею 39 цього ж Закону, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

В свою чергу, пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 року за № 915/5136, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Отже чинним (в період провадження у справі) законодавством передбачено право Центру на звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів, при цьому, він є суб'єктом владних повноважень, у розумінні пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, а спір носить публічно-правовий характер.

Крім того, подібні правовідносини були предметом розгляду в Верховному Суді України (постанова Верховного Суду України від 30 вересня 2014 року №21-367а14, від 08 липня 2014 року №21-79а14, від 10 червня 2014 року №21-198а14), рішення якого, згідно статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для застосування судом апеляційної інстанції пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України та закриття провадження у справі, оскільки, на момент постановлення оскаржуваної ухвали, даний спір належало розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Водночас, закриваючи провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України судом апеляційної інстанції не надано належної юридичної оцінки свідоцтву про смерть ОСОБА_2, що відповідно до пункту 5 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для закриття провадження у справі.

За правилами частини 1 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За таких обставин, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Львівського міського центру зайнятості задовольнити частково, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2014 року у справі за позовом Львівського міського центру зайнятості, Львівського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Заїка

Судді А.Ф. Загородній

М.Г. Кобилянський