Справа № 826/14158/14
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою відповідача - Національного агентства України з питань державної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції України до Національного агентства України з питань державної служби про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 Державна фінансова інспекція України звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила:

- зобов'язати Національне агентство з питань державної служби виконати Вимогу Державної фінансової інспекції України №08-14/452 від 24 вересня 2014 року - в частині:

пункту 2 - провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до державних цільових фондів на суму 940,00 грн. та повернути зайво сплачені кошти (зарахувати в рахунок майбутніх платежів);

пункту 3 - провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до державних цільових фондів на суму 620,00 грн. та повернути зайво сплачені кошти (зарахувати в рахунок майбутніх платежів);

пункту 4 - відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість за орендарями (Центром адаптації державної служби до стандартів Європейського Союзу та Школи вищого корпусу державної служби), щодо яких здійснено безпідставні витрати, вжити передбачених законодавством вичерпних заходів щодо стягнення матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 40400,00 грн. із зазначених орендарів за неоплачені послуги з утримання та забезпечення надання комунальних послуг;

пункту 5 - вжити вичерпних передбачених законодавством заходів щодо стягнення ТОВ «АВС-Енерго» зайво сплачених коштів у сумі 160500,00 грн;

у разі неможливості стягнення зайво сплачених витрат за капітальні ремонти зовнішньої електромережі на загальну суму 160500,00 грн. з ТОВ «АВС - Енерго», відшкодувати у встановленому законодавством порядку, вказані витрати за рахунок осіб, внаслідок дій/бездіяльності яких було допущено виявлене порушення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2014 року адміністративний позов Державної фінансової інспекції України до Національного агентства України з питань державної служби - задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову. Відповідач мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята із порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, пояснення з'явившихся учасників процесу, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню. Проте, з інших мотивів, ніж ті, що містяться в апеляційній скарзі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову постанову, якщо судом не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального чи процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01 січня 2011 року по завершений звітний місяць 2014 року, у ході якої виявлено порушення законодавства.

За результатами проведеної ревізії позивачем було складено акт №08-21/5 від 06 березня 2014 року.

На підставі зазначеного акту видано Вимогу про усунення порушень №08-14/452 від 24 вересня 2014 року, якою Національне агентство України з питань державної служби зобов'язано:

- провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до державних цільових фондів на суму 940,00 грн. та повернути зайво сплачені кошти (зарахувати в рахунок майбутніх платежів);

- провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до державних цільових фондів на суму 620,00 грн. та повернути зайво сплачені кошти (зарахувати в рахунок майбутніх платежів);

- відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість за орендарями (Центром адаптації державної служби до стандартів Європейського Союзу та Школи вищого корпусу державної служби), щодо яких здійснено безпідставні витрати, вжити передбачених законодавством вичерпних заходів щодо стягнення матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 40400,00 грн. із зазначених орендарів за неоплачені послуги з утримання та забезпечення надання комунальних послуг;

- вжити вичерпних передбачених законодавством заходів щодо стягнення ТОВ «АВС-Енерго» зайво сплачених коштів у сумі 160500,00 грн, а у разі неможливості стягнення зайво сплачених витрат за капітальні ремонти зовнішньої електромережі на загальну суму 160500,00 грн. з ТОВ «АВС - Енерго», відшкодувати у встановленому законодавством порядку, вказані витрати за рахунок осіб, внаслідок дій/бездіяльності яких було допущено виявлене порушення (а.с. 121-123).

З метою повного усунення виявлених порушень, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Колегія суддів, не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України №499/2011 від 23 квітня 2011 року, основними завданнями Держфінінспекції України є реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю, а також внесення пропозицій щодо її формування.

Згідно з пунктом 6 вказаного вище Положення, Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність до вимог чинного законодавства і у цій частині вона є обов'язкова до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів звертає увагу, що у органу державного фінансового контролю наявні повноваження щодо права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених в ходу перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою яких неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що ним виконано усі передбачені законодавством заходи щодо виконання Вимоги Державної фінансової інспекції України №08-14/452 від 24 вересня 2014 року.

Проте, судді апеляційної інстанції не приймають доводи, викладені у апеляційній скарзі з наступних підстав.

Належним засобом задоволення позовних вимог та майнового інтересу держави є зобов'язання відповідача вчинити дії для стягнення сум коштів у судовому та позасудовому порядку. При цьому обсяг цих дій та час їх вчинення має максимально відповідати меті перерахування коштів на рахунки відповідача.

Виконання відповідачем Вимоги №08-14/452 не підтверджено належним чином.

Проте, в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є виявлені збитки, їх розмір та стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнені за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Аналогічний висновок про застосування зазначених вище норм матеріального права міститься у постановах Верховного Суду України, які прийняті за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах: від 15 квітня 2014 року у справах №21-40а14 та №21-63а14, від 13 травня 2014 року у справі №21-89а14, від 20 травня 2014 року у справі №21-93а14.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2442 КАС України, рішення Верховного Суду України прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

За вказаних обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги Державної фінансової інспекції України, які полягають у повторному зобов'язанні відповідача виконати обов'язкові до виконання вимоги щодо відшкодування виявлених збитків - не можуть бути задоволені, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи призвели до неправильного вирішення справи, тому постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2014 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови по справі, якою Державній фінансовій інспекції України у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Статтею 202 КАС України передбачено, що підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 207 КАС України, суд, -

Постановив:

Апеляційну скаргу Національного агентства України з питань державної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2014 року - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Державної фінансової інспекції України - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів піс ля набрання постановою законної сили.

Постанову складено в повному обсязі - 11.02.2015 р.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді:

Л.М. Гром

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.