Справа № 815/424/14
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/424/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого -судді Андрухіва В.В.

при секретарі Белан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, Головного управління Державного казначейства України в Одеській області, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати пункт наказу начальника ГУМВС України в Одеській області від 16.12.2013 року № 705 о/с, в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області;

- визнати незаконним та скасувати пункт наказу начальника ГУМВС України в Одеській області від 26.11.2013 року №2981, в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1,оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області; поновити ОСОБА_1 на роботі , на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області;

- визнати незаконним та скасувати пункт наказу начальника Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 26.11.2013 року № 864, в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області;

- поновити ОСОБА_1, строк звернення до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ГУМВС України в Одеській області; Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, Головного управління Державного казначейства України в Одеській області;

- поновити ОСОБА_1 на роботі, на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області;

- зобов'язати ГУМВС України в Одеській області сплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з наступного дня звільнення ОСОБА_1 по день поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

У судовому засіданні 30.01.2014 року відповідно до приписів ст.55 КАС України, судом здійснено заміну відповідача - Головного управління Державного казначейства України в Одеській області, процесуальним правонаступником - Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області, яке утворено внаслідок проведення відповідної реорганізації органів Державного казначейства України.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з 2006 року він проходив службу в органах внутрішніх справ. Згідно наказу № 89 о/с від 18 серпня 2009 року позивач був призначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Позивач вказав, що 23.10.2013 року він захворів, у зв'язку з чим звернувся до поліклініки ВМЗ ГУМВС України в Одеській області, де після обстеження та встановлення діагнозу йому були відкриті листи непрацездатності № 8294, № 8651. У зв'язку з тим , що стан його здоров'я погіршувався, позивач звернувся за лікарняною допомогою до Одеської міської поліклініки № 28, де після обстеження та встановлення діагнозу, був відкритий лист непрацездатності № 404347, про що він повідомив своє керівництво. На лікарняному позивач знаходився до 23.12.2013 року.

23.12.2013 року позивачу стало відомо, що під час знаходження на лікарняному по відношенню до нього були прийняті накази № 2981 від 26.11.2013 року та № 705 о/с від 16.12.2013 року начальника ГУМВС України в Одеській області "Про покарання працівника Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області", тобто позивач був звільнений з органів внутрішніх справ України за ст.66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ. Причиною звільнення стало порушення ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155 від 22.02.2012 року, звернення колегії МВС України до особового складу органів внутрішніх справ України та військовослужбовців внутрішніх військ від 07.02.2012 року, ігнорування наказів, вказівок і розпоряджень МВС та ГУМВС щодо неухильного дотримання транспортної дисципліни, що виразилось в керуванні 26.11.2013 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмови від проходження медичного огляду, а також у відсутності позивача на роботі 26.11.2013 року без поважної причини. Позивач вказав, що автомобілем в стані алкогольного сп'яніння не керував, від проходження медогляду на стан сп"яніння не відмовлявся, на роботі 26.11.2013 року був відсутній з поважної причини, оскільки хворів.

Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що26.11.2013 року біля 00.00 год. він рухався на автомобілі "Міцубісі" в крайній правій смузі по вул. Дніпропетровська дорога, в тому ж напрямку в середній смузі рухався автомобіль "Лексус" білого кольору, який вдарив його автомобіль в переднє крило та бампер. Він зупинився, оглянув місце зіткнення та виявив, що обидва авто отримали пошкодження. В цей час до нього підійшло двоє чоловіків, які почали вимагати гроші на ремонт, однак він відмовився платити та пояснив їм, що винуватцями ДТП є вони. Після цього вони сказали, що в них є знайомі даїшники, і вони зроблять його винуватим. Через деякий час приїхали працівники ДАІ і запропонували йому вирішити питання з водієм "Лексуса" на місці, інакше будуть проблеми. Від пропозиції працівників ДАІ ОСОБА_1 відмовився, тоді інспектор ДПС ОСОБА_2 запропонував йому поїхати на медичне обстеження в КП "ООНД", яке розташоване по вул. Бреуса в м.Одесі, оскільки він начебто перебуває в стані алкогольного сп'яніння, але ОСОБА_1 заперечив та пояснив, що відповідно до Наказу № 400/600 та Інструкції № 931/16947 від 06.10.2009 року огляд проводиться працівниками ДАІ або у найближчій лікарні. Однак інспектор ДПС ОСОБА_2 відмовився проводити огляд на місці, пославшись на те, що у нього немає прибору, також ОСОБА_1 отримав відмову інспектора про проходження медогляду у найближчому медичному закладі - Обласна лікарня, який знаходиться на вул. Заболотного, 26 в м.Одесі, тобто неподалік від місця ДТП. Позивач пояснив, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння та напередодні алкоголю не вживав, від проходження медогляду не відмовлявся, а навпаки, запропонував взяти кров для виявлення алкоголю, про що зробив напис у висновку. Однак, лікар ОСОБА_3 відмовилася брати в нього аналіз крові. О 04.50. год. лікар ОСОБА_3 почала складати акт медичного огляду № 002574, після складання акту, приблизно о 05 годині ранку вона почала складати висновок медичного огляду, який позивач так і не отримав. 03.12.2013 року позивачу стало відомо, що відносно нього складено адміністративні протоколи АГ 2 № 783883, АГ 2 № 783884, постанову АА №745116 від 26.11.2013 року при отриманні їх у приміщенні ДАІ Суворовського району м.Одеси. З протоколу АГ 2 №783883 від 26.11.2013 року вбачалося, що він 26.11 2013 р. о 01.00 годин керував в стані алкогольного сп'яніння автомобілем "Міцубісі" по вул. Дніпропетровська дорога та відмовився від проходження медогляду. Пізніше позивач звернувся до Балтського районного суду Одеської області, де в судовому порядку оскаржив протоколи серії АГ 2 № 783884, серії АГ 2 № 783883 від 26.11.2013 року, та постанову АА №745116 від 26.11.2013 року (справа №493/2895/13-а). Позивач вказав, що вказані в наказах № 705 о/с від 16.12.2013 року; № 2981, №864 від 26.11.2013 року причини його звільнення не відповідають дійсності, оскільки з 06.11.2013 року по 23.12.2013 року він знаходився на лікарняному, що підтверджується копіями документів: листками непрацездатності № 8651, № 8294, № 404347 та випискою з медичної картки амбулаторного хворого, автомобілем в стані алкогольного сп'яніння не керував, адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП не скоював.

Позивач також вказав, що не був обізнаний про проведення відносно нього службового розслідування, та, не дивлячись на неодноразові звернення, позивач не був своєчасно ознайомлений з оскаржуваними наказами.

Таким чином, позивач вважає наказ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 26.11.2013 року № 864, накази ГУМВС України в Одеській області від 26.11.2013 року № 2981, від 16.12.2013 року № 705 о/с протиправними та просить їх скасувати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі з наведених вище підстав та просив його задовольнити.

Представники відповідачів - ГУМВС України в Одеській області та Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову ОСОБА_1, зазначивши, що позивачем порушено вимоги ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460- IV, п. 2.5. Правил дорожнього руху, п.п. 2.4, 4.1 розділу III, п.1.1. розділу IV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 року №155, звернення колегії МВС України до особового складу органів внутрішніх справ України та військовослужбовців внутрішніх військ від 07.02.2012, ігнорування вимог наказів, вказівок і розпоряджень МВС та ГУМВС щодо неухильного дотримання транспортної дисципліни, що виразилось в керуванні 26.11.2013 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмови від проходження медичного огляду, а також у відсутності на роботі 26.11.2013 року без поважної причини. Тому до позивача було правомірно звільнено з органів внутрішніх справ за дикредитацію звання працівника органів внутрішніх справ.

Крім того, представники відповідача вказали, що з послужного списку капітана міліції ОСОБА_1 вбачається, що останній за період служби в ОВС неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, а у жовтні 2010 року наказом начальника ГУМВС був звільнений у запас Збройних Сил за п.64 "є" (за порушення дисципліни). Згідно службової характеристики за період служби зарекомендував себе посередньо, не завжди дотримувався вимог наказів, які регламентують його роботу, систематично допускав порушення службової дисципліни. Таким чином, наказ про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за п.66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ прийнято без порушення вимог чинного законодавства, тому у задоволенні позовних вимог відповідачі просили відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання, про поважність причини неявки до суду не повідомив, тому суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та представників ГУМВС України в Одеській області та Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, допитавши свідків - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, дослідивши матеріали особової справи позивача та надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що з 2006 року ОСОБА_1 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України, згідно наказу № 89 о/с від 18 серпня 2009 року був призначений на посаду оперупоановаженого сектору карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, що підтверджується матеріалами його особової справи, дослідженої у судовому засіданні.

26.11.2013 року біля 00.00 годин по вул.Дніпропетровська дорога, 80 в м.Одесі сталася ДТП за участю ОСОБА_1

Після прибуття на місце події працівників ДАІ, останні запропонували ОСОБА_1 пройти медогляд на стан сп"яніння, оскільки підозрювали, що ОСОБА_1 перебуває в нетверезому стані. У зв'язку з відсутністю у інспекторів ДАІ приладу для проведення медогляду на місці (алкотесту) ОСОБА_1 запропонували пройти медогляд в Одеському обласному наркологічному диспансері (ООНД) на вул.Бреуса в м.Одесі, хоча позивач наполягав на медогляді у найближчому медичному закладі, що розташований неподалік місця ДТП по вул.Заболотного - в Одеській обласній клінічній лікарні.

Допитані у судовому засіданні свідки - інспектори ОСОБА_19 та ОСОБА_2 підтвердили викладені вище обставини щодо направлення ОСОБА_1 на медогляд, підтвердили відсутність у них 26.11.2013 року приладу для обстеження водія на місці на стан сп'яніння та пояснили, що Одеська обласна лікарня отримане від водіїв біосеридовище все одно доставляє до ООНД, тому для прискорення отримання результату вони доставили ОСОБА_1 саме в ООНД. Також свідки підтвердили, що ОСОБА_1 погоджувався здати для аналізу на стан сп'яніння кров, але лікар ООНД наполягав на аналізі сечі.

Судом також встановлено, що 26.11.2013 о 01.05 год. до чергової частини Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області надійшло повідомлення оператора " 102" від гр. ОСОБА_10, про те, що на розі вулиць Дніпропетровська дорога та Марсельська, було скоєно дорожно - транспортну пригоду за участю співробітника міліції (том 1 а.с.61).

Також 26.11.2013 року заступником начальника сектору ДІМ Суворовського РВ майором міліції ОСОБА_6, заступником начальника Суворовського РВ майора міліції ОСОБА_4, діьничним інспектором міліції сектору ДІМ майором міліції ОСОБА_5 складено акт про виїзд на місце ДТП 26.11.2013 року о 01.20 год. та відмову ОСОБА_1 від надання письмових пояснень за фактом ДТП.(том 1 а.с.62).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підтвердили суду факт відмови позивача від надання пояснень за обставинами ДТП, а свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що весь час перебування на місці ДТП він знаходився в автомобілі та особисто не був присутній при відмові ОСОБА_1 від дачі пояснень. При цьому останній свідок підтвердив, що акт він читав, і якщо його підписав, то так і було.

26.11.2013 року начальником Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області видано наказ № 863 "Про призначення проведення службового розслідування" за фактом ДТП за участю співробітника міліції, проведення якого доручено начальнику СКЗ Суворовського РВ ОМУ майору міліції ОСОБА_11 (том 1 а.с.60).

Суд вважає, що складений 26.11.2013 року акт, в якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від дачі пояснень про обставини ДТП (том 1 а.с.62) не може вважатися відмовою позивача від дачі письмових пояснень в межах службового розслідування, призначеного наказом начальника Суворовського РВ № 863 від 26.11.2013 року, оскільки відмова, зафіксована в акті, передувала призначенню службового розслідування.

Таким чином, після призначення службового розслідування позивачу не пропонувалося надати письмові пояснення за обставинами, які з'ясовувалися уповноваженою на те особою - начальником СКЗ Суворовського РВ ОСОБА_11

26.11.2013 на ім'я начальника Суворовського РВ полковника міліції ОСОБА_12 від заступника начальника Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ підполковника міліції ОСОБА_13 надійшов рапорт про те, що 26.11.2013 року о 09.00. год. та о 12.30 год. він виявив відсутність на роботі оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, капітана міліції ОСОБА_1, про що складено відповідні акти (том 1 а.с.64, 65,66).

На рапорті підполковника міліції ОСОБА_13 міститься резолюція начальника Суворовського РВ про проведення ОСОБА_11 перевірки причини відсутності позивача на службі (том 1 а.с.64).

26.11.2013 року комісією в складі: заступника начальника Суворовського РВ майора міліції ОСОБА_4, старшого інспектора дозвільної системи майора міліції ОСОБА_14, інспектора сектора кадрового забезпечення Суворовського РВ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_15 було складено акт про те, що близько 10 год. 40 хв. ними здійснено відвідування місця мешкання оперуповноваженого карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ капітана міліції ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, для надання ним пояснення за фактом дорожно-транспортної пригоди, яка сталася з ним в ніч з 25.11.13 року на 26.11.13 року на розі вул. Дніпропетровська дорога та вул. Марсельська, однак двері їм ніхто не відчинив. Сусід з квартири № 19 вищевказаного будинку ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_1 не пам'ятає, коли останній раз бачив ОСОБА_1 На телефонні дзвінки за номером - НОМЕР_1 ОСОБА_1 не відповідав. (том 1 а.с. 67).

В наданих суду відповідачем матеріалах службового розслідування у відношенні ОСОБА_1 наявний лист Сектора медичного забезпечення ГУМВС України в Одеській області від 26.11.2013 року за № 17/185-6 на адресу начальника ОМУ ГУМВС України в Одеській області про те, що капітан міліції ОСОБА_1 знаходився на лікарняному в період: з 06.11.13 по 19.11.13; та з 20.11.13 по 25.11.13 ( том 1 а.с.72). Як вбачається з цього листа, це є відповідь на запит від 25.11.2013 року вих.№31/8-3671. Тобто, інформація про перебування позивача на лікарняному з'ясовувалася ще напередодні призначення службової перевірки факту відсутності позивача на роботі керівником Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області, і жодним чином причини відсутності позивача на роботі 26.11.2013 року не були перевірені особою, що проводила службове розслідування.

Наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 року за № 541/23073, затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі за текстом - Інструкція № 230).

Згідно п.1.2 Інструкції № 230, службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

Відповідно до п.5.1 Інструкції № 230 службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

Згідно п.6.3.2, п.6.3.5 Інструкції № 230 особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України.

Судом встановлено, що право позивача на участь у службовому розслідуванні та надання письмових пояснень було порушено, оскільки він не був обізнаний про його проведення. Призначення та закінчення службового розслідування протягом одного робочого дня, при тому що Інструкція № 230 надає час для проведення службового розслідування до одного місяця, на думку суду, перешкодило всебічному та об'єктивному з'ясуванню усіх обставин, що мали бути перевірені особою, яка його проводила.

Перевіряючим не було з'ясовано в Секторі медичного забезпечення ГУМВС причини закриття лікарняного позивачу 25.11.2013 року, дійсної причини віідсутності позивача на роботі 26.11.2013 року, не встановлене його місцезнаходження для отримання письмових пояснень.

Разом з тим, згідно абз.2 п.6.3.6 Інструкції № 230, забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового і начальницького складу письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Як встановлено судом, під час проведення службового розслідування позивачу не пропонувалося надати письмові пояснення ані щодо обставин ДТП, ані щодо причини відсутності на роботі 26.11.2013 року, і він від дачі таких пояснень під час проведення службового розслідування не відмовлявся.

Таким чином, були відсутні підстави для затвердження висновку службового розслідування начальником Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Проте, 26.11.2013 року начальником Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області полковником міліції ОСОБА_12 затверджено висновки службового розслідування, на підставі яких прийнято наказ №864 "Про клопотання щодо звільнення працівника Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС капітана міліції ОСОБА_1" за п.66 Положення (за дискредитацію).

26.11.2013 року ГУМВС України в Одеській області видано наказ №2981 "Про покарання працівника Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС", яким за грубе порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460- IV, п. 2.5. Правил дорожнього руху, п.п. 2.4, 4.1 розділу III, п.1.1. розділу IV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 року №155, звернення колегії МВС України до особового складу органів внутрішніх справ України та військовослужбовців внутрішніх військ від 07.02.2012, ігнорування вимог наказів, вказівок і розпоряджень МВС та ГУМВС щодо неухильного дотримання транспортної дисципліни, що виразилось в керуванні 26.11.2013 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмови від проходження медичного огляду, а також у відсутності на роботі 26.11.2013 року без поважної причини оперуповноваженого карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за ст. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

16.12.2013 року ГУМВС України в Одеській області прийнято наказ по особовому складу №705 о/с, яким капітана міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області звільнено у запас Збройних Сил за п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за дискредитацію).

Згідно частини 1 статті 8 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 із змінами та доповненнями (далі за текстом - Положення).

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року № 3640-ІV (далі - Статут).

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі -Дисциплінарний статут ОВС), службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до статті 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Чинним законодавством не визначено поняття дискредитації.

Ці вимоги відображені у ст.5 Закону України "Про державну службу", Кодексі честі працівника органів внутрішніх справ, Етичному кодексі працівника органів внутрішніх справ та інших нормативно-правових актах, що регулюють діяльність органів системи МВС України та їх особового складу.

Тому під вчинками, що дискредитують звання працівника ОВС та власне органи внутрішніх справ, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв'язку з виконанням службових обов'язків або не пов'язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

До таких вчинків, слід віднести: вчинення злочину, встановленого вироком суду, що набрав законної сили; скоєння корупційного діяння як різновиду адміністративного правопорушення; систематичне скоєння адміністративних правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління, громадський порядок та громадську безпеку; заняття підприємницькою діяльністю; організацію страйків та участь у них; розголошення службової таємниці; появу на службі або поза службою в нетверезому стані, що ображає людську гідність; вживання алкогольних напоїв у форменому одязі у громадських місцях; прийняття наркотичних або токсичних препаратів без рецепту лікаря; систематичне порушення правил носіння форменого одягу, зовнішньої охайності; неодноразове грубе і зверхнє ставлення до громадян; прояви жорстокого або принизливого ставлення до людей; скоєння аморального проступку, не сумісного з продовженням служби в ОВС; систематичне поширення компрометуючої ОВС України інформації за допомогою засобів мас-медіа.

Оскільки відповідачем не виносилось наказу щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, звільнення за ст.66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України не є дисциплінарним стягненням, а є самостійною підставою звільнення з органів внутрішніх справ.

Як вбачається з оскаржуваних позивачем наказів відповідачів, підставами для звільнення позивача з органів внутрішніх справ є керування ним автомобілем 26.11.2013 року з явними ознаками алкогольного сп"яніння та відмова від проходження медогляду, чим порушено п. 2.5 Правил дорожнього руху, а також відсутність позивача на роботі 26.11.2013 року без поважної причини.

Разом з тим, постановою Балтського районного суду Одеської області від 07.02.2014 року по справі №493/3013/13-п, яка набрала законної сили 30.05.2014 року, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України - закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.4 ст.72 КАС України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Тобто, вищевказана постанова Балтського районного суду Одеської області від 07.02.2014 року є обов"язковою для адміністративного суду в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно позивачем. Згідно даної постанови діяння з боку ОСОБА_1 - керування 26.11.2013 року автомобілем з ознаками алкогольного сп"яніння та відмова від проходження медичного огляду на стан сп"яніння - не мало місця, і ОСОБА_1 вказаного діяння не вчиняв.

Також суд не бере до уваги посилання відповідачів в оскаржуваних наказах на відсутність позивача на роботі 26.11.2013 року без поважної причини, оскільки, як встановлено судом, позивач в цей день хворів.

Так, судом встановлено, що в періоди з 06.11.2013 року до 19.11.2013 року та з 20.11.2013 року по 25.11.2013 року ОСОБА_17 був тимчасово непрацездатний, що підтверджується довідками про тимчасову непрацездатність №8294 та №8651, виданими Лікарнею з поліклінікою ГУМВС України в Одеській області (а.с.17,18), а також хворів з 04.12.2013 року по 23.12.2013 року, що підтверджується листком непрацездатності Серії АГГ №40434, виданим Комунальною установою "Центр первинної медико-санітарної допомоги №28" (том 1 а.с.19).

Крім того, судом встановлено, що довідка про тимчасову непрацездатність №8651 містить виправлення дати, до якої відкрито лікарняний позивачу, з «двадцять дев'яте листопада 2013 року» на «двадцять п'яте листопада 2013 року».

Допитаний у судовому засіданні свідок - ЛОР-лікар Лікарні з поліклінікою ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7, яка відкривала позивачу довідку про тимчасову непрацездатність № 8651 з 20.11.2013 року, пояснила суду, що з огляду на первиний дігноз, виставлений ОСОБА_1 (гострий гайморит), він був звільнений від роботи до 29.11.2013 року. Проте, через порушення режиму лікування (неявку до медичного закладу на процедури більше трьох днів) рішенням лікарської комісії довідка про тимчасову непрацездатність була закрита 25.11.2013 року. Свідок ОСОБА_7 також пояснила, що хворий ОСОБА_1 для закриття лікарняного (довідки) не викликався, оскільки в неї був відсутній телефон ОСОБА_1

Допитаний у судовому засіданні свідок - голова лікарської комісії Лікарні з поліклінікою ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8, який здійснював виправлення дати закінчення терміну непрацездатності позивача та закривав лікарняний, пояснив суду, що термін лікування гаймориту складає 8-12 днів, однак через порушення позивачем режиму лікування довідку про тимчасову непрацездатність закрито позивачу 25.11.2013 року. При цьому, свідок зазначив, що лікар ОСОБА_7 телефонувала позивачу, але він на телефоний дзвінок не відповідав, тому довідка була закрита за відсутності позивача.

Показання свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 щодо спроби викликати ОСОБА_1 для закриття лікарняного суд оцінює критично, оскільки показання свідків в цій частині суперечать одне одному.

Наказом МОЗ України № 455 від 13.11.2001року (зареєстровано в Мінстерстві юстиції України 4 грудня 2001 року за № 1005/6196) затверджено Інструкцію про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (далі за текстом - Інструкція № 455).

Наказом МОЗ України № 882 від 06.12.2011 року (зареєстровано в Міністерстві

юстиції України 2 лютого 2012 року за № 163/20476) до вказаної Інструкції було внесено зміни. Цей Наказ було погоджено у тому числі й Міністром внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 2.22 Інструкції № 455 тимчасова непрацездатність осіб рядового начальницького складу засвідчується довідкою органу, у сфері управління якого перебувають заклади охорони здоров'я. У разі вибору особою рядового і начальницького складу лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи довідка видається відповідно до пункту 1.9 розділу 1 цієї Інструкції. Порядок видачі довідки, зокрема, у разі захворювання та травми, має відповідати вимогам цієї Інструкції.

Згідно пункту 2.1 Інструкції № 455, у разі захворювання чи травми на весь період тимчасової непрацездатності до відновлення працездатності або до встановлення групи інвалідності медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) видається листок непрацездатності, що обраховується в календарних днях.

Таким чином, згідно п.2.1 Інструкції № 455, у разі захворювання листок непрацездатності (чи довідка) видається на весь період тимчасової непрацездатності.

Як пояснював суду свідок ОСОБА_8, термін лікування гострого гаймориту складає 8-12 днів, тому ЛОР-лікар ОСОБА_7 обґрунтовано відкрила позивачу лікарняний на 10 днів (з 20 по 29 листопада 2013 року). Проте, не пересвідчившись в тому, що хворий ОСОБА_1 одужав, без медичного огляду останнього, лікарська комісія на чолі з ОСОБА_8, в порушення п.2.1 Інструкції, закрила позивачу лікарняний до його одужання.

Наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 року № 532/274/136-ос/1406, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2004 року за № 1456/10055, затверджено Інструкцію про порядок заповнення листка непрацездатності (далі за текстом - Інструкція № 532/274/136-ос/1406).

Відповідно до пункту 3.5 Інструкції № 532/274/136-ос/1406, у графі "Відмітки про порушення режиму:" зазначається дата порушення режиму, що засвідчується підписом лікаря. Види порушень режиму вказуються у графі "Примітка:" з обов'язковим записом у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого.

Проте, в порушення даної Інструкції будь-яких відміток про порушення ОСОБА_1 режиму лікування у довідці про тимчасову непрацездатність не міститься, і про закриття довідки через порушення режиму також не зазначено.

Також судом встановлено, що в Лікарні з поліклінікою ГУМВС України в Одеській області медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_1 за № 71145 відсутня, що підтверджується листом Сектору медичного забезпечення ГУ МВС України в Одеській області за №17/89 від 02.02.2015 року. Доказів того, що медична картка видана на руки ОСОБА_1 Лікарня з поліклінікою ГУМВС України в Одеській області суду також не надала.

Таким чином, підтвердження того, що ОСОБА_1 ЛОР-лікарем було призначено з 21 по 25 листопада щоденно з'являтися до Лікарні з поліклінікою ГУМВС України в Одеській області на процедури, і що через неявку позивача до медичного закладу довідку про тимчасову непрацездатність закрито через порушення режиму (запис про це у медичній картці є обов'язовим) - суду надано не було. За таких обставин, суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про наявність таких приписів лікаря та, відповідно, по порушення позивачем режиму.

Натомість, згідно витребуваної судом з Комунальної установи "Центр первинної медико - санітарної допомоги №28" м.Одеси медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1, він проходив лікування у ЛОР-лікаря ОСОБА_18 в період з 25.11.2013 року по 23.12.2013 року, що підтверджується відповідними записами від 25.11.2013 року, 26.11.2013 року, 03.12.2013 року, 05.12.2013 року, 09.12.2013 року, 13.12.2013 року, 16.12.2013 року, 18.12.2013 року, 20.12.2013 року, 23.12.2013 року, а також картками попереднього запису на прийом до ЛОР-лікаря ОСОБА_18 за відповідні дати (том 2 а.с. 55-64, 77-100).

Згідно пункту 1.9 Інструкції № 455, листок непрацездатності (довідка) в амбулаторно-поліклінічних закладах видається лікуючим лікарем (фельдшером) переважно за місцем проживання чи роботи. У разі вибору особою лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, видаються за наявності заяви-клопотання особи, погодженої з головним лікарем обраного лікувально-профілактичного закладу, або його заступником, засвідченої підписом та круглою печаткою лікувально-профілактичного закладу.

Слід зазначити, що медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_1, оформлена в КУ "Центр первинної медико - санітарної допомоги №28" м.Одеси ще у 2010 році, містить відповідні заяви-клопотання позивача, в тому числі погоджену належним чином заяву від 25 листопада 2013 року (том 2 а.с.78).

Досліджена судом медична документація позивача підтверджує його доводи про те, що він у листопаді 2013 року обрав для надання йому медичної допомоги КУ "Центр первинної медико - санітарної допомоги №28" м.Одеси, де вже кілька років перебував під наглядом ЛОР-лікаря з приводу хронічного гаймориту.

Також суд бере до уваги пояснення позивача, що він поставив до відома ЛОР-лікаря Лікарні з поліклінікою ГУМВС України в Одеській області про те, що буде лікуватися в "Центрі первинної медико-санітарної допомоги №28" м.Одеси, де протягом періоду з 25.11.2013 року до 03.12.2013 року він відмовлявся від відкриття листка непрацездатості через наявність відкритого лікарняного на період з 20 по 29 листопада 2013 року у відомчому медичному закладі.

Таким чином, судом встановлено, що 26.11.2013 року ОСОБА_1 хворів та проходив лікування в "Центрі первинної медико-санітарної допомоги №28", а тому був відсутній на робочому місці з поважної причини.

Також слід зазначити, що в період видання наказу ГУ МВС України в Одеській області від 16.12.2013 року № 705 о/с та на дату звільнення - 23.12.2013 року, позивач перебував на лікарняному згідно листка непрацездатності серії АГЕ № 404347, виданного КУ "Центр первинної медико-санітарної допомоги №28" м.Одеси, а тому його звільнення в період тимчасової непрацездатності є порушенням ч.2 ст.40 КЗпП України

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивач не допускав порушень, які зазначені в оскаржуваних наказах відповідачів, та не вчиняв діянь, які дискредитують звання працівника ОВС та власне органи внутрішніх справ, а тому підстав для звільнення позивача з органів внутрішніх справ за п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за дискредитацію) суд не вбачає. Тому накази відповідачів, що оскаржуються, є протиправними та підлягають скасуванню, а позивач підлягає поновленню на посаді, з якої його було звільнено.

Поновлюючи позивача на посаді, суд також відповідно до ст.235 КЗпП України та п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету міністрів Української РСР від 29.07.1991 року №114 (із змінами та доповненнями), задовольняє вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше ніж за один рік.

Виходячи з вимог п.п.5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 08.02.1995 року № 100, суд визначає середній заробіток наступним чином. Оскільки позивач після поновлення на посаді в жовтні 2013 року працював лише з 23.10.2013 року, тобто не відпрацював два повні місяці, що передували звільненню (дата звільнення - 23.12.2013 року), суд обчислює середній заробіток за фактично відпраціьований період. Заробіток за листопад 2013 року згідно довідки від 21.01.2014 року № 31/24- 6 складає 1660,31 грн. (том 1 а.с.73). До вказаної суми слід додати донараховану та виплачену премію за листопад 2013 року в сумі 418,69 грн. та індексацію за листопад 2013 року в сумі 172,93 грн., що підтверджується листом Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській від 31.07.2014 року № 14/2-М-67 (том 1 а.с.160-161). Загальна сума нарахувань за листопад 2013 року становить: 2251,93 грн. (1660,31 грн. +418,69 грн.+172,93 грн.). Кількість місяців за період вимушеного прогулу в межах одного року складає 12 місяців. Середній заробіток за час вимушеного прогулу 1 рік складає: 2251,93 грн. х 12 місяців = 27023,16 грн.

Оскільки грошове забезпечення нараховувалося та виплачувалося позивачу Суворовським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає стягненню саме з Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Виходячи з вищевикладеного, відповідач не довів суду правомірність оскаржуваних позивачем наказів.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню.

Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - у межах суми стягнення за один місяць

На підставі зазначеної норми суд вважає необхідним допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць - 2251,93 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7-9, 11, 71, 72, 86, 159-163, п.п.2, 3 ч.1 ст.256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 26.11.2013 року № 864 Про клопотання щодо звільнення працівника Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати наказ ГУМВС України в Одеській області від 26.11.2013 року № 2981 "Про покарання працівника Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області" про звільнення оперуповноваженого карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.

Визнати протиправним та скасувати наказ ГУМВС України в Одеській області від 16.12.2013 року № 705 о/с - в частині звільнення з органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_1 (М-185560), оперуповноваженого карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з 23 грудня 2013 року.

Поновити ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді оперуповноваженого карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з 23 грудня 2013 року.

Стягнути з Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за один рік у розмірі 27023,16 грн. (двадцять сім тисяч двадцять три гривні 16 копійок).

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого карного розшуку Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць - 2251,93 грн. (дві тисячі двісті п'ятдесят одна гривня 93 копійки).

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 16 лютого 2015 року.

Суддя: В.В.Андрухів