Справа № 826/19495/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 лютого 2015 року № 826/19495/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Прииватного акціонерного товариства "Виробничо-будівельний комбінат "Кібер"
до Державної податкової інспекції Оболонського району ГУ Міндоходів у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Виробничо-будівельний комбінат «Кібер» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 27 серпня 2014 року № та № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/19495/14, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 26 січня 2015 року.

У судовому засіданні 26 січня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

19 серпня 2014 року Державною податковою інспекцією у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності сплати Приватним акціонерним товариством «Виробничо-будівельний комбінат «Кібер» орендної плати за земельні ділянки за січень, лютий, квітень та травень 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 19 серпня 2014 року № 602/15-03-12.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пункту 57.1 статті 57 та статті 287 Податкового кодексу України, що виразилось у несвоєчасній сплаті орендної плати за земельні ділянки, зокрема, відповідно до декларації № від 22 січня 2014 року:

- податкове зобов'язання у розмірі 133339,26 грн. із граничним терміном сплати 02 березня 2014 року - сплачено відповідно до платіжних доручень № 95 від 11 березня 2014 року, № 103 від 12 березня 2014 року, № 104 від 13 березня 2014 року;

- податкове зобов'язання у розмірі 133339,26 грн. із граничним терміном сплати 30 березня 2014 року - сплачено відповідно до платіжних доручень № 135 від 31 березня 2014 року, № 137 від 01 квітня 2014 року, № 138 від 02 квітня 2014 року, № 141 від 08 квітня 2014 року, № 143 від 09 квітня 2014 року;

- податкове зобов'язання у розмірі 133339,26 грн. із граничним терміном сплати 30 травня 2014 року - сплачено відповідно до платіжних доручень № 236 від 11 червня 2014 року, № 261 від 25 червня 2014 року, № 264 від 26 червня 2014 року, № 265 від 27 червня 2014 року, № 266 від 01 липня 2014 року, № 269 від 02 липня 2014 року;

- податкове зобов'язання у розмірі 133339,26 грн. із граничним терміном сплати 30 червня 204 року - сплачено відповідно до платіжних доручень № 269 від 02 липня 2014 року, № 286 від 15 липня 2014 року, № 308 від 25 липня 2014 року.

Відповідно, податковими повідомленнями - рішеннями від 27 серпня 2014 року № та № Приватному акціонерному товариству «Виробничо-будівельний комбінат «Кібер» нараховано штрафи у розмірі 20% та 10 % у розмірах 6174,13 грн. та 41385,79 грн. відповідно.

Позивач не погоджується із вищевказаними податковими повідомленнями - рішеннями, та зазначає, що в акті перевірки контролюючий орган не правильно визначає платіжні доручення, якими позивачем сплачувалась орендна плата за земельні ділянки за січень, лютий, квітень та травень 2014 року.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як вбачається з акту перевірки, відповідачем встановлено несвоєчасну сплату орендної плати за земельні ділянки за січень, лютий, квітень, травень 2014 року.

В обґрунтування вищезазначених висновків, контролюючий орган посилається на платіжні доручення, якими позивачем сплачена орендна плата за відповідні місяці:

№ 95 від 11 березня 2014 року, № 103 від 12 березня 2014 року, № 104 від 13 березня 2014 року;

№ 135 від 31 березня 2014 року, № 137 від 01 квітня 2014 року, № 138 від 02 квітня 2014 року, № 141 від 08 квітня 2014 року, № 143 від 09 квітня 2014 року;

№ 236 від 11 червня 2014 року, № 261 від 25 червня 2014 року, № 264 від 26 червня 2014 року, № 265 від 27 червня 2014 року, № 266 від 01 липня 2014 року, № 269 від 02 липня 2014 року;

№ 269 від 02 липня 2014 року, № 286 від 15 липня 2014 року, № 308 від 25 липня 2014 року.

В свою чергу, спростовуючи доводи контролюючого органу, позивач зазначає, що відповідачем помилково взято до уваги вищезазначені платіжні доручення, оскільки цими платіжними доручення позивач не сплачував орендну плату за земельні ділянки за січень, лютий, квітень, травень 2014 року.

Натомість, позивачем надані платіжні доручення, якими останнім сплачена сума орендної плати за земельні ділянки, зокрема,

- грошове зобов'язання за січень 2014 року сплачено відповідно до платіжних доручень (в графі призначення платежу зазначено - орендна плата за січень 2014 року) № 89 від 06 березня 2014 року, № 90 від 07 березня 2014 року, № 95 від 11 березня 2014 року, № 103 від 12 березня 2014 року, № 108 від 13 березня 2014 року, № 104 від 13 березня 2014 року;

- грошове зобов'язання за лютий 2014 року сплачено відповідно до платіжних доручень (в графі призначення платежу зазначено - орендна плата за лютий 2014 року) № 130 від 27 березня 2014 року, № 135 від 31 березня 2014 року, № 137 від 01 квітня 2014 року, № 138 від 02 квітня 2014 року, № 141 від 08 квітня 2014 року, № 143 від 09 квітня 2014 року;

- грошове зобов'язання за квітень 2014 року сплачено відповідно до платіжних доручень (в графі призначення платежу зазначено - орендна плата за квітень 2014 року) № 225 від 30 травня 2014 року, № 226 від 02 червня 2014 року, № 232 від 05 червня 2014 року, № 233 від 06 червня 2014 року, № 236 від 11 червня 2014 року;

- грошове зобов'язання за травень 2014 року сплачено відповідно до платіжних доручень (в графі призначення платежу зазначено - орендна плата за травень 2014 року) № 261 від 25 червня 2014 року, № 264 від 26 червня 2014 року, № 265 від 27 червня 2014 року, № 266 від 01 липня 2014 року, № 269 від 02 липня 2014 року.

Дослідивши вищезазначені платіжні доручення, судом встановлені випадки несвоєчасної сплати орендної плати, проте, оскільки при перевірці відповідачем не взято до уваги вищезазначених платіжних доручень, в графі призначення платежу яких зазначені відповідні періоди (січень, лютий, квітень, травень) за які встановлені порушення, суд не може прийняти висновки контролюючого органу, зроблені на підставі платіжних доручень за інші періоди, як обґрунтовані.

Відповідно до статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено право контролюючих органів застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Вищенаведене свідчить, що до виключних повноважень контролюючого органу відносяться контроль за своєчасністю нарахування та сплати податків, зборів, платежів та застосовування до платників податків передбачених законом фінансових (штрафних) санкцій (штрафів) за порушення податкового чи іншого законодавства.

Таким чином, суд не може перебирати повноваження контролюючого органу шляхом самостійного встановлення порушення податкового законодавства та застосовування до такого платника податків передбачених законом фінансових (штрафних) санкцій (штрафів) за порушення податкового чи іншого законодавства.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 листопада 2012 року № 1236 після закінчення процедури адміністративного оскарження та/або судового оскарження та набрання судовим рішенням законної сили суми узгодженого грошового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість в автоматичному режимі переносяться з реєстру податкових повідомлень-рішень (окремого реєстру, передбаченого пунктом 4.4 цього розділу) до автоматизованої інформаційної облікової системи органів державної податкової служби. Одночасно структурному підрозділу, що забезпечує адміністрування облікових показників та звітності, передаються паперові виписки з реєстру податкових повідомлень-рішень за день, до яких включається інформація щодо сум узгоджених грошових зобов'язань та інших показників, які переносяться до карток особових рахунків. Зазначені виписки передаються окремо від кожного структурного підрозділу, що складає податкові повідомлення-рішення, за підписом керівника такого структурного підрозділу.

Таким чином, контролюючий орган не позбавлений права прийняття нових податкових повідомлень - рішень з урахуванням висновків суду.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Виробничо-будівельний комбінат «Кібер» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Виробничо-будівельний комбінат «Кібер» задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 27 серпня 2014 року № та № .

3. Судові витрати в сумі 182,70 грн. присудити на користь Приватного акціонерного товариства «Виробничо-будівельний комбінат «Кібер» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник