Справа № 210/6506/14-а
Суддя: Костенко В. В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6506/14-а
Провадження № 2-а/210/35/15
П О С Т А Н О В А

іменем України

"05" лютого 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого-судді Костенко В.В.

за участі секретаря Панчук О.І.

за участі представника відповідача Бершадської Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 15 грудня 2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив те, що з 28.11.1983 року по 31.01.1996 року він працював на ВАТ „Кривбасрудоремонт" слюсарем, з 15.05.1996 року по 01.12.1999 року працював слюсарем з ремонту обладнання дробильної фабрики ВАТ „ПГЗК". В результаті шкідливих умов праці, у червні 1999 року йому було встановлено професійне захворювання - пиловий бронхіт 1 ступеня. В наслідок чого, 11.10.1999 року при огляді МСЕК було встановлено 25% втрати працездатності; з 01.11.2003 року при повторному огляді МСЕК було встановлено вже 30 % втрати працездатності та з 01.11.2005 року було встановлено вже 40 % втрати працездатності довічно. Оскільки він працював у шкідливих умовах праці на двох підприємствах - ВАТ „ПівдГЗК" та ВАТ „Кривбасрудоремонт", то комісією з розслідування причин виникнення професійного захворювання йому визначено ступінь вини кожного підприємства в залежності від відпрацьованого часу на кожному з них: ВАТ „Кривбасрудоремонт" - 155 місяців - 80,3 % та ВАТ „ПГЗК" - 38 місяців - 19,7 %. ВАТ „ПівдГЗК" через відділення фонду виплачує регресні виплати на 19,07% втрати працездатності, однак ВАТ „Кривбасрудоремонт" регресні виплати на 80,3 % жодного дня не виплачувало та не виплачує.

В наслідок чого, 22.10.2014 року він звернувся із заявою до Фонду… з вимогою перерахувати йому регресні виплати та нарахування їх в повному обсязі, тобто в розмірі 40%, однак в нарахуванні регресних виплат в розмірі 40% відсотків втрати працездатності йому було відмовлено.

Відмова Фонду у виплаті йому в повному обсязі регресних виплат порушує його право на повне відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням здоров'я, тому вимушений звернутися до суду та просить суд визнати протиправною відмову Фонду від 29.10.2014 року № 04/5159 в перерахуванні і виплаті страхових виплат в повному розмірі , а також зобов"язати Фонд провести перерахунок страхових виплат.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні присутній не був, однак на адресу суду 20 січня 2015 року надав заяву, в якій зазначив те, що через поганий стан здоров'я не може бути присутнім в судовому засіданні, тому просив розглядати справу за його відсутності, при цьому зазначив, що на позовних вимогах наполягає та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача Бершадська Л.С., яка була присутня в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що дії Відділення є правомірними та відповідають нормам чинного законодавства,оскільки Фонд діє згідно діючого законодавства , особисто не встановлює відсоток втрати професійної працездатності та відповідних страхових виплат. Особова справа ОСОБА_3 від ВАТ « Кривбасрудоремонт» до Відділення не надходила, отже правових підстав для здійснення виплат позивачу не має. Письмові заперечення залучено до матеріалів справи.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з 28.11.1983 року по 31.01.1996 року ОСОБА_3, працював на ВАТ „Кривбасрудоремонт" слюсарем - монтажником з ремонту агломераційного збагачувального дробильного обладнання. З 15.05.1996 року по 01.12.1999 року працював слюсарем з ремонту обладнання дробильної фабрики ВАТ „ПГЗК", що підтверджено трудовою книжкою від 18.12.1976 року (а.с.5-8).

З акту розслідування професійного захворювання від 09.07.1999 року вбачається те, що ОСОБА_3 було встановлено професійне захворювання - пиловий бронхіт 1 ступеня (а.с. 9-10).

Відповідно до п.2 Порядку відшкодування шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров'я, акт про професійне захворювання, медичний висновок про професійне захворювання є одними з доказів вини власника підприємства у заподіянні його працівнику шкоди.

При цьому ступінь втрати працездатності визначається медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) у відсотках до професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги (п.5 Порядку).

11.10.1999 року при огляді МСЕК ОСОБА_3 було встановлено 25% втрати працездатності; з 11.11.2003 року при повторному огляді МСЕК було встановлено вже 30 % втрати працездатності та з 01.11.2005 року при повторному огляді МСЕК йому було встановлено вже 40 % втрати працездатності довічно, що підтверджено довідками МСЕК (а.с.12-13, 14-15, 16-17).

З акту розслідування професійного захворювання від 09.07.1999 року вбачається,

оскільки ОСОБА_3 працював у шкідливих умовах праці на двох підприємствах - ВАТ „ПівдГЗК" та ВАТ „Кривбасрудоремонт", то комісією з розслідування причин виникнення професійного захворювання йому визначено ступінь вини кожного підприємства в залежності від відпрацьованого часу на кожному з них:

ВАТ „Кривбасрудоремонт" - 155 місяців - 80,3 %;

ВАТ „ПГЗК" - 38 місяців - 19,7 % (а.с. 9-10).

З 01.04.01 набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відповідно до преамбули якого цей закон визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

Абзацом 7 Пунктом 3 розділу XI «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено, що передача документів, що підтверджують право працівника на страхову виплату, інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а також розміри цієї виплати та послуг здійснюється підприємствами Фонду соціального страхування від нещасних випадків по акту. Форма акта, перелік документів, а також строк передачі встановлюються Фондом.

Відділення фонду виплачує ОСОБА_3 регресні виплати лише на 19,07% втрати працездатності, однак іншу частину регресних виплати Фонд не здійснює посилаючись на те, що до Фонду… ВАТ «Кривбасрудоремонт» не передав особову справу працівника. Ці обставини щодо розміру виплати ОСОБА_3 регресних виплат викладені ним в позовній заяві, проти зазначених обставин представник Фонду… не заперечував та підтвердив, що дійсно Фондом виплачуються регресні виплати лише на 19,7 % втрати працездатності.

Оскільки з листа, арбітражної керуючої Саричевої Н.В. вбачається, що у архіві підприємства ВАТ «Кривбасрудоремонт» відсутня особова справа ОСОБА_3, лист вих. № 27/5 від 27.07.2012 року (а.с.18), то суд вважає, що таке право на отримання ОСОБА_3 страхових виплат в повному обсязі має бути встановлено в судовому порядку, як це передбачено п. 2 ст. 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», тобто Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду соціального страхування від нещасних випадків документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Відповідно до Положення „ Про порядок розслідування нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань" ОСОБА_3 звернутася до Головного лікаря санепідемстанції Криворізького міського управління Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області з вимогою Провести прерозслідування та повторно скласти акт форми „П-4". Однак листом від 28.01.2014 року № 2/2-13-1/576, ОСОБА_3 було повідомлено про відсутність підстав для проведення повторного розслідування та видачі нового акту (а.с. 22-23).

З заяви ОСОБА_3 від 22.10.2014 року вбачається, що він звернувся до Фонду… з вимогою про перерахунок регресних виплат та нарахування їх в повному обсязі (а.с.24). Однак, з листа Фонду… від 29.10.2014 року № 04/5159 вбачається, що в нарахуванні регресних виплат в повному обсязі, йому було відмовлено у зв»язку із відсутністю його особової справи (а.с.25).

Згідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Статтею 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» встановлений вичерпний перелік підстав, за наявності яких Фонд соціального страхування від нещасних випадків може відмовити у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому.

В даному випадку наведені відповідачем обставини, що стосуються без- посередньо ОСОБА_3 не визначені вищеназваною статтею.

З урахуванням вище викладеного, приймаючи до уваги, що факт професійного захворювання позивача підтверджений актом професійного захворювання від 09.07.1999 року та згідно висновків МСЕК ОСОБА_3 встановлено втрату професійної працездатності у загальному розмірі 40% безстроково, то суд вважає, що відповідачем безпідставно не здійснено перерахунок відповідно до ступеня втрати працездатності. Відмова Фонду у виплаті ОСОБА_3 в повному обсязі 40% втрати заробітку, а виплата лише 19,7 % втрати працездатності, порушує йогоправо на повне відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням здоров'я.

Оскільки Фонд… не виплачує ОСОБА_3 виплати з дня його створення, тобто з 01.04.2001 року, то саме з цього дня слід вважати дії Фонду… не правомірними.

Однак, суд вважає, що позовні вимоги позивача мають розбіжності в періоді з медичними довідками, тому період щодо якого мають бути визнані дії відповідача не правомірними є наступним: 01.04.2001 року по 10.11.2003 року слід враховувати 25 % втрати працездатності, 11 листопада 2003 року по 31 жовтня 2005 року в розмірі 30 % втрати працездатності, та з 01 листопада 2005 року в розмірі 40% до настання обставин, які передбачають підвищення страхових виплат.

Так як, відділення фонду ОСОБА_3 відмовило у перерахунку регресних виплат в жовтні 2014 року, а відповідно до ст. 99 КАСУ для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, тому строк не пропущений.

Відповідно до ст. 162 КАСУ при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення, а також зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

Статтею 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 86 КАС України).

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 159, 161, 163 КАС України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ст.7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Положення „ Про порядок розслідування нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань", суд -

П о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі від 29.10.2014 року № 04/5159 в перерахуванні і виплаті страхових виплат в повному обсязі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: в розмірі 25 % втрати працездатності з 01 квітня 2001 року по 10 листопада 2003 року, з 11 листопада 2003 року по 31 жовтня 2005 року в розмірі 30 % втрати працездатності, та з 01 листопада 2005 року в розмірі 40% до настання обставин, які передбачають підвищення страхових виплат.

Зобов"язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі провести ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перерахунок страхових виплат в повному обсязі з розрахунку: в розмірі 25 % втрати працездатності з 01 квітня 2001 року по 10 листопада 2003 року, з 11 листопада 2003 року по 31 жовтня 2005 року в розмірі 30 % втрати працездатності, та з 01 листопада 2005 року й в подальшому в розмірі 40% до настання обставин, які передбачають підвищення страхових виплат.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету.

В іншій частині позову відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В. В. Костенко