Справа № 822/3349/14
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3349/14

Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

05 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

за участю секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

за участю представників сторін:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Карповича Василя Миколайовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому про визнання протиправними та скасування податкових повідомленнь-рішень від 26.05.2010 року №/0, від 25.06.2010 року №/1/4772, від 06.09.2010 року №/2/6064 про визначення суми податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 17268,00 грн., в т.ч. основний платіж в сумі 11512,00 грн., штрафні санкції на суму 5756,00 грн.; від 26.05.2010 року №/0, від 25.06.2010 року №/1/4772, від 06.09.2010 року №/2/6065 в частині донарахування податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 42810,00 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.10.2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Хмельницької області:

- від 26 травня 2010 року №/0, від 25 червня 2010 року №/1/4772, від 06 вересня 2010 року №/2/6064 про визначення суми податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 17268,00 грн., в т.ч. основний платіж в сумі 11512,00 грн., штрафні санкції на суму 5756,00 грн.

- від 26 травня 2010 року №/0, від 25 червня 2010 року №/1/4772, від 06 вересня 2010 року №/2/6065 в частині донарахування податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 36502,60 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача та думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи наступне.

Відповідачем проведено планову документальну виїзну перевірку з питань дотримання позивачем податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року.

Так, у періоді з 01.01.2007 по 31.12.2009, що перевірявся відповідачем, позивач перебував на спрощеній системі оподаткування та звітності зі сплатою єдиного податку.

За результатами проведеної перевірки складено акт №4315/17-1/НОМЕР_1 від 13.05.2010 року, за висновками якого позивачем допущено порушення:

- статтей 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" від 26.12.1992 року №13-92, внаслідок чого занижено податкове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на суму 43132,10 грн., у т.ч.:

з 01.07.2007 по 31.12.2007 року на 1250 грн.,

з 01.01.2008 по 31.12.2008 року на 15363 грн.,

з 01.01.2009 по 30.09.2009 року на 322 грн.,

з 30.09.2009 по 21.12.2009 року на 26 197,10 грн.;

- підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" внаслідок чого занижено суму ПДВ що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 11 512 грн.

На підставі акта перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення, які були оскаржені позивачем до суду.

Так, постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №/0 і №/0 відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2011 року постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Хмельницької області від 26 травня 2010 №/0, від 25 червня 2010 №/1/4772, від 06 вересня 2010 №/2/6064 про визначення суми податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 17268,00 грн., в т.ч. основний платіж в сумі 11512,00 грн., штрафні санкції на суму 5756,00 грн.; від 26 травня 2010 №/0, від 25 червня 2010 №/1/4772, від 06 вересня 2010 №/2/6065 в частині донарахування податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 42810,00 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2014 року постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2011 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Так, колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначила, що судам попередніх інстанцій необхідно встановити обсяг виручки, отриманої позивачем за період з 30.10.2009 по 31.12.2009 року, встановити господарські операції, за наслідками вчинення яких відбулося таке перевищення та визначити чистий дохід, який підлягає оподаткуванню у порядку встановленому розділом IV Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян", який згідно із пунктом 22.10 статті 22 "Прикінцеві положення" Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", застосовується з урахуванням положень пункту 9.12 статті 9 цього Закону.

Відтак, суд першої інстанції, після повернення даної адміністративної справи із суду касаційної інстанції, ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на безпідставність донарахування ФОП ОСОБА_4 податковим органом податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в частині, а саме на суму 36502,60 грн. (43132,10 грн. загальна сума донарахованого податку з доходів фізичних осіб згідно податкового повідомлення рішення № /0 від 26 травня 2010, 6629,50 грн. - визнана позивачем сума податку), та податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 17268,00 грн., з яких 11512,00 грн. - основний платіж, 5756,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції по суті та вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, Указом Президента України від 03 липня 1998 року №727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (в редакції Указу Президента України від 28 червня 1999 №746/99, далі - Указ) запроваджено спрощену систему оподаткування, обліку та звітності для суб'єктів малого підприємництва, зокрема, для фізичних осіб, які займаються підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи. Умовами переходу та перебування на спрощеній системі для громадян - суб'єктів малого підприємництва є перебування з ними в трудових відносинах не більше 10 осіб, включаючи членів їх сімей, та обсяг виручки від реалізації продукції, товарів (робіт, послуг) за календарний рік не повинен перевищувати 500 тис. гривень.

Такі фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання Свідоцтва про сплату єдиного податку. Форма Свідоцтва та Порядок його видачі затверджено наказом ДПА України від 29.10.1999 року №599 (у редакції наказу ДПА України від 28.12.2001 року №521). Свідоцтво видається на зазначений в заяві термін, але в межах календарного року.

У разі порушення вимог, установлених статтею 1 Указу, такий підприємець, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу), повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності.

Так, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2014 зазначено, що у відповідача відсутні правові підстави для визначення позивачу податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за період 2007, 2008 та з 01 січня 2009 по 30 вересня 2009 року, а тому спірним залишається період з 01 жовтня 2009 по 31 грудня 2009 року щодо визначення позивачу податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб.

Встановлено, що ФОП ОСОБА_4 здійснював господарську діяльність по купівлі, постачанню та ремонту медичного обладнання, що підтверджується укладеними між позивачем та його контрагентами відповідними договорами: Договір постачання від 13.03.2007 року №10, Договір б/н від 09.01.2007 року, Договір постачання від 06.03.2007 року №6, Договір від 07.07.2008 року №245/07, Договір з поточного ремонту медичної техніки від 03.06.2008 року №31-Р, Договір поставки від 03.07.2008 року №38, Договір на надання послуг від 10.07.2008 року №43-Р, Договір від 11.08.2008 року №49, Договір від 14.08.2008 року №50, Договір на постачання товару від 02.07.2008 №147 , Договір з ремонту медичної техніки від 15.04.2008 року №25-Р, Договір на надання послуг від 22.05.2008 року №30-Р, Договір з ремонту медичної техніки від 04.04.2008 року №12-Р, Дилерський договір від 03.01.2009 року №1, Договір від 17.12.2009 року №171209-П/БВІ/ФОБ/Л6, Договір про офіційне торгівельно-сервісне представництво (дилерський договір) від 20.10.2009 року №16.

Відповідно до виписок банку по рахунках, обсяг виручки позивача під час здійснення господарської діяльності з 01 жовтня 2009 по 31 грудня 2009 становить 869 090,00 грн., в т.ч.:

з 30.09.2009 по 14.12.2009 року - 107374,00 грн.,

15.12.2009 року - 500000,00 грн.,

з 16.12.2009 по 31.12.2009 року - 262236,00 грн.

Тож, перевищення граничного розміру виручки в 500 000,00 грн. відбулось 15.12.2009 року при збуті кисневого концентратора відповідно до накладної №38/12 в сумі 360 000,00 грн., оскільки сума виручки позивача на кінець банківського дня вже становила 607 374,00 грн.

Так, валовий дохід позивача за період з 16.12.2009 по 31.12.2009 дорівнює 262 236,00 грн., а витрати здійснені позивачем за цей період становлять 220186,00 грн.

Доходи, отримані позивачем, і понесені витрати підтверджені належними бухгалтерськими первинними документами, і є пов'язаними. А відтак, чистий дохід позивача за період з 16.12.2009 по 31.12.2009 року становить 42 050,00 грн.

Тож, донарахування позивачу контролюючим органом податку з доходів фізичних осіб за період з 16.12.2009 по 31.12.2009 року в сумі 6 629,50 грн. є правомірним.

А тому, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції в частині неправомірного донарахування ФОП ОСОБА_4 податковим органом податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб на суму 36 502,60 грн. ((43132,10 грн. - загальна сума донарахованого податку з доходів фізичних осіб згідно податкового повідомлення рішення від 26.05.2010 року №/0) - (6629,50 грн. - визнана позивачем сума податку)).

Поширення загальної системи оподаткування, зокрема, положень Закону України «Про податок на додану вартість», на платника можливе лише з моменту втрати визначеного статтею 1 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" статусу платника єдиного податку.

Відповідно до вимог підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України "Про податок на додану вартість" особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у том числі з використанню локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Таким чином, обрахування встановленого підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України "Про податок на додану вартість" граничного обсягу оподатковуваних операцій з досягненням якого пов'язується обов'язок зареєструватись платником податку на додану вартість та з його сплати, здійснюється після переходу на загальну систему оподаткування.

Так, відповідно до статті 6 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, зокрема, не є платником податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 5.1.7 статті 5 Закону України «Про податок на додану вартість» звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з поставки (у тому числі аптечними закладами) зареєстрованих та допущених до застосування в Україні лікарських засобів та виробів медичного призначення за переліком, що щорічно визначається Кабінетом Міністрів України до 1 вересня року, попереднього звітному. Якщо у такий строк не встановлено, діє перелік минулого року.

Перелік лікарських засобів та виробів медичного призначення, операції з продажу яких звільняються від обкладення податком на додану вартість затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2003 року №1949, відповідно до якого (в редакції станом на момент вчинення господарської операції, за наслідками якого відбулось перевищення граничного розміру виручки) операції з поставки кисневих концентраторів (код виробу 9019 20 00 00), діагностичних апаратів (код виробу 9018 19 90 00), електродів (код виробу 9033 00 00 00), електрокардіографів (код виробу 9018 11 00 00) світильників та відсмоктувачів хірургічних (вод виробу 9018 90 85 90) звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Так, відповідно до наведених положень звільнені від оподаткування податком на додану вартість операції з поставки кисневих концентраторів (код виробу 9019 20 00 00), а тому виручка, яка надходила на рахунок позивача, за кисневий концентратор згідно накладної №38/12 в сумі 360 000,0 грн. не обкладається податком на додану вартість.

Тож, визначення позивачу суми податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 17268,00 грн. (основний платіж в сумі 11512,00 грн., штрафні санкції на суму 5756,00 грн.) згідно податкового повідомлення - рішення від 26.05.2010 року № /0, - є неправомірним.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні, а доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 12 лютого 2015 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.