Справа № 2а/0370/2913/11
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2011-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2011 року Справа № 2а/0370/2913/11

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання Лисюк І.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Герасимчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного центру зайнятості про зобов'язання виплатити грошову допомогу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Волинського обласного центру зайнятості про зобов'язання виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.09.2011 року позивач була звільнена з посади директора Ківерцівського районного центру зайнятості у зв'язку із невідповідністю займаній посаді за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, на підставі пункту 2 статті 40 Кодексу законів про працю України (КЗпП України). На день звільнення стаж державної служби у позивача становив 20 років 5 місяців 29 днів. Статтею 37 Закону України «Про державну службу» встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. В зв'язку із звільненням позивач звернулася із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області про призначення пенсії і вказаним управлінням позивачу була призначена пенсія відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Законом України «Про державну службу» передбачено, що державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів. Позивач зверталася із заявою до Волинського обласного центру зайнятості про виплату такої допомоги, проте у її виплаті було відмовлено. Позивач вважає, що має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, з огляду на таке.

Статтею 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» передбачено, що особам передпенсійного віку, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією, перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, а також виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають потрібний загальний трудовий стаж, у тому числі і на пільгових умовах. Цією нормою Закону встановлена додаткова соціальна гарантія з боку держави для певної категорії громадян, а саме право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку за певних умов. Відтак позивач має право на отримання передбаченої статтею 37 Закону України «Про державну службу» грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів у зв'язку із виходом на пенсію та за наявності стажу державної служби більше 10 років.

Позивач просить зобов'язати відповідача виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів, передбачену статтею 37 Закону України «Про державну службу», а також звернути постанову суду до негайного виконання.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 04.11.2011 року (а. с. 25-26) відповідач адміністративний позов не визнав та пояснив, що позивач не має права на отримання передбаченої статтею 37 Закону України «Про державну службу» грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів, оскільки позивач була звільнена не у зв'язку із виходом на пенсію, а у зв'язку із невідповідністю займаній посаді за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, на підставі пункту 2 статті 40 КЗпП України, в зв'язку з чим їй на підставі статті 44 КЗпП України належить до виплати лише вихідна допомога у розмірі середньомісячного заробітку. Така позиція підтверджується роз'ясненням Головного управління державної служби України від 22.12.2009 року № 363/12/22-09. Відповідач просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить зобов'язати відповідача виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів, передбачену статтею 37 Закону України «Про державну службу», а також звернути постанову суду до негайного виконання.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, просить у його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що 29.09.2011 року позивач була звільнена з посади директора Ківерцівського районного центру зайнятості у зв'язку з невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, на підставі пункту 2 статті 40 КЗпП України, що підтверджується копією наказу Волинського обласного центру зайнятості від 28.09.2011 року № 252-к «Про звільнення ОСОБА_1» (а. с. 31). При звільненні позивачу була виплачена вихідна допомога в розмірі середньомісячного заробітку, а грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» не виплачувалася, що підтверджується поясненнями осіб, які беруть участь у справі, копією наказу Волинського обласного центру зайнятості від 29.09.2011 року № 252-к (а. с. 31), довідкою Ківерцівського районного центру зайнятості (а. с. 38). Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області та отримує з 30.09.2011 року пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу», при цьому, стаж державного службовця, з якого вирахувана пенсія, становить 20 років 5 місяців 29 днів, що підтверджується довідками Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області від 07.10.2011 року № 4082/02-25 (а. с. 14), Волинського обласного центру зайнятості від 29.09.2011 року № 3532/13-1 (а. с. 15).

Судом також встановлено, що позивач зверталася до Волинського обласного центру зайнятості із заявою (вхідний № 1098 від 10.10.2011 року) щодо виплати 10 місячних посадових окладів відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (а. с. 35), проте листом відповідача від 12.10.2011 року № 3759/04-5 було повідомлено про відмову у виплаті такої допомоги (а. с. 36).

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями, в редакції, чинній на момент звільнення позивача з посади) державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

З цієї норми слідує, що виплата грошової допомоги пов'язана з двома умовами: виходом на пенсію (тобто, призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу») і стажем державної служби не менш як 10 років. Крім того, з конструкції цієї правової норми також слідує, що вона є імперативною, передбачає право державного службовця (за умови виходу на пенсію і наявності стажу державної служби не менш як 10 років) на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, і таке право реалізується за останнім місцем проходження державної служби перед виходом на пенсію.

Статтею 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» від 16.12.1993 року № 3721-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що особам передпенсійного віку, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією, перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, а також виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають потрібний загальний трудовий стаж, у тому числі і на пільгових умовах. Підпунктом 3 пункту 22 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року стаття 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» була виключена, проте рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року зміни, внесені підпунктом 3 пункту 22 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VІ, який набрав чинності 01.10.2011 року, текст статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» викладено в такій редакції: «Особам, трудовий договір з якими розірвано за півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», або віку, що дає право на призначення пенсії відповідно до законів України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про наукову і науково-технічну діяльність» (за наявності відповідних умов), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією, перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності або штату працівників, а також виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як слідує із статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» (як в редакції, чинній на час звільнення позивача з посади, так і в редакції, чинній на момент розгляду справи), цією нормою Закону встановлена додаткова соціальна гарантія з боку держави для певної категорії громадян, а саме право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку за певних умов. При цьому, на думку суду, використання особою такої додаткової гарантії не може бути підставою для позбавлення особи інших належних їй соціальних гарантій, установлених іншими законами, в тому числі права на встановлену статтею 37 Закону України «Про державну службу» грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів у разі виходу такої особи на пенсію за наявності стажу державної служби 10 років.

Судом встановлено, що після звільнення позивача відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» їй призначена та виплачується пенсія, при цьому стаж державного службовця, з якого вирахувана пенсія, становить більше 10 років, а саме 20 років 5 місяців 29 днів.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу». При цьому, на думку суду, підстава звільнення позивача не має правового значення для вирішення питання щодо виплати їй зазначеної грошової допомоги, тим більше, що формальне звільнення позивача за пунктом 2 статті 40 КЗпП України не позбавило її права на призначення та подальше отримання пенсії державного службовця. Суд не бере до уваги посилання відповідача на роз'яснення Головного управління державної служби України від 22.12.2009 року № 363/12/22-09 (а. с. 27-30), оскільки таке роз'яснення не є нормативно-правовим актом. Більше того, таке роз'яснення будується на тій позиції, що право державного службовця на отримання передбаченої статтею 37 Закону України «Про державну службу» грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів залежить від підстави його звільнення, що не може бути взяте до уваги судом, адже набуття права на отримання вказаної допомоги залежить від призначення особі пенсії як державному службовцю і стажу державної служби не менш як 10 років.

Таким чином, відмова відповідача у виплаті зазначеної допомоги є неправомірною, в зв'язку з чим адміністративний позов підлягає до задоволення, Волинський обласний центр зайнятості слід зобов'язати виплатити позивачу грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Разом з тим, на думку суду, відсутні передбачені статтею 256 КАС України підстави для звернення постанови суду у цій справі до негайного виконання, оскільки судом зобов'язано відповідача вчинити дії щодо виплати позивачу грошової допомоги, а не присуджено до стягнення на користь позивача грошові кошти у конкретному розмірі.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 КАС України, на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Волинський обласний центр зайнятості виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 11 листопада 2011 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Валюх