Справа № 813/6808/14
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року № 813/6808/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кедик М.В.

за участю секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Клапчука Р.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Франківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (далі - Франківський РВ ГУ ДМСУ у Львівській області), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить суд:

- «визнати відмову Франківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України українською та, за можливості, англійською мовами, викладену в листі від 18.09.2014 року № 3376 протиправною, тобто такою, що суперечить Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»;

- зобов'язати відповідача видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України, оформлений у відповідності з нормами чинного Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»;

- зобов'язати відповідача видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України, оформлений у відповідності до норм чинного законодавства України, а саме українською мовою».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Франківським РВ ГУ ДМСУ у Львівській області відмовлено у видачі паспорта громадянина України лише українською та, за можливості, англійською мовами листом від 18.09.2014 № 3376, у якому вказано, що на даний час відповідач не має підстав видати йому такий паспорт, оскільки Франківський РВ ГУ ДМСУ у Львівській області у своїй діяльності керується наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 № 320, яким затверджено Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України і відповідно до приписів такого, записи у паспорті робляться виключно українською та російською мовами. Позивач вважає відмову підрозділу міграційної служби протиправною, оскільки норми Закону України «Про засади державної мовної політики» визначають, що за завою громадянина до його паспорта вносяться відомості українською мовою і поруч, за вибором громадянина, відповідною регіональною мовою. Зазначає, що така відмова порушує його право, гарантоване положеннями Конституції України. Вважає, що відповідач не виконав свого обов'язку надати паспорт громадянина України, оформлений відповідно до вимог чинного законодавства України.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначив, що звернувся до підрозділу міграційної служби у зв'язку з тим, що його паспорт громадянина України є пошкодженим та не придатним до користування, також стверджує, що паспорт громадянина України повинен бути виконаний лише українською мовою.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві та додаткових обґрунтуваннях позовної заяви, просив позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні, 10.11.2014, відповідно до вимог ст. 52 КАС України, за згодою позивача, замінено відповідача Франківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області належним відповідачем Головним управлінням Державної міграційної служби України у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ДМСУ у Львівській області).

Відповідач подав заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначає, що порядок оформлення та видачі паспорта визначено Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон», а також наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 № 320 «Про затвердження порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України». Зазначає, що вказані постанова та наказ у судовому порядку не були визнані нечинними і не були скасовані, а отже є законними і обов'язковими для застосування на всій території України. Вказує, що розділом ІІ Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України визначено, що відомості до паспорта вносяться українською та російською мовами. Також зазначає, що за обліковими відомостями Франківського РВ ГУ ДМСУ у Львівській області позивач ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України 10.06.1998. Звертає увагу суду на те, що термін дії паспорта громадянина України не обмежується, підставами для обміну паспорта є зміна прізвища, імені або по батькові його власника та у разі непридатності до користування. До підрозділу міграційної служби із заявою щодо обміну паспорта у зв'язку з його непридатністю до користування позивач не звертався.

У судовому засіданні представник позивача проти позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях та додаткових поясненнях, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 08.09.2014 звернувся до Франківського РВ ГУ ДМСУ у Львівській області з заявою, в якій просив видати йому паспорт громадянина України лише українською та, за можливості, англійською мовами.

Франківський РВ ГУ ДМСУ у Львівській області листом від 18.09.2014 № 3376 надав відповідь позивачу, в якій вказав, що на даний час немає підстав видати йому паспорт громадянина України лише українською або українською та англійською мовами, оскільки Державна міграційна служба у своїй діяльності керується наказом МВС України від 13.04.2012 № 320 «Про порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2014, згідно з яким, на другій сторінці паспорта громадянина України у перші три рядки вносяться дані в називному відмінку про прізвище, ім'я та по - батькові громадянина російською мовою, у четвертий та п'ятий рядки - дані про дату та місце народження російською мовою, у шостому рядку зазначається стать особи українською та російською мовами, у рядках «ким виданий паспорт» записи про орган, що видав паспорт, робляться українською та російською мовами.

Позивач вважає таку відповідь протиправною, відтак звернувся із даним позовом до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався наступним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 5 Закону України «Про громадянство України» визначено, що документом, який підтверджує громадянство України, є зокрема паспорт громадянина України. Зразок та порядок видачі паспорта громадянина України визначається положенням про паспорт громадянина України, яке затверджується Верховною Радою України.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення № 2503-ХІІ).

Відповідно до п. 1, 2 Положення № 2503-ХІІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Згідно з п. 3 Положення № 2503-ХІІ бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За приписами п. 8 Положення № 2503-ХІІ термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Відповідно до облікових відомостей Франківського РВ у м. Львові, ОСОБА_1, у зв'язку із досягненням 16-річного віку, документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1, виданим 10.06.1998, що підтверджується заявою позивача про видачу паспорта.

Пунктом 16 Положення № 2503-ХІІ передбачено, що обмін паспорта проводиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування.

У судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до підрозділу міграційної служби у зв'язку з тим, що його паспорт громадянина України є пошкодженим та не придатним до користування. У заяві, покликаючись на те, що Закон України «Про засади державної мовної політики» та Закон України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» прийняті більшу року тому, просив видати йому паспорт громадянина України українською та, за можливості, англійською мовами.

Як вбачається із листа Франківського РВ ГУ ДМСУ у Львівській області від 18.09.2014 № 3376 позивачу відмовлено у видачі паспорта громадянина України лише українською та, за можливості, англійською мовами з підстав, передбачених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 № 320 «Про порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2014 за № 1089/21401 (далі - Порядок № 320).

Як зазначено у п. 1.1 Порядку № 320, цей Порядок розроблений відповідно до Законів України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII.

Згідно з п. 2.2.2 Порядку № 320 на другій сторінці паспорта громадянина України у перші три рядки вносяться дані в називному відмінку про прізвище, ім'я та по - батькові громадянина російською мовою, у четвертий та п'ятий рядки - дані про дату та місце народження російською мовою, у шостому рядку зазначається стать особи українською та російською мовами, у рядках «ким виданий паспорт» записи про орган, що видав паспорт, робляться українською та російською мовами.

Водночас, п. 4 Положення № 2503-ХІІ встановлено, що мови паспорта визначаються частиною першою статті 13 Закону України «Про засади державної мовної політики». Запис прізвища та імені (по батькові) виконується згідно із статтею 28 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Так, ст. 13 Закону України «Про засади державної мовної політики» визначено, що паспорт громадянина України або документ, що його заміняє, і відомості про його власника, що вносяться до нього, виконуються державною мовою і поруч, за вибором громадянина, однією з регіональних мов або мов меншин України.

За приписами ст. 28 Закону України «Про засади державної мовної політики» імена громадян України подаються державною мовою відповідно до українського правопису. Регіональними та іншими мовами імена громадян України подаються відповідно до встановлених нормативів.

Кожен громадянин України має право використовувати своє прізвище та ім'я (по батькові) рідною мовою згідно із традиціями цієї мови, а також право на їх офіційне визнання. При використанні цього права запис прізвища та імені (по батькові) в паспорті громадянина України, паспорті громадянина України для виїзду за кордон та інших офіційних документах виконується у транскрипції з української, російської або іншої мови за вибором громадянина.

Запис прізвища та імені (по батькові) в паспортах та інших офіційних документах здійснюється із попереднім схваленням власника.

Частиною першою статті 10 Конституції України визначено, що державною мовою в Україні є українська мова.

З аналізу наведених норм вбачається, що усі відомості про власника паспорта вносяться до нього державною мовою і поруч, за вибором громадянина, виконуються однією з регіональних мов або мов меншин України. Тобто, відомості у паспорті виконуються українською мовою обов'язково, іншою мовою - за вибором власника паспорта.

Пунктом 3 розділу Х Закону України «Про засади державної мовної політики» встановлено, що до приведення у відповідність із цим Законом чинні нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відмова Франківського РВ ГУ ДМСУ у Львівській області від 18.09.2014 № 3376 з підстав застосування Порядку № 320 в частині зазначення відомостей про власника паспорта російською мовою не за його вибором, що суперечить Закону України «Про засади державної мовної політики», є протиправною.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду, відтак позовна вимога щодо визнання протиправною відмови Франківського РВ ГУ ДМСУ у Львівській області, викладеної в листі від 18.09.2014 № 3376, підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги щодо зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України оформлений українською мовою, то суд вважає, що з метою гарантування дотримання і захисту прав позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, така вимога також підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України у зв'язку із задоволенням позовних вимог на користь позивача, суд присуджує всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Франківського районного відділу у м. Львові Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України, викладену в листі від 18.09.2014 року № 3376.

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України оформлений українською мовою, шляхом обміну паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_1, виданого 10.06.1998 року Франківським РВ УМВС України у Львівській області.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.