Справа № 813/4552/13-а
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Київ К/800/64724/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року у справі за його позовом до Сектору медичного забезпечення при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом (уточненим у ході розгляду справи) до Сектору медичного забезпечення при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області просить: визнати протиправною бездіяльність військово-лікарської комісії сектору медичного забезпечення ГУ МВС України у Львівській області та протиправні дії начальника цієї комісії Безушка Івана Михайловича; зобов`язати військово-лікарську комісію сектору медичного забезпечення ГУ МВС України у Львівській області протягом 15-ти днів винести та надати мені на підставі вже встановленого діагнозу постанову про причинний зв`язок захворювання (травми), пов`язаного з нещасним випадком, що стався при проходженні служби.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року у задоволені позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, позов задовольнити.

Відповідач письмових запереченнях на вказану касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України не надав.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що Військово-лікарською комісією ГУ МВС України у Львівській області 31.01.2013 року винесено постанову №2 про причинний зв`язок травми з виконанням позивачем службових обов`язків. Однак, 01.02.2013 року така постанова №2 була Військово-лікарською комісією ГУ МВС України у Львівській області відмінена.

01 лютого 2013 року позивач звернувся до ГУ МВС України у Львівській області з заявою про надання постанови щодо отриманої травми при виконанні службових обов`язків за наслідками розслідування та обліку нещасного випадку, те також просить винести Військово-лікарською комісією ГУ МВС України у Львівській області постанову про причинний зв`язок отриманої ним травми через нещасний випадок, що стався на службі в органах внутрішніх справ.
20 лютого 2013 року завідувачем Сектору медичного забезпечення ГУ МВС України у Львівській області (у зв`язку із отриманою заявою позивача від т.в.о. начальника ГУ МВС України у Львівській області ) було направлено на ім`я заступника начальника ГУ МВС України у Львівській області доповідну за результатами опрацювання доручення по заяві ОСОБА_1 від 01.02.2013 року. Зокрема, було вказано, що заява разом із доданими документами вивчена Військово-лікарською комісією ГУ МВС України у Львівській області, яка прийшла до висновку про неможливість зміни попередньої постанови Військово-лікарської комісії від 27.09.2011 року. При цьому, Військово-лікарською комісією було встановлено розбіжності у медичних та інших документах, які досліджувалися, у зв`язку із чим виявлено необхідність проведення повторного службового розслідування по факту травми ОСОБА_1 та детального вивчення медичних документів.

Одночасно, 20.02.2013 року начальником Військово-лікарської комісії ГУ МВС України у Львівській області було проінформовано про такі обставини заявника ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, з чим погоджується колегія суддів, що дії відповідача є обґрунтованими та відповідають вимогам діючого законодавства, а вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, а відтак йому підставно повністю відмовлено в задоволенні позовних вимог.

За своєю правовою природою та відповідно до норм чинного законодавства України, повноваження щодо встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у військовослужбовців та колишніх військовослужбовців, тощо є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноважених органів у цьому випадку відповідача. Тобто у діях останнього відсутнє допущення бездіяльності, про яку позивач вказує у позовній заяві.

Відповідно до п.1.77 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, у всіх випадках при медичному огляді осіб рядового й начальницького складу, військовослужбовців, коли їм встановлено діагноз, ВЛК визначає причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва) Постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) виноситься на підставі достовірних даних про обставини, за яких воно отримано. Згідно п.п.1.38, 1.77, 1.99, 1.101 при визначенні причинного зв`язку захворювання військово-лікарська комісія може враховувати історії хвороби, медичні довідки, особові справи, витягу з документів військової частини, матеріалів адміністративного, службового розслідування, дізнання або судового розгляду, показання свідків тощо.

Виходячи з загальних засад права, бездіяльність суб`єкта владних повноважень це певна форма його поведінки, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків і згідно з законодавством України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України, що зазначеного прояву невиконання своїх повноважень відповідачем, як суб`єкта наділеного владними-управлінськими функціями не було допущено, так як матеріали справи не містять відповідної постанови, прийнятої відповідачем, про встановлення причинно-наслідкового зв`язку з можливими травмами позивача отриманими ним під час проходження служби в органах МВС України, що вказує на необґрунтованість заявленої позовної заяви, що судами попередніх інстанцій було встановлено.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін
Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець