Справа № 2а/754/288/14 (754/5957/14-а)
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року м. Київ К/800/59406/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Винокурова К.С.,

Кочана В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 04 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності відповідача протиправною й зобов'язання його нарахувати та виплатити позивачці щорічну допомогу на оздоровлення як інваліду 3 групи, інвалідність якого пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, за період з 1996р. по 2013р. відповідно до ст.48 Закону України від 28.02.1991р. №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ), а також зобов'язати відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі, встановленому вказаною статтею.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2014р, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2014р., позовні вимоги щодо нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за період з 1996р. по 15.10.2013р. залишено без розгляду на підставі ст.99,100 КАС України.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2014р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2014р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив рішення судів скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 є особою, яка постраждала від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, та інвалідом ІІІ групи, а також, зокрема, в 2013 році отримала щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі, встановленому постановою КМУ від 12.07.2005р. №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі №796-ХІІ.

Частиною 4 статті 48 зазначеного Закону передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 3 групи виплачується у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р. №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" установлено розміри щорічної допомоги на оздоровлення, зокрема громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - інвалідам III групи - 90 грн.

Зазначені вище положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік", що був прийнятий у часі пізніше, ніж Закон №796-XII, неконституційними не визнавались; постанова ж Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р. №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" також є чинною й підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстав для скасування ухвалених судами рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 04 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Винокуров К.С.

Кочан В.М.