Справа № 703/6553/14-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 703/6553/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Зайончковська І.А. Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі - Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обчислення та призначення пенсії та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії з 20 травня 2014 року згідно п. 7 постанови КМ України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 у редакції зі змінами, внесеними постановою КМ України від 30 квітня 2014 року № 155, розрахувавши пенсію з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2014 року вказаний адміністративний позов був задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що станом на 20 травня 2014 року чинним законодавством передбачено обчислення пенсії із урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії за 60 календарних місяців служби підряд перед звільненням.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення, а постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2014 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 09 липня 2014 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшла заява ОСОБА_2 про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На підставі вказаної заяви позивачу було призначено пенсію з 20 травня 2014 року. Щомісячні додаткові види грошового забезпечення для обчислення розміру пенсії були обчислені за 60 календарних місяців служби підряд перед звільненням.

ОСОБА_2 вважає, що при визначенні розміру додаткових видів грошового забезпечення Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області керувалося нечинною нормою права, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позов.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що під час нарахування пенсії позивачу відповідач керувався нормою права, яка скасована у судовому порядку.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що при обчисленні розміру пенсії відповідач керувався п. 7 постанови КМ України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Порядок) у редакції зі змінами, внесеними постановою КМ України від 25 березня 2014 року № 112.

Згідно п. 7 Порядку у зазначеній редакції при обчисленні пенсії розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією за будь-які 60 календарних місяців служби підряд перед звільненням.

У подальшому постановою КМ України від 30 квітня 2014 року № 155 до п. 7 Порядку були внесені зміни, згідно яких при обчисленні пенсії розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Зазначені зміни набули чинності з 04 червня 2014 року.

Отже, положення Порядку, які передбачають обчислення розміру додаткових видів грошового забезпечення 60 календарних місяців служби діяли у період з 24 квітня по 04 червня 2014 року.

Крім того, зміни, внесені до п. 7 Порядку постановою КМ України від 25 березня 2014 року № 112 були визнані нечинними постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 03 листопада 2014 року, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року.

Разом з тим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 грудня 2014 року було зупинено виконання вказаних судових рішень.

Таким чином, на час розгляду та вирішення справи в суді першої інстанції зміни, внесені до п. 7 Порядку постановою КМ України від 25 березня 2014 року № 112, дійсно були визнані нечинними у судовому порядку. Однак, на час апеляційного розгляду справи виконання відповідних судових рішень - зупинене.

Обираючи норму права, яка підлягає застосуванню, колегія суддів керується наступним.

Як раніше зазначалося, пенсія позивачу була призначена з 20 травня 2014 року, тобто у період дії п. 7 Порядку зі змінами, внесеними постановою КМ України від 25 березня 2014 року № 112.

Разом з тим, заява ОСОБА_2 про призначення пенсії надійшла до відповідача 09 липня 2014 року. Відповідно, питання про призначення пенсії позивачу вирішувалося після 09 липня 2014 року, розрахунок її розміру також відбувався не раніше вказаної дати.

Оскільки станом на 09 липня 2014 року п. 7 Порядку діяв у редакції, передбаченій постановою КМ України від 30 квітня 2014 року № 155, колегія суддів вважає, що відповідач при обчисленні пенсії ОСОБА_2 зобов'язаний був врахувати щомісячні додаткові види грошового забезпечення у розмірі, визначеному за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було винесене законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 11 грудня 2014 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення, а постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - відмовити.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С