Справа № 809/106/15
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2015 р. Справа № 809/106/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Бойко Л.М.

за участю:

представників позивача - Волошинюка Р.В., Шевчука П.В.

представника відповідача - Кіт Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: ТЗОВ "Макрохім" до Івано-Франківської митниці Міністерства доходів та зборів України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №206050001/2014/000005/1 від 13.10.2014 року та картки відмови №206050001/2014/00007,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Макрохім» звернулось до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару за №206050001/2014/000005/1 від 13.10.2014 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №206050001/2014/000005/1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що без належних на те правових підстав, відповідач зобов'язав його надати в порядку ст. 53 Митного кодексу України додаткові документи та як наслідок, цього ж дня прийняв оскаржувані рішення. Позивач вважає, що Івано-Франківська митниця, протиправно прийняла рішення про визначення митної вартості товару, який ввозиться, за третім методом, при цьому маючи в наявності усі необхідні документи, які вказують на кількісні і якісні показники придбаного товару, тому з цих підстав, оскаржувані рішення підлягають до скасування.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях до позову, просили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні подав письмове заперечення проти позову. Просив суд в задоволенні позову відмовити з мотивів викладених в письмовому запереченні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

13.10.2014 року декларантом від імені позивача було подано до митного оформлення електронну вантажну митну декларацію №206050001/2014/007072 на каучук синтетичний хлоропреновий марки "Baypren 711".

До вказаної декларації долучено міжнародну автомобільну накладну №056650 від 10.10.2014 року, калькуляцію транспортних витрат від 10.10.2014 року, рахунок - фактуру (інвойс) №122 від 07.10.2014 року із листом-поясненням щодо допущеної помилки, зовнішньоекономічний договір №02/01/2013 від 21.01.2013 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 30.12.2013 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору №13 від 07.10.2014 року, копію митної декларації країни відправлення №А14DЕ19Е6рЕ від 12.10.2014 року (а.с.58-73).

Як зазначено представником відповідача, під час здійснення митного контролю за вказаною ВМД, спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) за кодом форми контролю «105-2» - контроль правильності визначення митної вартості товарів, що передбачає перевірку достовірності складових митної вартості товарів, а саме додаткові нарахування до ціни угоди, відповідно до умов поставки, до ціни угоди не включені витрати на транспортування та/або навантаження, при цьому відповідні витрати не включені до митної вартості (не зазначені у ДМВ), перевірити повноту декларування складових митної (а.с.74).

Відповідно до Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, передбачено, що однією з формальностей, що виконуються митним органом при здійсненні митного оформлення митної декларації, є контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за митною декларацією шляхом аналізу електронної копії митної декларації та електронної копії декларації митної вартості (електронна митна декларація та електронна декларація митної вартості) за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (надалі - АСАУР).

Так, під час здійснення аналізу ВМД поданої позивачем (декларантом) і документів, які були подані до митного оформлення, посадовими особами Івано-Франківської митниці Міндоходів було прийняте рішення про запит додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, що надійшли на адресу ТзОВ «Макрохім» та направлено запит позивачу (а.с. 75). Однак, декларантом не було подано додаткових документів.

Судом встановлено, що фактичною підставою для запиту додаткових документів, стали розбіжності в документах, наданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів. А саме, на рахунку фактурі (інвойс) №122 від 07.10.2014 року та доповнення до зовнішньоекономічного договору №13 від 07.10.2014 року, проставлені відбитки печатки компанії ВК «WEST» Import/Ехроrt е.К., яка не є стороною зовнішньоекономічної операції з імпорту в Україну оцінюваних товарів. В той же час продавцем оцінюваних товарів на експорт в Україну, згідно наданих документів, є компанія ВК Polymer Export GmbН.

Під час здійснення митного контролю посадовими особами Івано-Франківської митниці Міндоходів встановлено, що виробником оцінюваних товарів торгівельної марки «Baypren» є компанія Lanxess Deutschland GmbH (Німеччина).

Крім того, посадовими особами Івано-Франківської митниці встановлено, що у лютому 2014 року ТзОВ «Макрохім» імпортувало каучук синтетичний марки «Ваурren 711» за фактурною вартістю 3,5 євро/кг. Протягом 2014 року компанія-виробник, згідно з інформацією офіційного сайту, двічі підвищувала ціни на каучуки власного виробництва у зв'язку з зростанням цін на сировину: так, з 1 квітня 2014 року підвищення становило від 0,1 до 0,7 євро на кожен кілограм в залежності від продукту та регіону, а з 1 червня 2014 року відбулось наступне підвищення цін, яке склало до 0,7 євро на один кілограм.

Разом з тим, відповідно до рахунку фактури (інвойс) № 122 від 07.10.2014 року та доповнення до зовнішньоекономічного договору №13 від 07.10.2014 року, фактурна вартість каучуку марки «Ваурren 711» знизилась на 0,65 євро та склала 2,85 євро/кг.

Як наслідок, у зв'язку із вищенаведеними обставинами, посадовою особою Івано-Франківської митниці винесено оскаржуване рішення про коригування митної вартості №206050001/2014/00005/1 від 13.10.2014 року, та у відповідності до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України винесено оскаржувану картку відмови № 206050001/2014/00007/1.

Слід зазначити, що відповідно до ст.246 Митного Кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, серед іншого, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (ст.257 МК України).

В силу вимог ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

У відповідності до ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, згідно ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Разом з тим, у відповідності до ч.7 ст.54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.10.2014 року декларантом від імені позивача було подано до митного оформлення електронну вантажну митну декларацію №206050001/2014/007072 на каучук синтетичний хлоропреновий та документи передбачені ст.53 Митного кодексу України: міжнародну автомобільну накладну №056650 від 10.10.2014 року, калькуляцію транспортних витрат від 10.10.2014 року, рахунок - фактуру (інвойс) №122 від 07.10.2014 року із листом-поясненням щодо допущеної помилки, зовнішньоекономічний договір №02/01/2013 від 21.01.2013 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 30.12.2013 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору №13 від 07.10.2014 року, копію митної декларації країни відправлення № А14DЕ19Е6рЕ від 12.10.2014 року (а.с.58-73).

Враховуючи, що у посадових осіб відповідача виникли сумніви стосовно достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей, відповідачем було запропоновано декларанту подати додаткові документи, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, інформацію біржових організацій про вартість товару.

Позивачем вищезазначені документи відповідачу не були надані, у зв'язку з тим, що на його думку ним було подано увесь необхідний перелік документів, визначених МК України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та пояснено представником відповідача, сумніви митного органу були пов'язані виключно з тим, що на рахунку фактурі (інвойс) №122 від 07.10.2014 року та доповнення до зовнішньоекономічного договору №13 від 07.10.2014 року, проставлені відбитки печатки компанії ВК «WEST» Import/Ехроrt е.К., яка не є стороною зовнішньоекономічної операції з імпорту в Україну оцінюваних товарів, а продавцем оцінюваних товарів на експорт в Україну, згідно наданих документів, є компанія ВК Polymer Export GmbН.

Однак, слід зазначити, що на підтвердження складових митної вартості товару позивачем надано всі документи, передбачені ст.53 МК України. Окрім того, долучено також лист-пояснення виробника - ВК Polymer Export GmbН, в якому зазначено, що проставлення штампу іншої юридичної особи, відбулось внаслідок недбалості працівників складу, які оформлювали вантаж (а.с.64).

З урахуванням вищевикладеного, на думку суду, встановлена відповідачем обставина та визначена ним як наявність розбіжностей в поданій документації, свідчить лише про допущення помилки, однак жодним чином, не впливає на визначену в декларації митну вартість товару, не свідчить про недостовірність визначеної ціни. А витрати на транспортування товару, підтверджено міжнародною автомобільною накладною №056650 від 10.10.2014 року, калькуляцією транспортних витрат від 10.10.2014 року та заявкою-договором №10/07 (а.с. 20,23,24).

Так, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ч.1 ст.55 МК України).

Відповідно до ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №206050001/2014/000005/1 від 13.10.2014 року зазначено, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень ст.60 МК кодексу України у зв'язку з тим, що митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) через відсутність в документах зазначених в ч.2, 3 ст. 53 МК України всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за ці товари та ненаданням декларантом додаткових документів та відомостей; 2 метод визначення вартості (ст. 59 МК України) не застосовано у зв'язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні товари та зазначено в якості джерела інформації митні декларації.

Однак, як встановлено судом та наведено вище, позивачем було надано усі необхідні документи визначені ст. 53 МК України, а виявлена органом доходів і зборів невідповідність поданих документів, жодним чином не впливає на кількісні, якісні та вартісні показники товару, що ввозився. Більше того, вказана невідповідність була спростована виробником товару, на підтвердження чого й надавався митному органу лист-пояснення.

При цьому відповідачем не було спростовано контрактну ціну оцінюваного товару, об'єктивну можливість і спроможність визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товару, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митною кодексу України.

Відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем. Так, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару, на думку митного органу, від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товару за №206050001/2014/000005/1 від 13.10.2014 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №206050001/2014/000005/1, імпортованих ТзОВ «Макрохім», є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, в той же час, відповідачем в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України не доведено правомірності оскаржуваних рішень, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Факт сплати позивачем судового збору в розмірі 367,75 грн., підтверджується квитанцією №372.163.1/10935 від 05.01.2015 року (а.с.2).

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення про кригування митної вартості товарів №206050001/2014/000005/1 від 13.10.2014 року та картку відмови №206050001/2014/00007.

Стягнути з Державного бюджету на користь ТзОВ "Макрохім" понесені судові витрати в розмірі 367,65 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 14.02.2015 року.