Справа № 587/2400/14-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 р. Справа № 587/2400/14-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області та заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про приєднання до апеляційної скарги на постанову Сумського районного суду Сумської області від 28.11.2014р. по справі № 587/2400/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області , Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про встановлення фактів, які мають юридичне значення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

20.10.2014 року позивач - ОСОБА_2 - звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області, в якому просив постановити рішення, яким встановити факти належності йому архівної довідки Державного архіву Сумської області № Д - 20 від 24.03.2014 року, де зазначені документи, в яких є відомості про роботу; належності йому виписок з особового рахунку за 1980р. - 1982 р., 1983 р. - 1985 р., 1986 р. про роботу трактористом - машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспі "Дружба" Лебединського району Сумської області, виданих ОСОБА_2; його роботи у вересні та жовтні 1977 року трактористом - машиністом у колгоспі "Дружба" Лебединського району Сумської області; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області призначити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, пенсію за віком як трактористу - машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 28.11.2014 року задоволено адміністративний позов.

Встановлено факти належності ОСОБА_2 архівної довідки Державного архіву Сумської області № Д- 20 від 24.03.2014 року, де зазначені документи, в яких є відомості про роботу; належності йому виписок з особового рахунку за 1980р. - 1982 р., 1983 р. - 1985 р., 1986 р. про роботу трактористом - машиністом безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспі "Дружба" Лебединського району Сумської області, виданих ОСОБА_2; роботи ОСОБА_2 у вересні та жовтні 1977 року трактористом - машиністом у колгоспі "Дружба" Лебединського району Сумської області.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, пенсію за віком як трактористу - машиністу безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.12.2014 року залучено в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

До суду апеляційної інстанції Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області подано заяву про приєднання до апеляційної скарги на постанову від 28.11.2014 року, в якій відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, розгляд справи провести без участі представника управління.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином. Від управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду, доводи апеляційної скарги та заяви, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга та заява про приєднання до апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 в 1974 році вступив до середнього професійно-технічного училища № 4 м. Лебедина Сумської області УРСР, повний курс навчання якого закінчив в серпні 1977 року та здобув професію механізатора меліоративних робіт. Рішенням екзаменаційної комісії ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію машиніста екскаватора 4 розряду і тракториста-машиніста 3 класу, що підтверджується дипломом НОМЕР_2, копія якого долучена до матеріалів справи. (а.с. 10).

Як убачається із архівної довідки Державного архіву Сумської області №Д-20 від 24.03.2014р., в документах архівного фонду колгоспу "Дружба" с.Кам'яне, Кам'янської сільради Лебединського району Сумської області в протоколах засідання правління колгоспу та загальних зборів уповноважених членів колгоспу за 1977-1986 р.р. є, зокрема заява ОСОБА_2 про прийняття в члени колгоспу (протокол №13 засідання правління колгоспу від 17.09.1977р.) (а.с. 23)

З 14 листопада 1977 року по 13 листопада 1979 року ОСОБА_2 проходив строкову військову службу, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_3.(а.с. 11-13).

Як убачається із трудової книжки колгоспника, в періодах з вересня 1977 року по жовтень 1977 р. та з січня 1980 р. по травень 1986 року ОСОБА_2 працював трактористом у колгоспі "Дружба", в подальшому реорганізованому у СТОВ "АФ Дружба" (а.с. 14-22).

Після досягнення 55 років, позивач у травні 2014 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням № 8 від 12.08.2014 року Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 12.08.2014 року відмовлено ОСОБА_2 у підтвердженні стажу роботи трактористом - машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспі "Дружба", в подальшому реорганізованому у СТОВ "АФ Дружба", що ліквідовано без визначення правонаступника, за періоди: з 01.09.1977 р. по 31.10.1977 р. - у зв'язку з розбіжностями у посаді заявника згідно запису трудової книжки та даних архівної довідки, з 01.01.1980 р. по 20.05.1986 р. - у зв'язку з невідповідністю прізвища, зазначеного в архівних довідках, паспортним даним заявника. (а.с. 46).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області №73 від 29.08.2014 року ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії за віком як трактористу - машиністу відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю необхідних 20 років роботи трактористом - машиністом. При цьому, відповідач посилався на те, що страховий стаж ОСОБА_2 становить 36 років 8 місяців 5 днів, в тому числі стаж роботи тракториста-машиніста складає 11 років 3 місяці 6 днів.

Крім того, на звернення позивача Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області листом № 4994/03-20 від 08.09.2014 року повідомило заявника, що його страховий стаж становить 36 років 8 місяців 5 днів, в тому числі стаж роботи тракториста-машиніста складає 11 років 3 місяці 6 днів. До пільгового стажу не зараховано періоди з 01.09.1977 року по 31.10.1977 року - у зв'язку з розбіжностями у назві посади позивача згідно запису трудової книжки та даних архівної довідки, з 01.01.1980 р. по 20.05.1986 р. - у зв'язку з невідповідністю прізвища, зазначеного в архівних довідках, паспортним даним заявника. (а.с. 8-9).

Не погодившись з діями відповідача щодо не підтвердження стажу роботи трактористом -машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції за період з 01.09.1977 р. по 31.10.1977 р. та з 01.01.1980 р. по 20.05.1986 р., позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів апеляційної інстанції зважає на наступне.

Щодо позовних вимог про встановлення фактів належності ОСОБА_2 документів колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частинами 1 та 2 статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму; на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Отже, при визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач; суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Таким чином, виходячи з приписів Цивільного процесуального кодексу України справа в частині встановлення фактів, що мають юридичне значення має вирішуватися за правилами цивільного судочинства України.

Між тим, суд першої інстанції не врахував зазначених норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення позову в цій частині за нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами ч.1 ст.203 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції закриває провадження у справі з підстав, встановлених ст. 157 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області призначити позивачу пенсію за віком як трактористу - машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. "в" ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" мають право на призначення пенсії на пільгових умовах трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з п.1 Роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. №7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам - машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року N 637 (далі - Порядок N 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 20 Порядку N 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

З трудової книжки колгоспника ОСОБА_2, копія якої долучена до матеріалів справи, убачається що в період, який не зарахований відповідачами до пільгового стажу, позивач працював трактористом та ним відпрацьовано у 1977 р. 46 людиноднів на рік, при установленому мінімумі - 46, у 1980 р. - 227 людиноднів на рік при установленому мінімумі - 260, у 1981 р. - 351 людиноднів на рік при установленому мінімумі - 260, у 1982 р. - 320 людиноднів на рік при установленому мінімумі - 270, у 1983 р. - 292 людиноднів на рік при установленому мінімумі - 270, у 1984 р. - 274 людиноднів на рік при установленому мінімумі - 270, у 1985 р. - 295 людиноднів на рік при установленому мінімумі - 270, у 1980 р. - 227 людиноднів на рік при установленому мінімумі - 260, у 1986 р. - 62 людиноднів на рік при установленому мінімумі - 90, 20 травня 1986 р. вибув з членів колгоспу за власним бажанням ( наказ №5 від 14.03.1986 р.) ( а.с.14).

З довідки №54 від 30.05.2014 року, виданої виконкомом Кам'янської сільської ради Лебединського району Сумської області убачається, що ОСОБА_2 працював трактористом - машиністом безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспі «Дружба» з вересня по жовтень 1977 року та з січня 1980 року по травень 1986 року (а.с. 14-22, 26).

Згідно архівної довідки Державного архіву Сумської області №Д - 20 від 24.03.2014 року убачається, що в документах архівного фонду колгоспу "Дружба" с. Кам'яне Кам'янської сільради Лебединського району Сумської області в протоколах засідання правління колгоспу та загальних зборів уповноважених членів колгоспу за 1977-1986р.р. маються відомості про роботу ОСОБА_2 (а.с. 23-25, 31, 32).

Щодо посилання відповідача на виписки по особовому рахунку за вересень та жовтень 1977 рік , згідно яких ОСОБА_2 працював у вересні та жовтні 1977 року у колгоспі на посаді «учащийся» колегія суддів зазначає, що на той час позивач вже закінчив навчання в професійно - технічному училищі. Крім того, відповідно до записів в трудовій книжці колгоспника ОСОБА_2 у 1977 р. працював трактористом.

Стосовно посилання відповідачів на те, що згідно виписок з особового рахунку за 1980 - 1982 р.р., 1983 - 1985 р.р., 1986 р. значиться прізвище «Демехін» колегія суддів зазначає, що факт роботи позивача на посаді тракториста-машиніста підтверджено записами в трудовій книжці.

Наявність розбіжностей у деяких архівних документах з паспортними даними не може свідчити про відсутність стажу роботи трактористом-машиністом, оскільки зазначений висновок не відповідає іншим архівним документам, наданим позивачем комісії та записам в трудовій книжці.

Згідно з ч.1 ст.38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Отже, вказаною нормою передбачена можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, за умови зарахування на роботу за набутою професією у строк, що не перевищує трьох місяців.

Як убачається із матеріалів справи, позивач закінчив навчання у професійно-технічному училищі № 4 м. Лебедина Сумської області УРСР в серпні 1977 року, в члени колгоспу "Дружба" його прийнято у вересні 1977 року. Відповідно до записів в трудовій книжці колгоспника, ОСОБА_2 в період з вересня 1977 року по жовтень 1977 р. працював трактористом у колгоспі "Дружба".

В період з 14 листопада 1977 року по 13 листопада 1979 року ОСОБА_2 проходив строкову військову службу.

За змістом абз. 2 ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Судовим розглядом встановлено, що позивач на момент призову для проходження строкової військової служби працював на посаді тракториста колгоспу "Дружба", тобто, за професією, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п."в" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Таким чином, відповідач неправомірно не зарахував час навчання в професійно - технічному училищі та військову службу до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач, який досяг 55-річного віку, має загальний трудовий стаж 36 років 8 місяців та 5 днів, з яких більше 20 років відпрацював трактористом - машиністом у колгоспі "Дружба" та інших підприємствах, де безпосередньо був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, тому на час звернення позивача із заявою від 28.05.2014 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах він мав право на пільгове зниження пенсійного віку.

З огляду на викладене, позовні вимоги про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області призначити позивачу пенсію згідно п."в" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 11 КАС України, за загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших законодавчих приписів, ніж ті, про які зазначає позивач.

Вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Колегія суддів вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 8 від 12.08.2014 року, яким ОСОБА_2 у підтвердженні стажу роботи трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції, за період з 01.09.1977 р. по 31.10.1977 р. та з 01.01.1980 р. по 20.05.1986 р., скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області №73 від 29.08.2014 року, яким ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії за віком як трактористу - машиністу відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах, зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_2 період роботи з 01.09.1977 р. по 31.10.1977 р. та з 01.01.1980 р. по 20.05.1986 р. на посаді тракториста-машиніста.

Щодо доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області стосовно відсутності повноважень на підтвердження пільгового стажу колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року N 18-1 затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Згідно п. 3, 4, 5 цього Порядку підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної інспекції України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об'єднань.

Комісії діють відповідно до цього Порядку. Склад комісій затверджується начальником Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Головою комісії є начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно з п.п. 14, 15 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі розглядають заяви про підтвердження стажу роботи та з відповідною пропозицією про задоволення або відхилення заяви, разом із вмотивованим висновком, направляють Комісії. Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п'яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області є належним відповідачем у справі.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ч.3 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ч.1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області та заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про приєднання до апеляційної скарги задовольнити частково.

Постанову Сумського районного суду Сумської області від 28.11.2014р. по справі № 587/2400/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 8 від 12.08.2014 року про відмову у підтвердженні ОСОБА_2 стажу роботи трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції, за період з 01.09.1977 р. по 31.10.1977 р. та з 01.01.1980 р. по 20.05.1986 р.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області №73 від 29.08.2014 року в частині відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу - машиністу відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" .

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_2 період роботи з 01.09.1977 р. по 31.10.1977 р. та з 01.01.1980 р. по 20.05.1986 р. на посаді тракториста - машиніста в колгоспі "Дружба".

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області призначити ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком як трактористу - машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на підставі заяви від 28.05.2014 року.

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про встановлення фактів належності ОСОБА_2 архівної довідки Державного архіву Сумської області № Д - 20 від 24.03.2014 року, де зазначені документи, в яких є відомості про роботу; належності йому виписок з особового рахунку за 1980р. - 1982 р., 1983 р. - 1985 р., 1986 р. про роботу трактористом - машиністом безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспі "Дружба" Лебединського району Сумської області, виданих ОСОБА_2; роботи ОСОБА_2 у вересні та жовтні 1977 року трактористом - машиністом у колгоспі "Дружба" Лебединського району Сумської області.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в сумі 39 грн. 02 коп.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.