Справа № 2610/17310/12
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м.Київ К/800/18445/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Гончар Л.Я.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Національного медичного університету ім.О.О.Богомольця на постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 04 листопада 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року у справі за позовом Національного медичного університету ім.О.О.Богомольця до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання дій (бездіяльності) протиправними, скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,-

СТАНОВИВ:

У березні 2011 року Національний медичний університет ім.О.О.Богомольця звернувся до суду з позовом до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, поданої 16 квітня 2013 року, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 13 квітня 2009 року №15 «Про внесення змін до рішення двадцять третьої сесії селищної ради V скликання від 23 березня 2009 року №23 «Про звернення до суду з метою анулювання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою», яким було викладено в новій редакції рішення двадцять третьої сесії V скликання Козинської селищної ради від 30 березня 2009 року № 23 «Про звернення до суду з метою анулювання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою»;

- зобов'язати відповідача утриматись від вчинення будь-яких дій та прийняття будь-яких рішень, спрямованих на оспорювання процедури видачі НМУ ім.О.О.Богомольця державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ІІ-КВ №002676;

- визнати неправомірними будь-які дії відповідача, спрямовані на розпорядження земельною ділянкою площею 10,00 га в межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, на якій розміщено спортивно-оздоровчий табір «ІНФОРМАЦІЯ_1» та якій присвоєно кадастровий номер :05:018:0007, крім передачі її у постійне користування позивачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення прийнято з перевищенням повноважень, так як дана земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту смт.Козин, тому не віднесена до відання відповідача, а також з порушенням процедури його ухвалення, оскільки сесія 13 квітня 2009 року була проведена з порушенням порядку її скликання та повідомлення про порядок денний.

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 04 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року, адміністративний позов Національного медичного університету ім.О.О.Богомольця залишено без задоволення.

При винесенні рішень суди першої та апеляційної інстанцій виходили з правомірності дій відповідача щодо прийняття оскаржуваного рішення.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Національний медичний університет ім.О.О.Богомольця звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Козинська селищна рада Обухівського району Київської області у поданих запереченнях просить відмовити у задоволенні касаційної скарги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як встановлено ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України та ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України.

Відповідно до ч.1 ст.140, ч.1 ст.144 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної або міської ради.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад.

Судами попередніх інстанцій встановлено та з матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 10 вересня 2002 року № 401 Національному медичному університету ім.О.О.Богомольця в постійне користування надано земельну ділянку загальною площею 10,0 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, під розміщення спортивно-оздоровчого табору «ІНФОРМАЦІЯ_1».

27 травня 2003 року позивачеві видано Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002676, відповідно до якого земельну ділянку площею 10,0 га надано в постійне користування для розміщення спортивно-оздоровчого табору «ІНФОРМАЦІЯ_1» відповідно до розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 10 вересня 2002 року № 401.

30 березня 2009 року на двадцять третій сесії V скликання Козинською селищною радою Обухівського району Київської області ухвалено рішення № 23 «Про звернення до суду з метою анулювання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою», яким вирішено звернутися до суду з позовом про визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002676 від 27 травня 2003 року, виданого Національному медичному університету ім.О.О.Богомольця під розміщення спортивно-оздоровчого табору «ІНФОРМАЦІЯ_1» в АДРЕСА_1.

Рішенням Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 13 квітня 2009 року №15 «Про внесення змін до рішення двадцять третьої сесії Козинської селищної ради V скликання від 30 березня 2009 року за № 23 «Про звернення до суду з метою анулювання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою» внесено зміни рішення двадцять третьої сесії Козинської селищної ради V скликання від 30 березня 2009 року за № 23, а саме п.1 рішення викладено в наступній редакції: «Звернутись з позовом до Господарського суду Київської області про скасування або визнання недійсним розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 10 вересня 2002 року № 401 «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки Національному медичному університету ім.О.О.Богомольця та надання її в постійне користування під розміщення спортивно-оздоровчого табору «ІНФОРМАЦІЯ_1» в межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області; про визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002676 від 27 травня 2003 року, виданого Національному медичному університету ім.О.О.Богомольця під розміщення спортивно-оздоровчого табору «ІНФОРМАЦІЯ_1» та зареєстрованого в Книзі записів державних актів постійного користування землею №27; про повернення земельної ділянки площею 10 га, переданої Національному медичному університету ім.О.О.Богомольця під розміщення спортивно-оздоровчого табору «ІНФОРМАЦІЯ_1» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002676 від 27 травня 2003 року, до земель запасу Козинської селищної ради Обухівського району Київської області.

Постановою Вищого господарського суду України від 01 жовтня 2010 року у справі №10/124-09 за позовом Козинської селищної ради Обухівського району Київської області до Обухівської районної державної адміністрації Київської області та Національного медичного університету імені О.О.Богомольця визнано недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 10 вересня 2002 року № 401, земельну ділянку площею 10,000 га повернуто до земель запасу Козинської селищної ради.

У вказаній справі встановлено, що зазначена спірна земельна ділянка на час прийняття розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 10 вересня 2002 року № 401 знаходилась в межах смт.Козин Обухівського району Київської області, відтак регулювання питань земельних відносин в межах населеного пункту відноситься до виключної компетенції Козинської селищної ради Обухівського району Київської області як представницького органу територіальної громади селища. При цьому судом встановлено, що розмежування земель державної і комунальної власності в смт.Козин не проводилось.

Як встановлено ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 13 квітня 2009 року №15 «Про внесення змін до Рішення двадцять третьої сесії селищної ради V скликання від 23 березня 2009 року №23 «Про звернення до суду з метою анулювання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою», оскільки воно прийнято в межах повноважень та визначеної компетенції відповідача, у відповідності з вимогами законодавства.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Національного медичного університету ім.О.О.Богомольця відхилити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 04 листопада 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту ухвалення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді