Справа № 161/726/15-а
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/726/15-а
Провадження № 2-а/161/85/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Соколовій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира взводу ДПС ВДАІ з обслуговування міста Луцька Ключука Миколи Романовича про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до командира взводу ДПС ВДАІ з обслуговування міста Луцька Ключука Миколи Романовича про визнання дій протиправними та скасування постанови. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 14 січня 2015 року о 10 год. 29 хв., командиром взводу ДПС ВДАІ з обслуговування міста Луцька Волинської області лейтенантом міліції Ключуком Миколою Романовичем, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 762273 та прийнята постанова по справі про адміністративне правопорушення від 14.01.2015 року серії ПСІ № 697821, відповідно до якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 гривень.

З вищезазначених протоколу та постанови слідує, що позивач керуючи транспортним засобом Чері Амулет номерний знак AC 5558АІ о 10 год. 25 хв. 14.01.2015 р. в м. Луцьку, регульоване перехрестя Авторемонтна - Дубнівська яка регулюється дорожнім знаком та світлофором, зі смуги яка дозволяє рух праворуч, поїхав прямо, чим порушив п.п. 11.1 - п. 33 дорожнього знаку 5.16 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова є неправомірною і винесена в порушення вимог КУпАП. Правила дорожнього руху ним порушено не було, оскільки ним було чітко дотримано та враховано вимоги п. 11.1. ПДР України, та дорожнього знаку - 5.16 "Напрямки руху по смугах" який показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них, а тому керуючи своїм автомобілем позивач вчасно його перелаштував на смугу яка дозволяє рух прямо ще рухаючись по вулиці Бринського в напрямку до перехрестя Авторемонтна - Дубнівська, виконавши маневр зайняття лівого положення та відповідно до вимог правил рухався прямо по смузі, яка дозволяє рух тільки прямо.

Це саме позивач пояснював працівникам ДАІ, однак ними його доводи було проігноровано, на його запитання на підставі чого вони його зупинили та стверджують, що саме він, зі смуги яка дозволяє рух праворуч поїхав прямо, яким доказом вони керуються - відповіді не отримав. Натомість має місце безпідставне притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення якого він не здійснював, і так як, його пояснення інспектором взяті до уваги не були, тому не повно та всебічно з'ясовано обставини вчинення правопорушення, що свідчить про передчасність та необґрунтованість висновку працівника ДАІ.

Окрім того, з вказаним протоколом та постановою не погоджується, оскільки при зупинці його транспортного засобу відповідач перш за все не представився (не відрекомендувався), він чітко не міг дати конкретної відповіді, яким чином позивачем порушено вимоги дорожнього знаку ПДР 5.16, так як доказів у нього не було та не могло бути, за цим послідували інші порушення уже при складенні протоколу та постанови, а саме: відповідач позбавив його права користуватися правовою допомогою, заявляти клопотання, розгляд справи проводився формально, протокол та постанова не містить жодних відомостей щодо того, чи мав він, відповідно до своїх функціональних обов'язків, право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення, у протоколі зазначено свідком особу яка є колегою по роботі працівником ДАІ, тобто пов'язану та заінтересовану особу у справі, і саме головне до протоколу не додано доказів проведення фотозйомки та/чи відеофіксації правопорушення, тобто відсутні на момент складення протоколу будь-яких показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису які саме при цьому правопорушенні можуть бути належним та допустимим доказом, таким чином усі докази грунтуються на припущеннях одного свідка ОСОБА_4., який також є працівником ДАІ, а отже є заінтересованою особою та повністю сприяє своєму колезі лейтенанту міліції Ключуку М.Р., тому його свідчення братися до уваги не можуть. Таким чином не маючи інших доказів правопорушення, а відтак діючи умисно, лейтенант міліції Ключук М. Р. записав в пункті "Свідки чи потерпілі" Протоколу серії АП1 № 762273 - свідком працівника ДАІ ОСОБА_4

Отже, при винесенні постанови також були порушені права позивача по справі, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням. Всіх наданих законом прав він був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Просить суд визнати протиправним дії командира взводу ДПС ВДАІ з обслуговування міста Луцька Волинської області лейтенанта міліції Ключука Миколи Романовича, та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 14.01.2015 року серії ПСІ № 697821.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримує в повному об'ємі, просить його задовольнити.

Відповідач, суб'єкт владних повноважень, командир взводу ДПС ВДАІ з обслуговування міста Луцька Ключук Микола Романович в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом встановлено, що 14.01.2015 року о 10.29 годині в м. Луцьку на перехресті вулиць Авторемонтна - Дубнівська, командир взводу ДПС ВДАІ з обслуговування міста Луцька Ключук Микола Романович склав протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 762273 на ОСОБА_1 (а.с. 6).

Як вбачається із змісту протоколу, що о 10.25 годині 14.01.2015 року в м. Луцьку позивач керував автомобілем Черрі, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на регульованому перехресті вулиць Авторемонтна - Дубнівська, яке регулюється дорожнім знаком та світлофором, зі смуги яка дозволяє рух праворуч, поїхав прямо, чим порушив п. 11.1 - 33 дорожнього знаку 5.16 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 11.1 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Відповідно до п. 33.1 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 інформаційно-вказівний знак 5.16 "Напрямки руху по смугах" - показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Таким чином, незрозуміло із змісту самого протоколу, яке в дійсності позивач на регульованому перехрестя Авторемонтна - Дубнівська яка регулюється дорожнім знаком та світлофором, вчинив адміністративне правопорушення. Оскільки вказується порушення вимог світлофору та дорожнього знаку. За приписами ПДР України, якщо на регульованому перехресті рух транспортних засобів здійснюється за допомогою світлофору, то дорожні знаки втрачають свою дію. У разі, коли світлофори не працюють, то водії повинні підкорятися дорожнім знакам. Однак, відповідачем не конкретизовано, яке позивач допустив порушення, що в свою чергу вказує на необґрунтоване складання протоколу.

Крім того у суду не виникає сумнівів щодо тверджень позивача, викладених в позовій заяві, оскільки відповідачем не спростовано твердження позивача та не виконано вимоги ухвали суду від 05 лютого 2015 року щодо подання до суду письмових заперечень проти позову та всіх матеріалів, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчинені дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Судом при розгляді справи встановлено, що 14 січня 2015 року в м. Луцьк, по вулиці Дубнівській, 21, Волинської області командир взводу ДПС ВДАІ з обслуговування міста Луцька Ключук Микола Романович, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення установив, що громадянин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Черрі, 14 січня 2015 року о 10.25 годині в м. Луцьку, на регульованому перехресті вулиць Авторемонтна та Дубнівська, яка регулюється дорожнім знаком та світлофором, зі смуги яка дозволяє рух праворуч, поїхав прямо, чим порушив п.п. 11.1 - п. 33 дорожнього знаку 5.16 ПДР України. Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постановив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 260 гривень (а.с. 5).

Судом при розгляді справи встановлено, що командир взводу ДПС ВДАІ з обслуговування міста Луцька Ключук Микола Романович при винесенні оскаржуваної постанови не виконав вимоги статті 280 КУпАП

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося з грубим порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому відповідачем на засадах змагальності сторін та вимогах частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України суду не доведено правомірність, законність та підставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за невизначене адміністративне правопорушення за статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом визнання дій відповідача при притягненні позивача до адміністративної відповідальності протиправними та скасуванню постанови.

Відповідно до статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись статтею 19 Конституції України, статтями 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 11, 71, 128, 158-164, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до командира взводу ДПС ВДАІ з обслуговування міста Луцька Ключука Миколи Романовича про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати дії командира взводу ДПС ВДАІ з обслуговування міста Луцька Ключука Миколи Романовича при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - протиправними.

Постанову командира взводу ДПС ВДАІ з обслуговування міста Луцька Ключука Миколи Романовича серії ПС1 № 697828 від 14 січня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 260 гривень - визнати протиправною та скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Ковтуненко