Справа № 615/1992/14-а
Суддя: Товстолужський О. В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 615/1992/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 р. м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого, судді - Товстолужського О.В.,

при секретареві - Неділько І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області, третя особа - Комунальне підприємство Валківський райагробуд, про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

15.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Валківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області щодо відмови в проведенні йому перерахунку пенсії;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області здійснити йому перерахунок пенсії, відповідно до довідки про заробітну плату № 2 від 10.01.2012 року, наданої Комунальним підприємством Валківський райагробуд.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у 1986 році працював штукатуром на Комунальному підприємстві Валківський райагробуд. З 05.09.1986 року по 26.09.1986 року його було призвано Валківським райвіськоматом на спец збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в зв'язку з чим на даний час має статус інваліда ІІ групи за захворюваннями, пов'язаними з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відноситься до І категорії учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В січні 2012 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області із заявою про перерахунок пенсії, відповідно до довідки про заробітну плату форми 3 № 2 від 10.01.2012 року, наданої Комунальним підприємством Валківський райагробуд.

Але відповідачем йому було відмовлено в перерахунку пенсії на підставі довідки форми 3 № 2 від 10.01.2012 року, яку він надав, посилаючись на те, що довідка не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки збільшення тарифної ставки на 100% не передбачено діючим законодавством.

З такими діями відповідача позивач не погодився, вважає, що при прийнятті рішення про відмову в перерахунку пенсії у 2012 року, відповідачем не взято до уваги постанову Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2013 року, відповідно до якої для перерахунку пенсій враховується заробітна плата, отримана в період перебування в зоні відчудження, яка надається органу Пенсійного фонду у довідці форми 3 з підприємства, на якому працювала особа, що приймала участь у роботі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В судове засідання сторони не з'явилися, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням ч.4 ст.122 КАС України.

В запереченнях відповідач, підтвердивши викладені позивачем обставини, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи підтримав позовні вимоги, просить задовольнити позов в повному обсязі.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом 2 групи, захворювання якого пов'язане з виконанням службових обов'язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії серії НОМЕР_1 від 22.01.2001 року.

13.01.2012 року позивач звернувся до УПФУ в Валківському районі Харківської області з приводу перерахунку пенсії, але листом відповідача від 20.04.2012 року № 2305/02-06 йому було відмовлено в перерахунку пенсії з тих підстав, що надана довідка форми 3 про заробітну плату № 2 від 10.01.2012 року містить суми заробітку, нараховані всупереч нормативним документам про оплату праці.

Згідно довідки №51/3374 від 14.09.1995 року, виданої центральним архівом Міністерства оборони України, позивач ОСОБА_1 проводив роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (3 зона) з 05.09.1986 року по 26.09.1986 року.

Відповідно до довідки за № 2 від 10.01.2012 року, наданої КП Валківським райагробудом, ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження (військові збори) з 05.09.1986 року по 26.09.1986 року виплачена заробітна плата в сумі 847,68 грн. відповідно до Постанови ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7. Оплата за підвищеними посадовими окладами (тарифними ставками) по зонах небезпеки провадиться, виходячи з встановленого у зоні відчудження 6-годинного робочого дня та 6-денного (36-годинного) робочого тижня.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року N 796-XII (далі - Закон № 796).

Згідно ч.1 ст. 54 Закону № 796 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

На виконання делегованих повноважень Кабінет Міністрів України 23.11.2011 року прийняв постанову № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до п. 2 якої зобов'язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Згідно п.1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 05.09.1986 року до 26.09.1986 року, що підтверджується наданими довідками.

Відповідно до ч. 7 Порядку, пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Згідно ч. 7 Порядку призначення пенсії із заробітної плати, одержаної за роботу за межами зони відчуження, провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року № 10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф "секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року № 1767-рс і від 11 грудня 1986 р. № 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року №168-5, від 10 червня 1986 р. №207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс, від 16 грудня 1986 року №694-рс, від 6 січня 1988 р. №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: № 4с від 9 травня 1986 року, №58с від 11 червня 1986 року, №132с від 16 вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986 року, №8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 5 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. №665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. № 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці.

Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 жовтня 1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Відповідно до положень ст.3 Закону України "Про правонаступництво України" вказані нормативні акти не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України, іншими нормативними актами порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, не передбачені, у зв'язку з чим вони є діючими на теперішній час.

Згідно вимог ч.4 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Зі змісту наданої позивачем довідки вбачається, що розрахунок заробітної плати проводився на підставі постанови Ради Міністрів УРСР 10 червня 1986 року № 207-7.

Таким чином, здійснений КП Валківським райагробудом розрахунок заробітної плати позивача у довідці форми 3 № 2 від 10.01.2012 року відповідає викладеним вище нормативно-правовим актам.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Суд приймає до уваги, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при розгляді справи, виконав вимоги ч.1 ст.71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України не надав жодних належних і допустимих доказів правомірності своїх дій.

Всі доводи відповідача носять характер припущень і не підтверджені жодними доказами, хоча за вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України саме відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен довести суду правомірність свого рішення про відмову у перерахунку пенсії позивачу на підставі наданих ним документів про заробітну плату, одержану в зоні відчуження.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України - не допускається.

Крім того, відповідно до ст.ст. 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

З огляду на викладене, суд вважає надану позивачем довідку форми 3 № 2 від 10.01.2012 року про його заробітну плату в період роботи в зоні відчуження на ЧАЕС у 1986 році належним доказом та приходить до висновку про відсутність у відповідача підстав не приймати цю довідку для перерахунку пенсії позивачу, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70,71,160-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за період виконання робіт в зоні відчуження ЧАЕС відповідно до довідки про заробітну плату форми 3 № 2 від 10.01.2012 року, наданої Комунальним підприємством Валківський райагробуд.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області перерахувати ОСОБА_1 з 15.12.2014 року та виплачувати щомісячно пенсію відповідно до довідки про заробітну плату форми 3 № 2 від 10.01.2012 року, наданої Комунальним підприємством Валківський райагробуд.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:Товстолужський О. В.