Справа № 818/3310/14
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р.Справа № 818/3310/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2014р. по справі № 818/3310/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

21.11.2014 року позивач, Публічне акціонерне товариство "Сумихімпром", звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області, в якому просив:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 10.11.2014 року № /58871;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 10.11.2014 року № /58875.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року по справі №818/3310/14 адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 10 листопада 2014 року:

- № /58871 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість Публічному акціонерному товариству "Сумихімпром" за липень 2014 року на 31800 (тридцять одну тисячу вісімсот) грн.;

- № /58875 про зменшення розміру від'ємного залишку значення суми податку на додану вартість Публічному акціонерному товариству "Сумихімпром" за липень 2014 року на 31528 (тридцять одну тисячу п'ятсот двадцять вісім) грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року по справі № 818/3310/14, ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що постанову винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

02.02.2015 року представником Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" до Харківського апеляційного адміністративного суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю явки у судове засідання.

Колегія суддів зазначає, що позивач належним чином повідомлений про місце і час проведення судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, та не визнає підстави для відкладення розгляду справи, викладені в клопотанні, поважними, а тому відмовляє у задоволенні клопотання.

Колегія суддів відповідно ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 13.08.2014 року по 17.10.2014 року Державною податковою інспекцією у м. Сумах проведено документальну позапланову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за липень 2014року, за результатами якої складено акт від 24.10.14 року № 4294/18-19-15-02/5766356, в якому зроблено висновок про завищення Публічним акціонерним товариством "Сумихімпром" залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за липень 2014 року на суму 31528 грн.; завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2014 року на суму 31528 грн., чим порушено норми п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, ст. 200, п. 201.1, п. 201.7, ст. 201 Податкового Кодексу України. На підставі цього акту 10.11.2014 року прийнято податкові повідомлення-рішення: № /58871, яким Публічному акціонерному товариству "Сумихімпром" зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 31800 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 15900 грн.; № /58875, яким Публічному акціонерному товариству "Сумихімпром" зменшено залишок від'ємного значення з ПДВ на суму 31528 грн.

Не погодившись із вищезазначеними повідомленнями-рішеннями відповідача, позивач для захисту своїх прав звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем отримано від контрагента податкові накладні, які саме і є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та відповідно, зазначені накладні оформлена у повній відповідності до вимог ст. 201 ПК України, що не заперечується податковим органом.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність захисту прав позивача та у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Підпунктом 78.1.1. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту, що є підставою для проведення документальної позапланової перевірки такого платника.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.03.2014 року між ПАТ "Сумихімпром" та ТОВ "ФОРЕСТІМПЕКС" укладено договір про надання юридичних послуг № 15/14, з додатковою угодою від 15.05.2014 року.

На підтвердження реальності виконання умов договору позивачем надано податкову накладну № 7 від 16.06.2014 року, а також платіжне доручення № 57061 від 01.07.2014 року.

Із договору "Про надання юридичних послуг" №15/14 від 15.03.2014 року ТОВ "ФОРЕСТІМПЕКС" взято обов'язок по наданню юридичних послуг щодо захисту інтересів ПАТ "Сумихімпром" в справі №5021/2509/2011 про банкрутство. Вартість послуг визначається як еквівалент 10000 євро (без ПДВ) з урахуванням офіційного курсу валюти платежу до Євро, що встановлюється Національним банком України на дату складання акту виконаних робіт, за кожен повний місяць надання послуг.

Як вбачається з акту перевірки факт надання послуг виконавцем зафіксовано в акті здачі - прийняття виконаних робіт № 16/06/14 від 16.06.2014 року.

Питання формування податкового кредиту з податку на додану вартість врегульовано статтею 198 ПК України, згідно з п. 198.1. якої право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Колегія суддів зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

В свою чергу відповідачем як суб'єктом владних повноважень не надано судів першої та апеляційної інстанцій доказів відсутності у позивача первинних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, єдиним мотивом, на підставі якого суб'єкт владних повноважень дійшов судження про відсутність реальності здійснення господарської операції, є виключно висновки щодо податкових накладних № 1,2,3,4,5 не додано додаток 1, що є обов'язковим додатком до накладної згідно п.201.7 ПК України, а також неможливість проведення зустрічної перевірки контрагента позивача ТОВ "ФОРЕСТІМПЕКС" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року, що підтверджується актом ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, оскільки посадові особи відсутні за місцезнаходженням товариства.

Колегія суддів зазначає, що первинні документи не мають не відповідності форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 ПК України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Відповідно до вимог п. 198.2. ст. 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За змістом п. 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів / послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 198.6. ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу).

Згідно п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Діюче податкове законодавство пов'язує виникнення права платника податків на податковий кредит з наявністю податкової накладної, що оформлена у відповідності до приписів ст. 201 ПК України.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем отримано від контрагента податкові накладні, які саме і є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту та зазначені накладні оформлена у повній відповідності до вимог ст. 201 ПК України, що не заперечується податковим органом.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року по справі №818/3310/14 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2014р. по справі № 818/3310/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Пянова Я.В. Чалий І.С.