Справа № 826/18247/14
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко Є.О.

Суддів: Горбань Н.І.

Межевич М.В.

при секретарі Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Імпостач-ЛПТ" до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Імпостач-ЛПТ" (далі - ПП "Імпостач-ЛПТ") звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ у Подільському районі) про:

- визнання протиправними дій щодо відмови у прийнятті звітної податкової декларації з податку на додану вартість, звітних розшифровок зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, звітного реєстру виданих та отриманих податкових накладних за жовтень місяць від 17.11.2014 р.;

- зобов'язання прийняти подані звітну податкову декларацію з податку на додану вартість, звітні розшифровки зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, звітний реєстр виданих та отриманих податкових накладних за жовтень місяць від 17.11.2014 р. днем їх фактичного отримання.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року позов задоволено.

На вказану постанову ДПІ у Подільському районі подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, між ПП «Імпостач-ЛПТ» та ДПІ у Подільському районі укладено договір від 18.06.2014 р. №180620141 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

На підставі договору, 17.11.2014 р. ПП «Імпостач-ЛПТ» засобами електронного зв'язку подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, звітну розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за жовтень 2014 року та звітний реєстр виданих та отриманих податкових накладних до звітної декларації з ПДВ за жовтень 2014 року.

За результатами обробки отриманої від ПП «Імпостач-ЛПТ» засобами електронного зв'язку податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року з додатками, шляхом направлення квитанції №1 від 17.11.2014 р., позивача повідомлено про не прийняття вказаного документа із зазначенням про те, що для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті з посиланням на можливість відсутності договору з МДЗУ.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Згідно п. 48.1 ст. 48 Податкового кодексу України форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору, а згідно п. 48.7 цієї статті податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Відповідно до п. 49.10 ст. 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Отже, перелік підстав для відмови контролюючого органу від прийняття податкової декларації, визначений положеннями ст.ст. 48 та 49 Податкового кодексу України, та є вичерпним.

Судом встановлено, що підставою для неприйняття податкової декларації ПП «Імпостач-ЛПТ» з податку на додану вартість за жовтень 2014 року з додатками слугував факт розірвання договору про визнання електронних документів, укладеного між позивачем та ДПІ у Подільському районі, у зв'язку з порушенням його істотних умов, про що ПП «Імпостач-ЛПТ» повідомлено листом від 16.09.2014 р. №8820/10/26-56-10-05.

Згідно копії листа ДПІ у Подільському районі від 16.09.2014 р. №8820/10/26-56-10-05, відповідачем зазначено, що у відповідності до довідки встановлення місцезнаходження (місця проживання) від 15.09.2014 р. №797/07, місцезнаходження ПП «Імпостач-ЛПТ» за податковою адресою, а саме: м. Київ, вул. Маршала Гречка, 13, оф. 705 не встановлено.

Однак, як вбачається з наявної у матеріалах справи копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням ПП «Імпостач-ЛПТ» вказано 04136, м. Київ, вул. Маршала Гречка, 13, оф. 705.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Додатком 1 до Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, яка затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 р. №233, затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно п. 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Згідно п. 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Згідно ст. 18 цього Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

З огляду на викладене, розірвання договору про визнання електронних документів з підстав не встановлення місцезнаходження ПП «Імпостач-ЛПТ» за податковою адресою, а саме: м. Київ, вул. Маршала Гречка, 13, оф. 705, є необґрунтованим, оскільки записи Єдиного державного реєстру щодо місцезнаходження позивача є чинними.

За таких обставин у ДПІ у Подільському районі продовжують діяти зобов'язання за даним договором, у тому числі прийняття податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, звітної розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за жовтень 2014 року та звітного реєстру виданих та отриманих податкових накладних до звітної декларації з ПДВ за жовтень 2014 року, поданих засобами електронного зв'язку.

Таким чином, дії ДПІ у Подільському районі щодо відмови у прийнятті поданих позивачем звітної податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року від 17.11.2014 р., звітних розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за жовтень 2014 року від 17.11.2014 р., звітного реєстру виданих та отриманих податкових накладних до звітної декларації з ПДВ за жовтень 2014 року від 17.11.2014 р. є протиправними, а тому такі документи необхідно вважати прийнятими та зареєстрованими днем їх фактичного отримання відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, а тому апеляційну скаргу ДПІ у Подільському районі необхідно залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Повний текст ухвали складено 10.02.2015 року.

.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Межевич М.В.

Горбань Н.І.