Справа № 813/1938/14
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Львів № 876/7983/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Савицької Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Коцур В.К.

представника апелянта: Цитульського В.І.

представника відповідача: Квасниці Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Корпорації «Корпорації будівельних підприємств «Львівінвестбуд» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 року у справі за позовом Корпорації «Корпорації будівельних підприємств «Львівінвестбуд» до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

05.03.2014р. позивач Корпорація «Корпорація будівельних підприємств» «Львівінвестбуд» звернувся в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 04.02.2014 р.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 р. в позові відмовлено.

Не погодившись із даною постановою, апелянт Корпорація «Корпорація будівельних підприємств» «Львівінвестбуд» подав апеляційну скаргу, покликаючись на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 року скасувати та прийняти нову якою позов задовольнити.

Представник апелянта Цитульський В.І. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Представник відповідача Квасниця Н.Б. в судовому засіданні просила суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, податковий орган провів документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТзОВ «Ата» за грудень 2012 року та ПП «Екоенергобуд» за грудень 2010 року.

За результатами перевірки складено акт від 22.01.2014 р. яким встановлено порушення:

- п.198.1, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України завищення позивачем податкового кредиту на загальну суму - 544693 грн., за грудень 2010 р. - 531368 грн. за грудень 2012 р. на суму - 13325,00 грн. При здійсненні фінансово-господарських операцій із ТзОВ «Ата» за грудень 2012 року та ПП «Екоенергобуд» за грудень 2010 р. встановлено його заниження на загальну суму 544693 грн. за рахунок завищення податкового кредиту по встановлених безтоварних операціях з ТзОВ «Ата» та ПП «Екоенергобуд».

На підставі вказаного акту перевірки податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення № від 04.02.2014 р. яким збільшив суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на суму - 680866 грн. в тому - основний платіж - 544693 грн. та штрафні ( фінансові ) санкції - 136173 грн.

Підставою для винесення вказаних повідомлень-рішень є висновки податкового органу по результатам проведеної перевірки про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами ТзОВ «Ата», ПП «Екоенергобуд».

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин про те, чи були дії позивача спрямовані на безпідставне одержання коштів із державного бюджету, чи мали операції із придбання товарів та послуг реальний характер, яким чином придбались товари а також дійсна можливість здійснення таких операцій.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно із п. 201.1 ст. 202 Податкового кодексу України, для платників ПДВ звітним (податковим ) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.

В п. 49.18 ст. 49 та ст. 203 Податкового кодексу України податкові декларації крім випадків передбачених цим Кодексом подаються за базовий звітний ( податковий ) період що дорівнює календарному місяцю - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного ( податкового ) місяця.

Аналогічні строки подання декларації з ПДВ та строки давності були встановлені п. 7.8 ст. 7 Законом України «Про податок на додану вартість» та пп. 4.1.4, п.4.1 ст. 4; пп. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Отже, останнім днем граничного строку подання податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2010 року є 20.01.2011 р. Податкова декларація по податку на додану вартість за грудень 2010 р. подана позивачем 18.01.2011 року. (а.с. 45 )

За таких обставин, колегія суддів вважає, що строки давності в 1095 днів в межах якого контролюючий орган вправі був визначити суму грошового зобов'язання щодо податку на додану вартість за грудень 2010 р. закінчився 21.01.2014 р. що виключає можливість податкового органу визначити позивачу грошові зобов'язання з податку на додану вартість на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Тому, податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова головного управління Міндоходів у Львівській області № від 04.02.2014 року в частині збільшення Корпорації «Корпорації будівельних підприємств «Львівінвестбуд» суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість за період грудень 2010 року на суму - 531 368 грн. основного платежу та суму в розмірі - 132 842 грн. штрафних санкції, а всього на суму - 664 210 грн. слід визнати протиправним та скасувати.

Вище вказані висновки суду узгоджуються з позицією Вищого адміністративного суду України які викладені в ухвалах від 03.11.2014 р. в справі К /800/7402/14, від 22.09.2014 р. К/ 800/60634/13.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність включення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість - суми в розмірі 13,656 грн.

Як видно з матеріалів справи між позивачем Корпорацією «КБП «Львівінвестбуд» (замовник ) та ТзОВ «Айті Аутсорцінг» ( виконавець ) в грудні 2012 р. укладено договір підряду № 14/12 від 03.12.2012 р. на виконання будівельних робіт на об'єкті: реконструкція котельні школи-інтернату № 104 в смт.Боюховичі. Податковий орган мав зауваження щодо податкової накладної № 1539 від 24.12.2012 р. на суму 34892,60 грн. в тому числі ПДВ - 5815,43 грн.

В грудні між позивачем ( замовник ) та ТзОВ «Айті Аутсорцінг» ( виконавець ) укладено договір № 14/12 від 03.12.2012 р. на виконання будівельних робіт на об'єкт: Підгорецький Василіанський монастир Благовіщення у с. Підгірці Бродівського району Львівської області протизсувні заходи. Податковий орган мав зауваження щодо податкової накладної № 1608 від 25.12.2012 р. на суму 45057 грн. в тому числі ПДВ - 7509,52 грн.

На підтвердження здійснення господарських операцій позивач надав суду: договори підряду, податкові накладні, акти виконаних робіт, що підтверджується матеріалами справи.

Проте, в актах виконаних робіт ТзОВ «Айті Аутсорцінг» відсутня дата здачі-приймання виконаних робіт, відсутні прізвища уповноважених представників генпідрядника який прийняв роботи та субпідрядника який здав роботи, наявні тільки підписи яких ідентифікувати неможливо. В укладених договорах відсутні строки виконання будівельних робіт.

Таким чином, в укладених договорах відсутні істотні умови передбачені ч. 1 ст. 901 ЦК України, ч. 1 ст. 903 ЦК України, ч. 2 ст. 189 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 198.1 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з а ) придбання або виготовлення товарів ( у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг.

ст. 198. 2 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата отримання платником податку товарів ( послуг ), що підтверджено податковою накладною.

Згідно ст. 198.6 Податкового кодексу України не відноситься до податкового кредиту суми податку сплаченого ( нарахованого ) у зв'язку з придбанням товарів ( послуг ) не підтверджені податковими накладними ( або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу ) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 ст. 201 цього кодексу.

ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Зі змісту наведених норм видно, що у платника податку виникає право на включення до складу податкового кредиту податку на додану вартість та віднесення сум до складу валових витрат за умови підтвердження відповідними первинними документами реального здійснення господарських операцій.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності реального здійснення господарської операції позивача з ТзОВ «Ата» є правильними, а тому податкове повідомлення рішення про донарахування податку на додану вартість в цій частині є законним та обґрунтованим.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів приходить до висновку що постанову слід скасувати та постановити нову якою позов задовольнити частково. В решті вимог відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.198, ст.202, ст.207, ст.212, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Корпорації «Корпорації будівельних підприємств «Львівінвестбуд» задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 року у справі за № 813/1938/14 - скасувати та прийняти нову якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова головного управління Міндоходів у Львівській області № від 04.02.2014 року в частині збільшення Корпорації «Корпорації будівельних підприємств «Львівінвестбуд» суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість за період грудень 2010 року на суму - 531 368 ( п»ятсот тридцять одна тисяча триста шістдесят вісім ) грн. основного платежу та суму в розмірі - 132 842 (сто тридцять дві тисячі вісімсот сорок дві ) грн. штрафних санкції, а всього на суму - 664 210 (шістсот шістдесят чотири тисячі двісті десять) грн. 00 коп.

В решті вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання постановою законної сили.

Головуючий: Н.В. Савицька

Судді: М.В. Костів

Р.М. Шавель