Справа № 2а-428/10/0870
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2010-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

16 березня 2010 року Справа № 2а-428/10/0870

м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

при секретарі судового засідання - Сірик К.Л.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача - 1: Пухтій І.О.,

представника відповідача - 2: не з'явився.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1

до: Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області

Головного управління Держкомзему в Запорізькій області

про: визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача-1 від

18.09.2009 №1191 та визнання протиправним та скасування пункту 10.7

зауважень та пропозицій до земельної документації висновку

експертизи землевпорядної документації від 06.07.2009 №770, виданого

відповідачем -2

22.01.2010 ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області та Головного управління Держкомзему в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області від 18.09.2009 №1191 «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 20.05.2009 №659» та визнання протиправним та скасування пункту 10.7 зауважень та пропозицій до земельної документації висновку експертизи землевпорядної документації від 06.07.2009 №770, виданого Головним управлінням Держкомзему в Запорізькій області.

Ухвалою суду від 25.01.2010 відкрито провадження в адміністративній справі №2а-428/10/0870, призначене попереднє судове засідання на 11.02.2010.

Ухвалою суду від 11.02.2010 закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 25.02.2010. У судових засіданнях оголошувались перерви до 02.03.2010 та 16.03.2010.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав, зазначених у позові. Зазначає, що спірне розпорядження було прийняте за наслідками розгляду протесту прокуратури Запорізького району Запорізької області. Так в протесті було зазначено, що земельна ділянка, із земель якої позивач має намір отримати у власність земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва не підлягає розпаюванню і входить до сертифікатів на право на земель частки (паї). Вказане твердження є незаконним, необґрунтованим і спростовується наступним. Проектом землеустрою про паювання земель сільськогосподарських угідь визначено, що земельні ділянки під будівлями і спорудами віднесені до земель загального користування. КСП ім.Орджонікідзе припинило свою діяльність, на теперішній час воно відсутнє у Єдиному держаному реєстрі підприємств та організацій України, тобто припинено існування суб'єкта права власності на майно, у тому числі і на земельні ділянки. Факт здійснення передачі земель загального користування до відання місцевих рад не потребував обов'язкового документального оформлення у вигляді рішень місцевих рад, зборів членів КСП чи будь-яких інших документів. Перебування земельної ділянки, із земель якої має намір отримати безоплатно у власність земельну ділянку позивач, в землях запасу підтверджується також матеріалами проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в т.ч. умовами відведення земельної ділянки, наданими відділом Держкомзему в Запорізькому районі. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача -1 надав заперечення на позов. Зазначає, що на виконання вимог протесту прокурора було прийняте спірне розпорядження голови райдержадміністрації від 18.09.2009 №1191 «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 20.05.2009 № 659». Проте вважає, що розпорядження голови райдержадміністрації від 20.05.2009 № 659 було прийняте з дотриманням норм діючого законодавства.

Представник відповідача -2 надав свої письмові пояснення на позов. Зазначає, що спірна земельна ділянка не підлягає паюванню, і тим самим не може бути виділена в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) колишнього КСП «ім.Орджонікідзе». Проте в судовому засіданні погодився з позовними вимогами.

Під час судового розгляду судом встановлено і не заперечується позивачем, що у сторін фактично існує спір щодо права користування земельною ділянкою, яку позивач має намір отримати для ведення індивідуального садівництва.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази по справі, вислухавши доводи сторін, суддя вважає, що провадження у справі слід закрити на підставі ч.1 п.1 ст.157 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 13 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють від імені Українського народу права власника в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Відповідно до статті 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Виходячи з вказаних положень Конституції України, а також зі статей 177 та 181 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав.

Право громадян на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, зокрема, внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також на виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) є майновим (цивільним) і встановлене законом. За змістом частини 1 статті 1 Цивільного кодексу України майнові відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Органи державної влади або органи місцевого самоврядування при вирішенні питань щодо виділення в натурі земельної частки (паю) наділені повноваженнями, які в сукупності спрямовані на забезпечення реалізації відповідного права власника цієї частки. Використання зазначених повноважень у цих відносинах не змінює приватноправовий характер останніх, оскільки зазначені органи не є суб'єктами владних повноважень у тому значенні цього терміна, в якому його вжито у пункті 1 частини 1 статті 17 КАС, їх діяльність спрямована на припинення права спільної часткової власності у зв'язку з вимогою особи, яка має право на земельну частку (пай), про виділення останньої в натурі.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Компетенція адміністративних судів згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 КАС поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 того самого Кодексу означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є правильність рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

За обставин, коли заявлені у справі позовні вимоги випливають із відносин, що мають приватноправовий характер, а відповідний орган державної влади чи місцевого самоврядування не виступає в цих відносинах як суб'єкт владних повноважень, його участь в оформленні розподілених між власниками земельних часток (паїв) не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Таким чином, у відносинах, де держава чи територіальна громада виступає як власник землі, вона є рівним учасником земельних відносин з іншими його учасниками, а тому спори, що виникають з таких правовідносин, повинні розглядатися в загальних чи господарських судах, а не в адміністративних судах. У зв'язку з цим зазначена справа повинна розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 п.1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.1 ч.1 ст.157, ст.160, 165 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області та Головного управління Держкомзему в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області від 18.09.2009 №1191 «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 20.05.2009 №659»та визнання протиправним та скасування пункту 10.7 зауважень та пропозицій до земельної документації висновку експертизи землевпорядної документації від 06.07.2009 №770, виданого Головним управлінням Держкомзему в Запорізькій області закрити.

Роз'яснити позивачу, що зазначений вище позов відноситься до юрисдикції місцевих загальних судів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий