Справа № 826/14540/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішень від 16.09.2014 року №, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, податковим органом була проведена камеральна перевірка податкової декларації про майновий стан і доходи позивача за звітний період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, за результатами якої складно Акт про результати камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи №90/26-55-17-03/НОМЕР_1.

Під час проведення контрольного заходу працівником податкового органу встановлено відсутність у позивача документального підтвердження витрат на придбання інвестиційного активу, отримання доходу від операцій з інвестиційними активами, без документального підтвердження суми витрат, понесених у зв'язку з придбанням таких активів.

Виявлення під час перевірки порушень вимог чинного законодавства України стало підставою для винесення податковим органом 16.09.2014 року податкового повідомлення - рішення №, яким за порушення п.п. 176.2.2 п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України згідно з п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 та відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України позивачу визначено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі 263485,09 грн., з яких за основним платежем 210788,07 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 52697,02 грн.

Посилаючись на безпідставність та необґрунтованість висновків податкового органу, що стали підставою для винесення податкового повідомлення - рішення, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що на підтвердження витрат, понесених на придбання цінних паперів позивачем надано оригінали платіжних доручень та виписки з особистого рахунку банку, що в свою чергу спростовує доводи відповідача щодо відсутності у позивача документального підтвердження витрат на придбання інвестиційного активу.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п.170.2. ст.170 ПК України, облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

Згідно пп.170.2.2 п.170.2. ст.170 ПК України, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Відповідно до пп.170.2.6. п.170.2. ст.170 ПК України, до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Згідно п. 153.8 ст. 153 ПК України, якщо протягом звітного періоду доходи від продажу (обміну, викупу емітентом, погашення або інших способів відчуження) кожного з окремих видів цінних паперів та інших, ніж цінні папери корпоративних прав отримані (нараховані) платником податку, перевищують витрати понесені (нараховані) платником податку внаслідок придбання цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав цього ж виду протягом такого звітного періоду (з урахуванням від'ємного фінансового результату від операцій з цінними паперами або іншими ніж цінні папери, корпоративними правами цього ж виду минулих періодів), прибуток включається до складу доходів такого платника податку за результатами такого звітного періоду.

Апелянт звертає увагу суду на ту обставину, що під час перевірки позивачем не були надані відповідачу документи, підтверджуючі витрати та доходи позивача по операціям з цінними паперами (векселями).

Колегія суддів не бере до уваги дані посилання, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (покупцем) та Закритим акціонерним товариством «Корпорація «Агротех» (продавець) 16 березня 2004 року було укладено два договори купівлі - продажу цінних паперів.

У подальшому, зазначені цінні папери - прості іменні акції Відкритого акціонерного товариства «Яготинське хлібоприймальне підприємство», були продані позивачем у 2011 та 2012 роках.

За результатами продажу позивачем отримано грошові кошти у сумі 9161256,85 грн.

Під час розгляду справи, представником відповідача надано пояснення, що нараховуючи грошове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, податковим органом враховано 57665,50 грн., сплачених позивачем на цінні папери у 2012 року на підставі договору.

Однак, жодного договору, з такою ціною податковим органом суду не надано.

Натомість, на підтвердження витрат, понесених на придбання цінних паперів позивачем надано оригінали платіжних доручень від 16.03.2004 року №55 на суму 80000,00 грн., від 22.03.2004 року №58 на суму 305000,00 грн., від 12.04.2011 року №264/7 на суму 122200,48 грн., від 14.04.2011 року №264/3 на суму 91333,95 грн., від 08.12.2011 року №264/3 на суму 2000,00 грн., виписки з банку по особовому рахунку №00 за 13.03.2012 року на суму 2500,00 грн., за 27.05.2012 року на суму 57665,50 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про підтвердження позивачем понесених ним витрат на придбання цінних паперів належними документами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.