Справа № 425/2362/14-а
Суддя: Москаленко В. В.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015 Провадження №2-а/425/7/15

Справа №425/2362/14-а Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.

при секретарі - Окрошко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в м.Рубіжне Луганської області про визнання незаконними дій, зобов"язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду в м.Рубіжне Луганської області про визнання незаконними дій та зобов"язання вчинити дії, в якому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду в м.Рубіжне Луганської області щодо невиплати йому пенсії по інвалідності в розмірі фактичної шкоди з 01.07.2012 року і зняття його з обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Рубіжне Луганської області незаконними, зобов"язати відповідача відновити йому виплату пенсії з 01.07.2012 року і доплатити її в повному обсязі з 01.07.2012 року.

В обгрунтування позову позивач вказав, що він перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Троїцькому районі Луганської області з 11.03.2009 року та отримував пенсію по III групі інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно довідки МСЕК Луганської області за №051393 від 02.03.2011 року йому було встановлено II групу інвалідності.

У 2010 році він переїхав на постійне місце проживання до міста Рубіжне Луганської області, тому пенсію, яку йому було призначено Управлінням Пенсійного фонду України Троїцького району Луганської області, з 2010 року виплачує Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області.

З липня 2012 року Управління Пенсійного фонду в м.Рубіжне Луганської області припинило виплати пенсії, не повідомив його про дату та причини припинення виплати, чим порушило його права, передбачені Законом України 1058-1У „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області щодо не виплати йому пенсії за інвалідністю в розмірі фактичної шкоди з 01.07.2012 року та зняття його з обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області незаконними .Зобов,язати Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області поновити йому виплату пенсії з 01.07.2012 року та сплатити в повному обсязі з 01.07.2012 року.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 15.10.2014 року зазначений адміністративний позов було залишено без розгляду в зв»язку з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2014 року зазначена ухвала Рубіжанського міського суду Луганської області від 15.10.2014 року була скасована в частині залишення без розгляду позовних вимог ,що стосуються періоду з 16.04.2014 року ,справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.12.2014 року Рубіжанським міським судом Луганської області відкрито провадження в частині позовних вимог,що стосуються періоду з 16.04.2014 року.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, надав аналогічні пояснення по суті позову.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала заперечення, в яких зазначила, що з 11.03.2009 року по 30.06.2012 року позивач перебував на обліку у територіальних підрозділах Пенсійного фонду України та отримував пенсію.

З листа відділення Пенсійного фонду Російської Федерації по Ульянівській області від 28.08.2012 року №09/04-5637, управлінню стало відомо, що позивач з 01.07.2007 року отримує пенсію у Пенсійному фонді Російської Федерації, тобто в період часу з 11.03.2009 року по 30.06.2012 року позивач одночасно отримував дві пенсії : одну- в Україні, другу- у Російській Федерації.

У зв'язку з цим, з 01.07.2012 року відповідачем була призупинена виплата пенсії позивачу, про що йому було повідомлено листом № 4223/01-31 від 19.07.2012 року.

Під час призначення пенсії в Україні, позивач у заяві про призначення пенсії від 02.06.2009 року вказав, що пенсія на іншій підставі або від іншого відомства йому не призначалась, що є недостовірними даними, тому як з 01.07.2007 року він отримував пенсію у Російській Федерації.

Позивач, всупереч вимогам, які містять заява про призначення пенсії та пам'ятка пенсіонеру, жодного разу не повідомив територіальний підрозділ Пенсійного фонду України про те, що з 01.07.2007 року він отримує пенсію у Російській Федерації.

Листом № 07/2545 від 28.09.2012 року Управління Пенсійного фонду Російської Федерації у Ленінському районі міста Ульянівська Ульянівської області повідомило, що ОСОБА_1 був присутнім на комісії з реалізації пенсійних прав громадян, де виказав бажання отримувати пенсію за російським законодавством.

Позивач має реєстрацію місця проживання, як у Російській Федерації: АДРЕСА_1, так і в Україні: АДРЕСА_2.

Згідно ст.44 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого

Указом Президента України від 01.03.2001 N121, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", постановою правління Пенсійною фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846) затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Виходячи із приписів Порядку, заява про призначення пенсії подається безпосередньо до органу, що призначає пенсію за місцем проживання (реєстрації).

Згідно до ч.1 ст.7 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, у разі переселення пенсіонера у межах держав-учасниць Угода виплата пенсії за колишнім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того самого, виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера.

Враховуючи, що ОСОБА_1 має місце реєстрації у Російській Федерації та виказав бажання отримувати пенсію за російським законодавством, в Україні виплата пенсії ОСОБА_1 була припинена з 01.07.2012 року, а пенсійна справа закрита.

Відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсіонер при переїзді на нове місце мешкання повинен звернутися до відповідного управління Пенсійного фонду України із заявою та зазначити, чи отримує він пенсію на цей момент, у якому саме пенсійному органі та на яких підставах виплачувалась пенсія, оскільки територіальний підрозділ Пенсійного фонду України за новим місцем мешкання не має можливості самостійно отримати цю інформацію і витребувати пенсійну справу без відповідної письмової заяви самого пенсіонера. Після отримання зазначеної інформації управління Пенсійного фонду України за новим місцем мешкання надсилає запит на витребування пенсійної справи, після чого виплата пенсії за попереднім місцем проживання пенсіонера припиняється.

Про встановлений порядок призначення пенсії ОСОБА_1 було відомо, оскільки у 1995 році він отримував пенсію в Україні у м. Луганську та переїхав до Російської Федерації, після чого виплата пенсії в Україні йому була припинена, а пенсійна справа направлена до Російської Федерації.

23.03.2013 року ОСОБА_1 звертався до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області поновити виплату пенсії з 01.07.2012 року та доплатити її у повному обсязі з 01.07.2012 року.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 24.07.2013 року у справі №425/981/13-а позовні вимоги залишено без розгляду.

Крім того, вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 24.03.2014 року 1 -кп/425/7/14 (425/1879/13-к) було визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та стягнуто на користь управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області матеріальну шкоду в розмірі 117780 грн. 29 коп., завдану ОСОБА_1 внаслідок шахрайських дій при призначенні пенсії в Україні.

Згідно п. 41.1 Порядку, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Листом УПФУ в м. Рубіжному Луганської області від 05.08.2014 року № 62/С-14 ОСОБА_1 було повідомлено, що у разі, якщо він бажає отримувати пенсію в Україні, то згідно Порядку, йому необхідно подати до управління документи, передбачені Порядком разом із заявою на запит пенсійної справи.

Однак, до теперішнього часу, передбачені Порядком документи із заявою про призначення пенсії та про запит пенсійної справи, ОСОБА_1 подані не були.

Тому, Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області, після припинення виплати пенсії позивачу в Україні, взагалі не вирішувало питання щодо призначення знову ОСОБА_1 пенсії.

Просить повністю відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю

Суд,заслухавши пояснення сторін ,розглянувши матеріали адміністративної справи,

з»ясувавши всі фактичні обставини справи ,на яких ґрунтується позов ,дослідивши й оцінивши представлені письмові докази по справі в їх сукупності,прийшов до наступного.

Судом встановлено, не оспорюється сторонами , що позивач перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Троїцькому районі Луганської області з 11.03.2009 року та отримував пенсію по III групі інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи ( а.с.16).

З 2010 року позивач перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м.Рубіжне Луганської області,що сторонами не оспорювалось.

Згідно довідки МСЕК Луганської області за №051393 від 02.03.2011 року позивачу було встановлено II групу інвалідності (а.с.11).

З 01.07.2012 року Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області припинило виплату пенсії позивачу ,мотивуючи тим,що позивач проживає на території Російської Федерації та отримує там пенсійні виплати .

Відповідно довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області №1-602/02 від 01.02.2013 року ОСОБА_1 на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області не перебуває (а.с.13).

В судовому засіданні встановлено,що позивач є громадянином України ,що підтверджується його паспортом відповідно до якого з 28.10.2010 року він зареєстрований за адресою: місто Рубіжне,вулиця Маяковського,3/2.Позивач працює лікарем в Центральній міській лікарні міста Рубіжне. До цього позивач проживав в с.Покровське Троїцького району,де за місцем проживання йому було призначено пенсію.Ці факти сторонами в судовому засіданні не оспорювались.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України ,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України ,громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закон України «Про громадянство в Україні» ,якщо громадянин

України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Відповідно до ст.ст.1 ,6 ,7 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення , пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання .При переселенні пенсіонера в межах держав - учасниць Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера.

Отже,суд приходить до висновку,що позивач є громадянином України,проживає на території України ,де йому і було призначено пенсію вперше .

Доказів того,що позивач проживає на території Російської Федерації ,є громадянином Російської Федерації відповідач не надав.

Посилання на те,що позивач вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 24.03.2014 року визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та з нього стягнуто на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області матеріальну шкоду в розмірі 117780 грн. 29 коп., завдану внаслідок шахрайських дій при призначенні пенсії в Україні,суд до уваги не бере оскільки зазначений вирок суду не набрав законної сили.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на лист № 07/2545 від 28.09.2012 року Управління Пенсійного фонду Російської Федерації у Ленінському районі міста Ульянівська Ульянівської області оскільки наявність цього листа не є правовою підставою для припинення виплати пенсії позивачу.

Крім того відповідачем в судове засідання не надано оригіналу зазначеного листа.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те,що в цей час позивач мусить знов звернутися до відповідача з заявою про призначення пенсії, оскільки позивач вже звертався до органів Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії,яка була йому призначена,а потім пенсійні виплати були незаконно припинені.Отже позивач не мусить звертатися з заявою про призначення пенсії повторно.

Таким чином,з урахуванням викладеного,суд приходить до висновку ,що діями відповідача порушено конституційне право позивача на пенсійне забезпечення .

При таких обставинах,суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, підставними та такими,що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,71,94,100,159 - 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в м.Рубіжне Луганської області про визнання незаконними дій та зобов"язання вчинити дії задовольнити . Визнати дії Управління Пенсійного фонду в м.Рубіжне Луганської області щодо зняття ОСОБА_1 з обліку в Управлінні Пенсійного фонду в м.Рубіжне Луганської області та

невиплати йому пенсії по інвалідності з 16.04.2014 року незаконними.

Зобов"язати Управління Пенсійного фонду в м.Рубіжне Луганської області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 16.04.2014 року .

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою , яка її подає ,до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

Суддя: Москаленко В.В.