Справа № 308/4868/13-а,2а-308/400/13
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Львів Справа № 876/9865/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 червня 2013 року по справі № 308/4868/13-а за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кушнір Людмили Володимирівни про визнання дій незаконними та скасування постанов, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державна казначейська служба України, Міністерство фінансів України, апеляційний суд Закарпатської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (далі - ВПВР ДВС України), старшого державного виконавця ВПВР ДВС України Кушнір Л.В., в якому просив визнати незаконними дії відповідачів щодо повернення йому без виконання виконавчих документів, скасувати постанови старшого державного виконавця ВПВР ДВС України Кушнір Л.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 01 березня 2013 року ВП № 5882982 та від 01 березня 2013 року ВП № 7755093.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 червня 2013 року вказаний позов задоволено.

ДВС України оскаржив вказану постанову, посилаючись на те, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує посиланням на те, що старший державний виконавець при винесенні оскаржуваних постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві діяв правомірно у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а відтак, відсутні підстави для їх скасування.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому на підставі пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 грудня 2007 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист № 2а-645/07 в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України, про стягнення коштів для придбання житла.

Відповідно до вказаного виконавчого листа судом вирішено стягнути з Державного казначейства України за рахунок коштів державного бюджету на користь апеляційного суду Закарпатської області 343156.45 грн. для придбання квартири та передачі її в користування судді апеляційного суду Закарпатської області Чужі Ю.Г.

11 вересня 2007 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист № 2а-227/07 в цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_1 до держави України в особі Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України Державного казначейства України про стягнення компенсації за неодержане службове обмундирування.

Відповідно до даного виконавчого листа судом вирішено стягнути з Міністерства фінансів України грошову компенсацію за неодержане службове обмундирування на користь ОСОБА_1 в розмірі 14040.00 грн.

Зазначені вище виконавчі листи перебували на виконанні у ВПВР ДВС України, однак, постановами старшого державного виконавця ВПВР ДВС України від 01 березня 2013 року ВП № 5882982 та ВП № 7755093 відповідно були повернені стягувачеві для пред'явлення їх у спосіб, встановлений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845.

Розглядаючи спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, проте з таким висновком суд апеляційної інстанцій погодитись не може.

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Аналіз зазначених правових норм дає підстав для висновку, що до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано господарськими судами та загальними судами, не як адміністративними, у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Як видно з матеріалів справи, позивачем оскаржуються дії старшого державного виконавця у виконавчих провадженнях з виконання виконавчих листів від 04 грудня 2007 року № 2а-645/07 та від 11 вересня 2007 року № 2а-227/07, виданих Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області по цивільних справах, в яких позивач є стороною виконавчого провадження - стягувачем.

Статтями 383-384 Цивільного процесуального кодексу України встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час примусового виконання рішення, ухваленого у цивільній справі, ніж той, що зазначений частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

В даному випадку правовідносини, які виникли між сторонами, стосуються оскарження постанов державного виконавця, винесених у зв'язку з виконанням виконавчих листів по справах, розглянутих за нормами Цивільного процесуального кодексу України, які за своєю природою є цивільно-правовими.

З огляду на вказані вище норми, а також з урахуванням того, що виконавчі провадження ВП № 5882982 та ВП № 7755093 були відкриті з примусового виконання судових рішень, прийнятих в порядку цивільного судочинства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи те, що провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувану постанову необхідно скасувати і закрити провадження у справі.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України задовольнити частково, постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 червня 2013 року по справі № 308/4868/13-а - скасувати та закрити провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кушнір Людмили Володимирівни про визнання дій незаконними та скасування постанов.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський