Справа № 199/5884/14 (2а-199/178/14)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"10" лютого 2015 р. справа № 199/5884/14 (2а-199/178/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В. Суховарова А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 серпня 2014 року у справі №199/5884/14 (2а-199/178/14) за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради про визнання протиправними дій та зобов?язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради (далі - УПСЗН Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради), у якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати допомоги на оздоровлення позивачу за 2014 рік відповідно до статті 48 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Стягнути з УПСЗН Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу на оздоровлення за 2014 рік у сумі 5970.00 грн.у відповідності до статті 48 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 серпня 2014 року позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1, інвалід 2 групи та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

07 липня 2014 року позивач звернувся до УПСЗН Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради із заявою про виплату ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення у відповідності до статті 48 Закону України „Про статус і соціальну допомогу громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 15 липня 2014 року УПСЗН Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради позивачу повідомлено посилаючись на те, що ОСОБА_2 була виплачена така допомога у у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 „ Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, що діяла на час виплати позивачам одноразової допомоги у 2014 році щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС інвалідам 2 групи, виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні одноразової допомоги на оздоровлення є неправомірним, оскільки означена постанова суперечить положенням Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Станом на момент виплати позивачем щорічної допомоги на оздоровлення, зокрема, Законом України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" обмежень стосовно застосування статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не встановлено.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, при нарахуванні позивачам одноразової допомоги на оздоровлення у 2014 року відповідач повинен був користуватись статтею 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відсутність грошових коштів на виплату допомоги на оздоровлення в даному випадку не позбавляє позивача, як особу, що має статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, права на отримання цієї допомоги. Закон України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не обмежує таке право наявністю фінансування.

Виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, що кореспондується з положеннями статті 95 Конституції України.

01 січня 2014 року набрав чинності Закон України „Про Державний бюджет України на 2014 рік", яким і визначено, зокрема, доходи і видатки Державного бюджету України у 2014 році.

Проте, положеннями Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин між позивачем та відповідачем не встановлювалось інших умов для реалізації положень Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ніж ті, які визначені останнім.

З огляду на вищенаведене колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, що застосування відповідачем у 2014 року положень постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні одноразової допомоги на оздоровлення суперечить Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може бути віднесено до реалізації права Кабінету Міністрів України на встановлення розмірів соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції правильно вирішив справу по суті та дійшов вірного висновку про наявність у позивача права на перерахунок та виплату недоплаченої щорічної грошової допомоги на оздоровлення як особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії. 2-ої групи інвалідності, у зв'язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 серпня 2014 року у справі №199/5884/14 (2а-199/178/14) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров