Справа № 809/3364/14
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2015 р. Справа № 809/3364/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мигалюка Ю.В.

секретаря: Ткачук О.П.,

за участю сторін:

представника позивача: Кічури Г.В.,

відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Івано-Франківську в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в сумі 275 679,20 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в сумі 275 679,20 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та зазначила, що відповідачем допущено податковий борг в сумі 275 679,20грн., з них 11 861 грн. по податку на доходи фізичних осіб та 263 818,20 грн. по податку на додану вартість. Дана сума набула статусу податкового боргу за наслідками постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2011 року у справі за позовом фізичної особи-ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську про скасування податкових повідомлень-рішень, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2013 року та ухвали Вищого адміністративного суду України від 08.04.2014 року. Просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явилася з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення в матеріалах справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.09.2009 року здійснено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (а.с.19). Відповідач перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у м. Івано-Франківську як платник податків та зборів.

09.11.2010 року позивачем проведено планову виїзну комплексну документальну перевірку з питань дотримання вимог законодавства про оподаткування відповідача за період з 02.09.2009 року по 30.09.2010 року, за наслідками якої складено акт (а.с.8-18).

На підставі вказаного акта, за допущені відповідачем порушення податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 19.01.2011 року № /1 та №/1, якими визначено додаткові зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 12 261 грн. та по податку на додану вартість в сумі 175 878,8 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 87 939,4 грн. (а.с.7).

Відповідачем податок з доходів фізичних осіб в сумі 400 грн. сплачено в добровільному порядку.

За наслідками оскарження відповідачем даних податкових повідомлень-рішень у позові фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську відмовлено, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду та Вищого адміністративного суду України рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.34-35).

В той же час судом встановлено, що фізичною особою-підприємцем прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності, про що 29.07.2014 року державним реєстратором внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності, за власним рішенням. Однак, відповідач з податкового обліку не знята.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 8 Податкового кодексу України встановлено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 8.2).

Відповідно підпунктів 9.1.2, 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних належать податок на доходи фізичних осіб, податок на додану вартість.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно пункту 15.1 статті 15 цього Кодексу платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Положенням статті 36 Податкового кодексу України визначено суть податкового обов'язку, згідно положень якої податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1). Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункту 36.2).

Згідно пункту 31.1 статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно пункту 63.1 статті 63 Податкового кодексу України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно пункту 65.1 статті 65 Податкового кодексу України взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за місцем їх державної реєстрації на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до частини 1 статті 46 вказаного Закону державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності.

Згідно частини 3 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Підпунктом 65.10.8 пункту 65.10 статті 65 Податкового кодексу України визначено, що державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Пунктом 97.3 статті 97 Податкового кодексу України передбачено, що у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Підпунктом 97.4.3 пункту 97.4 статті 97 Податкового кодексу України встановлено, що особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків, є стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.

Статтею 102 Податкового кодексу України встановлені строки давності та їх застосування, пунктом 102.1, якої передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Як наслідок, припинення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької діяльності та не змінює порядків виконання таких зобов'язань, тобто не звільняє від обов'язку погашувати податковий борг, який виник за час здійснення підприємницької діяльності, оскільки у відповідності до підпункту 97.4.3 пункту 97.4 статті 97 Податкового кодексу України особою відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків, стосовно фізичної особи-підприємця є така фізична особа.

Таким чином, податковий борг фізичної особи-підприємця як суб'єкта господарської діяльності, який припинив підприємницьку діяльність, підлягає стягненню з фізичної особи.

Як вище зазначалось, сума, пред'явлена до стягнення набула статусу податкового боргу відповідача за наслідками судового оскарження.

У відповідності до статті 72 КАС України обставини встановлені судовим рішенням доказуванню не підлягають.

Таким чином, Львівський апеляційний адміністративний суд та Вищий адміністративний суд України, залишаючи без змін постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2011року, встановив обов'язок відповідача сплатити вказані податкові зобов"язання.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) в дохід бюджету податковий борг в сумі 275 679,20 грн. (двісті сімдесят п'ять тисяч шістсот сімдесят дев"ять гривень 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 16.02.2015 року.

Суддя (підпис) Мигалюк Ю.В.