Справа № 826/15934/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання Нечай Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альсенто" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альсенто" до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив: визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 29 серпня 2014 року № 29082014; визнати протиправними та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві щодо відмови у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Альсенто" з податку на додану вартість за серпень 2014 року; зобов'язати відповідача зареєструвати податкові декларації з податку на додану вартість за серпень та вересень 2014 року датою фактичного отримання.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2014 року позов задоволено частково - визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 29 серпня 2014 року № 29082014. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач та відповідач подали апеляційні скарги, в яких просили його скасувати та ухвалити нову постанову, позивач - про задоволення позову у повному обсязі, відповідач - про відмову у його задоволенні повністю.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, постанова суду - зміні у мотивувальній частини з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альсенто" 29 серпня 2014 року було укладено договір № 290820141 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання електронних податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу державної податкової служби засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

5 вересня 2014 року відповідач в односторонньому порядку припинив дію договору від 29 серпня 2014 року № 290820141, мотивуючи це тим, що 22 жовтня 2013 року управлінням оподаткування та контролю об'єктів і операцій ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів м. Києва направлено до оперативного управління ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів м. Києва запит на встановлення місцезнаходження ТОВ "Альсенто" від 03 вересня 2014 року № 683м. 3а результатами вжитих заходів із встановлення місцезнаходження ТОВ "Альсенто" підрозділом податкової міліції складено довідку про встановлення місцезнаходження платника податків від 05 вересня 2014 року № 3948/01. На підставі вищевказаної довідки до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві направлене повідомлення ф. 18-ОПП про відсутність ТОВ "Альсенто" за місцезнаходження від 09 вересня 2014 року № 186 (супровідний лист від 08 вересня 2014 року № 6120).

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача, оскільки одностороннє розірвання договору про визнання електронних документів та невизнання податкової звітності за серпень - вересень 2014 року, відбулось за відсутності, на його думку, правових підстав, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи вимоги позивача у частині визнання протиправними дій відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів, виходив з того, що у контролюючого органу не було законних підстав для одностороннього розірвання вказаного договору.

Надаючи оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Так, у матеріалах справи наявна копія договору від 29 серпня 2014 року № 290820141 про визнання електронних документів.

Відповідно до пунктів 1, 3 розділу 6 Договору, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.

Пунктом 4 розділу 6 цього Договору закріплено право органу ДПС розірвати договір в односторонньому порядку лише у випадку не надання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником податків місця реєстрації.

Відповідно до пункту 12.5 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року №1588, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) органу державної податкової служби приймає рішення про направлення до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Судом встановлено, що відповідачем в односторонньому порядку припинено дію договору від 29 серпня 2014 року № 290820141 про визнання електронних документів, підставу для цього фактично мотивовано відсутністю платника за місцезнаходженням.

Проте, враховуючи зміст самого договору та наведені вище норми, суд першої інстанції обґрунтовано акцентував увагу на тому, що встановлення відсутності юридичної особи за результатами здійснення заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження не є підставою для розірвання договору в односторонньому порядку.

В той же час, відповідач не надав доказів, які б підтверджували, що ТОВ "Альсенто" не надало нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або змінило місце реєстрації, тобто не надав доказів існування підстав для розірвання договору в односторонньому порядку.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання протиправними дій відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 29 серпня 2014 року № 29082014, оскільки контролюючий орган не довів наявності законних підстав для одностороннього розірвання вказаного договору.

Стосовно вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо невизнання податкової декларації з податку на додану вартість за серпень - вересень 2014 року (з додатком 5) колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби.

Відповідно до пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Пункт 49.12 статті 49 Податкового кодексу України передбачає, що у разі отримання відмови органу державної податкової служби у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Судом вірно встановлено, що податкова звітність за серпень - вересень 2014 року була направлена позивачем на адресу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві засобами поштового зв'язку 22 вересня 2014 року та 20 жовтня 2014 року відповідно.

Апеляційним судом, з отриманих від відповідача на судовий запит від 16.01.2015 копій документів, встановлено, що податкові декларації з податку на додану вартість за серпень та вересень 2014 року, були отримані відповідачем поштою, проте не визнані як податкова звітність.

Зокрема згідно з листом від 30.09.2014 №9891/10/26-52-18-04-22 податкова декларація з ПДВ за серпень 2014 року від 26.09.2014 не визнана як податкова звітність відповідно до норм 201.15 статті 201 ПК України через ненадання реєстру виданих та отриманих податкових накладних, у зв'язку із чим запропоновано подати нову податкову декларацію з ПДВ за серпень 2014 року, оформлену належним чином з відповідними додатками.

Також, відповідно до листа відповідача від 28.10.2014 № 11039/10/26-52-18-04-22 податкова декларація з ПДВ за вересень 2014 року від 23.10.2014 не визнана як податкова звітність, оскільки складена з порушенням вимог пункту 48.3 статті 48 ПК України, зокрема не містить такого обов'язкового реквізиту як найменування органу державної податкової служби, до якого подається звіт.

Колегія суддів враховує відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження направлення зазначених листів про невизнання декларацій з ПДВ податковою звітністю, у встановленому пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України порядку.

Разом з тим, дослідивши наявні у справі копії поданих ТОВ «Альсенто» декларацій з ПДВ за серпень та вересень 2014 року, судова колегія погоджується із твердженням контролюючого органу, що їх оформлено із порушенням вимог Податкового кодексу України, про які зазначав відповідач, у зв'язку із чим судова колегія прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог про скасування рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві щодо відмови у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Альсенто" з податку на додану вартість за серпень 2014 року та зобов'язання відповідача зареєструвати податкові декларації з податку на додану вартість за серпень та вересень 2014 року датою їх подання.

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині, проте, оскільки суд виходив з відсутності підстав вважати, що податкова звітність позивача за серпень - вересень 2014 року не прийнята Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, що не відповідає обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду в частині мотивування.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційних скаргах, не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

В той же час, постанова суду, на думку судової колегії, підлягає зміні в мотивувальній частині відмови у задоволенні позовних вимог, із врахуванням наведених у рішенні суду апеляційної інстанції мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альсенто" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альсенто" до Державної податкової інспекція у Деснянському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог змінити в мотивувальній частині, виклавши її в наведеній редакції.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б Парінов

О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 17 лютого 2015 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.