Справа № 826/13662/14
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі - Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправними та скасувати податкову вимогу ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 18 квітня 2014 року № 5165-25 та рішення про опис майна у податкову заставку від 18 квітня 2014 року № 327/26-59-25-01-14.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року вказаний адміністративний позов був задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу були винесені у зв'язку з наявністю у позивача податкового боргу, правильність нарахування якого підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Під час судового засідання представник відповідача підтримав свою апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що судом першої інстанції було винесене законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було винесене податкове повідомлення-рішення від 26 грудня 2012 року № 2336/17-20, яким позивачу нараховані податкові зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 253791 грн. 00 коп., з яких 167194 грн. 00 коп. за основним платежем та 83597 грн. 00 коп. - штрафні (фінансові) санкції.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене ОСОБА_2 в судовому порядку. Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 20 березня 2013 року, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві 18 квітня 2014 року було складено податкову вимогу № 5165-25 та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 327/26-59-25-01-14.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями податкового органу, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про їх скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані вимога та рішення про опис майна у податкову заставу були винесені передчасно, у зв'язку з чим підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно абз. 1 п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до абз. 1 п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Таким чином, податкова вимога може бути складена та надіслана платнику податків виключно у разі несплати ним у межах встановленого строку узгоджених податкових зобов'язань.

Судом першої інстанції було встановлено, що у податковій вимозі від 18 квітня 2014 року № 5165-25 була зазначена сума податкових зобов'язань з податку на додану вартість, нарахованих податковим повідомленням-рішення від 26 грудня 2012 року № 2336/17-20, з урахуванням наявної у ОСОБА_2 суми переплати із зазначеного виду податку.

У відповідності до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як раніше зазначалося, судове рішення за результатами оскарження податкового повідомлення-рішення від 26 грудня 2012 року № 2336/17-20 набрало законної сили з моменту проголошення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року. Відповідно, ОСОБА_2 зобов'язана була сплатити суму узгодженого податкового зобов'язання протягом десяти днів, наступних за днем винесення рішення судом апеляційної інстанції.

Податкова вимога могла бути виставлена позивачу не раніше наступного дня після закінчення десятиденного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання, тобто не раніше 28 квітня 2014 року.

Натомість, оскаржувана податкова вимога № 5165-25 була винесена 18 квітня 2014 року. У зв'язку з цим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначена вимога підлягає скасуванню як така, що винесена з порушенням вимог ст. 59 ПК України.

Згідно пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Як зазначено вище, станом на 18 квітня 2014 року не закінчився встановлений п. 57.3 ст. 57 ПК України, з урахуванням п. 56.18 ст. 56 ПК України, строк для сплати узгодженого податкового зобов'язання, нарахованого податковим повідомленням-рішенням від 26 грудня 2012 року № 2336/17-20 - не закінчився.

У зв'язку з цим рішення про опис майна у податкову заставку від 18 квітня 2014 року № 327/26-59-25-01-14 також було винесене передчасно.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було винесене законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_2 та скасування податкової вимоги ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 18 квітня 2014 року № 5165-25 та рішення про опис майна у податкову заставку від 18 квітня 2014 року № 327/26-59-25-01-14.

Під час судового засідання представник відповідача, як на підставу своїх вимог про скасування постанови суду від 05 грудня 2014 року, посилався на те, що п. 59.3 ст. 59 ПК України встановлює строк надіслання податкової вимоги, а не строк її складення.

Положеннями п. 59.3 ст. 59 ПК України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Разом з тим, у п. 59.1 ст. 59 ПК України зазначено про обставини, за яких податкова вимога може бути складена. До таких обставин належить несплата узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки.

Оскільки судом було встановлено, що строк сплати узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 26 грудня 2012 року № 2336/17-20 станом на 18 квітня 2014 року не закінчився, зазначені доводи представника відповідача є необґрунтованими.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 05 грудня 2014 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві - відмовити.

Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Ухвала складена в повному обсязі 17 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С