Справа № 753/22929/14-а
Суддя: Каліушко Ф. А.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2-а/753/48/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

за участю

позивача ОСОБА_1;

представника відповідача Чорної В.Ю.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (далі по тексту - відповідач, УПСЗН) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Адміністративний позов мотивований тим, що позивач є матір'ю двох малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та перебуває на обліку в УПСЗН як застрахована особа. 12 листопада 2014 року вона звернулась до відповідача з заявами щодо виплати їй допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку у відповідності до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Відповідач листом від 25 листопада 2014 року за №01-07/101 відмовив у нарахуванні та виплаті передбаченої зазначеним Законом допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, посилаючись на те, що постановою Кабінету міністрів України від 25 червня 2014 року №208 внесено зміни до порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751, за якими розділ 6 Порядку "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" виключено з 01 липня 2014 року. Також вказали на те, що вимоги Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" не поширюються на дані правовідносини.

Позивач вважає таку відмову протиправною, у зв'язку з чим просить суд визнати зазначені дії відповідача неправомірними та зобов'язати УПСЗН нарахувати та виплатити їй грошову допомогу по догляду за малолітніми дітьми, виходячи з встановленого законом розміру прожиткового мінімуму, починаючи з 18 червня 2014 року і до досягнення ними трирічного віку, окремо на кожну дитину.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні позову з підстав у них викладених.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу необхідно довести правомірність своїх дій.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є матір'ю двох малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та перебуває на обліку в УПСЗН як застрахована особа.

12 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявами щодо виплати їй допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку у відповідності до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

25 листопада 2014 року відповідач листом за №01-07/101 відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті передбаченої зазначеним Законом допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, посилаючись на те, що постановою Кабінету міністрів України від 25 червня 2014 року №208 внесено зміни до порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751, за якими розділ 6 Порядку "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" виключено з 01 липня 2014 року.

Також у зазначеному листі відповідач вказав на те, що вимоги Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" не поширюються на дані правовідносини.

Однак, відповідно до ст. 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, та Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими законами, зокрема, відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пп. 23, 25 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені відповідні зміни до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", зокрема, згідно зі змінами, внесеними до ст.13 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" його дію поширено на застрахованих осіб. Водночас, із Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" було виключено статті 40-44.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" передбачено, що розділ II даного Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), п.25 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" щодо виключення статей 40-44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Таким чином, з часу проголошення Конституційним Судом України рішення №10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 та визначає умови призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

При цьому, розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" Кабінетом Міністрів України не визначались.

Оскільки Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не змінювались розмір та порядок виплат грошових коштів, обумовлених Законами України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", то розмір такої допомоги визначається приписами вказаних Законів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що на відносини щодо виплати допомоги позивачу поширюються норми спеціального Закону, яким є Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", відповідно до ст. 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права щодо нарахування їй та виплати допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку у визначеному у позовних вимогах розмірі, а дії стосовно відмови у їх вчиненні підлягають визнанню протиправними.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного та керуючись стст. 19, 46 Конституції України, ст. 43 Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", стст. 7, 71, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 186 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги по догляду за малолітніми дітьми - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, до досягнення ними трирічного віку у розмірі не менше прожиткового мінімуму окремо на кожну дитину з 18 червня 2014 року - протиправними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу по догляду за малолітніми дітьми - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 18 червня 2014 року та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, з дня його народження, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом, і до досягнення ними трирічного віку, окремо на кожну дитину.

Судові витрати у виді судового збору в розмірі 73 гри. 08 коп. присудити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану постанову.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.