Справа № 2а-1032/12/0970
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Справа № 117752/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2012 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2012 року позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 29.03.2012 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 38 592,00 грн, в т.ч. основний платіж - 34 103,00 грн та 4489,00 грн - штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що фізична особа-підприємець, яка не є платником ПДВ і позбавлена права на формування податкового кредиту, сума ПДВ, сплачена постачальникам, повинна враховуватись при визначенні загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, визначену у п. 181.1. ст. 181 ПК України (300000,00 грн), оскільки ця сума є складовою частиною договірної (контрактної) ціни. Тобто, позивачем перевищено граничний розмір операцій з постачання, у зв'язку з чим він обов'язково повинен зареєструватися платником ПДВ.

Суд першої інстанції вказує на те, обсяг операцій з постачання товарів протягом останніх 12 календарних місяців у березні 2011 року позивача склав 305 117,00 грн. А відповідно до п. 183.10 ст.183 Податкового кодексу України та п.5.2 п.5 розділу III Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року за №978, будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації як платник ПДВ, вважається платником ПДВ з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 розділу V Кодексу, без права на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування до моменту реєстрації платником ПДВ. Для реєстрації особи, як платника податку на додану вартість, в обов'язковому порядку така особа не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 ПК України, має подати до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву платника податку на додану вартість (ст. 183 ПК).

В порушення вищенаведених норм позивач зареєструвалась платником податку на додану вартість лише 13.10.2011 року. Декларації з податку на додану вартість, подання яких є обовязковими відповідно до вимог ст. 203 ПК України, позивач з квітня по жовтень 2011 року не подавала. Загальний обсяг операцій з постачання товарів, який у відповідності до п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України є базою оподаткування податком на додану вартість, за перевірений період у позивача ОСОБА_1 склав 188 787 грн. (з дати перевищення 300 000 грн до дати реєстрації платником ПДВ). Відповідно, сума податку на додану вартість становить 37 758 грн., з яких 34 103 грн. - сума заниженого ПДВ за період з квітня по жовтень 2011 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2012 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що контролюючим органом було неправильно застосовано п.181.1 ст.181 ПК України, згідно якого загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених ст.183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Тобто, на думку апелянта, суб'єкти підприємницької діяльності в обов'язковому порядку зобов'язані зареєструватися платниками ПДВ тільки при умові здійснення операцій з постачання товару протягом останніх 12 календарних місяців, якщо сума товарообороту перевищує 300 000 грн ( без урахування ПДВ).

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1, як суб'єкт підприємницької діяльності, зареєстрована виконавчим комітетом Калуської міської ради 21.10.1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, перебуває на податковому обліку в Калуській ОДПІ з 21.10.1997 року.

В період з 27.02.2012 року по 12.03.2012 року Калуською ОДПІ проведена планова виїзна перевірка СПД ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 року по 31.12.2011 року, за результатами якої складено акт за №9/17-02/НОМЕР_1 від 13.03.2012 року.

В ході проведення перевірки встановлено порушення СПД ФОП ОСОБА_1 п.181.1 ст. 181, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п. 188.1. ст. 188, п. 200.1 ст. 200 ПК України. Зокрема, станом на березень 2011 року обсяг операцій з постачання товарів за останні дванадцять місяців (з квітня 2010 року по березень 2011 року) становив 305 117,00 грн, у зв'язку з чим, згідно із п. 183.2 ст.183 ПК України, підприємець повинна була до 10.04.2011 року зареєструватись платником ПДВ. Однак, як встановлено перевіркою, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєструвалась платником ПДВ тільки з 13.10.2011 року і в період з квітня 2011 року по жовтень 2011 року, не зареєструвавшись платником ПДВ, продовжувала працювати та отримувати дохід.

На підставі акту перевірки ОДПІ прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення № від 29.03.2012 року, яким СПД ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 38 592 грн, з яких 34 103,00 грн за основним платежем та 4489 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до ст.15 ПК України - платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Згідно до п. 180.1 п. 180.2 ст. 180 ПК України - платником податку на додану вартість є будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному ст.183 ПК України, будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Відповідно до п. 181.1 ст. 181 ПК України - у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V Кодексу, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Тобто, якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання послуг, наданих позивачем, протягом послідовних 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000,00 грн., позивач підлягає обов'язковій реєстрації платником податку на додану вартість.

Згідно до п. п. 183.1, 183.2 ст. 183 ПК України - будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації, подає до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 Кодексу.

Відповідно до п. 183.10 ст. 183 ПК України у разі, якщо будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву, така особа несе відповідальність за ненарахування або несплату податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Однак, як видно з матеріалів справи, загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, сукупно не перевищує 300000,00 грн, оскільки така сума була розрахована податковим органом з урахуванням податку на додану вартість (305117,00 грн -50853,00 грн = 254264,00 грн).

Згідно ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду апеляційної інстанції, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятого ним рішення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що помилкове застосування норм матеріального права призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з чим постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2012 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови по справі, якою необхідно позовні вимоги СПД ФОП ОСОБА_1 задовольнити.

Згідно ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, ч. 4 ст. 202, ст.ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2012 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області від 29.03.2012 року №.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

В.П. Сапіга

Повний текст постанови виготовлено та підписано 10.02.2015 року.