Справа № 361/10243/14-а
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-а/361/47/15
Постанова

Іменем України

06 лютого 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Ярмоленко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварського міського відділу ГУ МВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) про визнання неправомірними дій роботодавця при наданні довідки про розмір заробітної плати за виконання службових обов'язків у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та зобов'язання видати довідку,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Броварського міського відділу ГУ МВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) про визнання неправомірними дій роботодавця при наданні довідки про розмір заробітної плати за виконання службових обов'язків у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та зобов'язання видати довідку.

Позивач зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інвалідом ІІ групи, захворювання якого пов'язане з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

На час аварії позивач працював у Броварському МВ УВС Київської області на посаді старшого оперуповноваженого ВКР, в званні старшого лейтенанта міліції і був відряджений за наказом УВС Київської області №069 від 1986 року до зони відчуження, де безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи з 26 по 29 квітня 1986 року включно і, від впливу іонізуючого випромінювання, втратив здоров'я, отримав невиліковну фізичну і психологічну недугу, внаслідок чого став інвалідом.

19 листопада 2014 року позивач звернувся до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) із заявою про видачу довідки про грошове забезпечення під час його перебування в зоні відчуження.

Листом №Г-1197 від 21 листопада 2014 року відповідач повідомив позивача, що одноразова винагорода відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» №964 від 17 травня 1986 року та Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок №207-7 від 10 червня 1986 року не враховується в заробіток із якого обчислюється пенсія і не включається в довідку про грошове забезпечення.

Під час виконання службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 по 29 квітня 1986 року, позивач отримав радіаційну дозу опромінення в 34,35 БЕР, що підтверджується відповідною карткою дозиметричного контролю.

Позивач вважає дії відповідача при визначенні розміру його заробітної плати неправомірними, оскільки вони призвели до відчутної втрати розміру його пенсії під час її перерахунку, осучасненню і виплаті Управлінням Пенсійного фонду в м. Броварах та Броварському районі Київської області.

Посилаючись на вищевказане, позивач просив суд визнати дії Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області з обслуговування м. Бровари та Броварського району щодо відмови у наданні довідки про грошове забезпечення на роботах в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження), м. Прип'ять за період з 26 по 29 квітня 1986 року неправомірними.

Зобов'язати відповідача провести розрахунок грошового забезпечення колишнього старшого лейтенанта міліції оперуповноваженого ВКР Броварського МВ УВС Київської області та надати довідку про перераховане грошове забезпечення позивача з урахуванням вимог Постанови Ради Міністрів УРСР і Української Ради професійних спілок №207-7 від 10 червня 1986 року, Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964 за роботу в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження), м. Прип'ять за період з 26 по 29 квітня 1986 року, врахувавши одноразову грошову винагороду за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 660 карбованців згідно наданого розрахунку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та заперечення на даний адміністративний позов, в якому зазначено, що відповідно до ч.2 ст.99 КАС України «…для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк..».

Частиною 5 статті 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

На час виникнення спірних правовідносин нарахування основного грошового забезпечення працівникам ОВС у 1986 році здійснювалося згідно норм «Положення про грошове забезпечення осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ», яке було обумовлене наказом МВС СРСР від 19 березня 1984 року №090.

Згідно із Розпорядженням Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7, оплата праці позивачу здійснювалася у відповідній кратності до зони перебування.

Як вбачається з довідки, виданої Броварським МВ 31 серпня 2010 року та даних розрахункового листа позивача за 1986 рік, йому було нараховано та виплачено грошове забезпечення у кратності відповідній до зони перебування

Посилаючись на вищевказане, просили суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення, інвалідом ІІ групи, захворювання якого пов'язане з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.9).

На час аварії позивач працював у Броварському МВ УВС Київської області на посаді старшого оперуповноваженого ВКР, в званні старшого лейтенанта міліції і, згідно маршрутного листа, був відряджений за наказом УВС Київської області №069-86 від 1986 року до зони відчуження м. Прип'ять, де безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи з 26 по 29 квітня 1986 року включно (а.с.11).

Під час виконання службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 по 29 квітня 1986 року, позивач отримав радіаційну дозу опромінення в 34,35 БЕР, що підтверджується відповідною карткою дозиметричного контролю (а.с.10).

19 листопада 2014 року позивач звернувся до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) із заявою про видачу довідки про грошове забезпечення під час його перебування в зоні відчуження (а.с.12).

Листом №Г-1197 від 21 листопада 2014 року відповідач повідомив позивача, що одноразова винагорода відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» №964 від 17 травня 1986 року та Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок №207-7 від 10 червня 1986 року не враховується в заробіток із якого обчислюється пенсія і не включається в довідку про грошове забезпечення (а.с.13).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року N 796-XII.

Згідно ч. 1 ст. 54 цього Закону, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. N 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Так, абзацом першим пункту 1 наказу МВС СРСР від 17.05.1986 № 0149 «Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС", було наказано, зокрема, міністру внутрішніх справ Української PCP дозволяти за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов'язаних, що зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у III зоні небезпеки у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмірі.

Абзацом другим пункту 1 цього наказу передбачалося у такому ж порядку і розмірах виплачувати грошове забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу, що були зайняті на зазначених роботах у І - III зонах небезпеки, виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам та мічманам - також окладів за військовим і спеціальним званням.

Крім того, підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, установ та організацій, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища" встановлено, що оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, здійснюється відповідно у чотирьох-, трьох- і двохкратному розмірах, понад середньомісячну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленому за місцем роботи.

Гранично допустима доза опромінення станом на 1986 рік була передбачена нормами радіаційної безпеки (НРБ-76), затвердженими Головним Державним санітарним лікарем СРСР 7 червня 1976 року, №141-76 і становила для населення - 0,5 БЕР на рік, для персоналу - 5 БЕР на рік, вищевказані норми були основним документом, який регламентував рівень впливу іонізуючого випромінювання.

У відповідності до розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» №964-рс від 17 травня 1986 року, в тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації - йому виплачується одноразова винагорода, якщо ця особа відноситься, серед інших, до офіцерського і начальницького складу органів внутрішніх справ - в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання по посаді і спеціальному званню, що становить 660 карбованців.

По своїй займаній посаді і спеціальному званню, позивач відносився до осіб начальницького складу органів внутрішніх справ і тому розрахунок його грошового утримання мав бути здійснений з урахуванням виплати коштів за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного ураження його організму, що становить 660 карбованців (посадовий оклад - 100 карб. + звання - 120 карб. = 220 карб. х 3 = 660 карб.)

Згідно з розпорядженням КМУ №1006-р від 25.11.1993 р., учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - співробітники МВС, віднесені до першої категорії, а також ті, що отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 БЕР і більше, мають право на перерахування їх грошового утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні ЧАЕС, у кратних розмірах, відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 99, 100, 159 - 163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) щодо відмови у наданні ОСОБА_1 довідки про грошове забезпечення на роботах в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження), місто Прип'ять за період з 26 по 29 квітня 1986 року - неправомірними.

Зобов'язати Броварський МВ ГУ МВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) провести розрахунок грошового забезпечення колишнього старшого лейтенанта міліції оперуповноваженого ВКР Броварського МВ УВС Київської області ОСОБА_1 та надати довідку про перераховане грошове забезпечення з урахуванням вимог Постанови Ради Міністрів УРСР і Української Ради професійних спілок №207-7 від 10 червня 1986 року, Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964 за роботу в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження), місто Прип'ять за період з 26 по 29 квітня 1986 року, врахувавши одноразову грошову винагороду за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 660 карбованців згідно наданого розрахунку.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Сердинський В. С.