Справа № 815/3913/14
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3913/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Дубовик Г.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю);

представника відповідача - Кисельова Д.Д. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції, реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з позовними вимогами, з урахуванням уточненого адміністративного позову (а.с. 40-42) до відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції, реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області про визнання виконавчих дій Відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції, щодо накладення арешту, на домоволодіння АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3, на підставі Наказу №20/219-07-8039 Господарського суду Одеської області від 08 лютого 2008 року - неправомірними та незаконними та зобов'язання реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна запис №8144626, внесений на підставі Наказу №20/219-07-8039 Господарського суду Одеської області від 08 лютого 2008 року про накладення арешту на домоволодіння АДРЕСА_2, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 листопада 2008 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, в особі Одеської філії, на підставі Наказу №20/219-07-8039 Господарського суду Одеської області від 08 лютого 2008 року, за заявою ВДВС Комінтернівського РУЮ внесено відомості про арешт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ТОВ «Златоград» та зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про арешти за №8144626.

При цьому, позивач зазначає, що власником домоволодіння під АДРЕСА_1 на підставі Договору про задоволення вимог іпотеко держателя шляхом позасудового врегулювання звернення стягнення на майно, посвідченого 24 лютого 2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі під №399 є, ОСОБА_3. Так, у встановленому законом порядку, право власності на зазначене домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_3, комунальним підприємством «ОМБТІ та РОН» 22 вересня 2006 року під реєстраційним номером 13230567.А тому, майно, на яке накладено арешт, а саме - домоволодіння АДРЕСА_1, належить особисто позивачу, а не як вказано у витягу товариство з обмеженою відповідальністю «Златоград».

Відповідач - реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції Одеської області надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції не порушувала права, свободи та інтереси позивача, шляхом винесення рішення, дії чи бездіяльності, так як заяви щодо скасування запису про державну реєстрацію прав не надходило до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, тобто вказана заява не була предметом розгляду реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що в свою чергу є підставою для відмови в задоволені позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію, викладену в письмових запереченнях, та просив в задоволенні адміністративного позову в частині позовних вимог відносно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області відмовити; в іншій частині позовних вимог не заперечував.

В судове засідання - відділ державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції не з'явився, судом належним чином повідомлявся про час, місце та дату судового засідання.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, між товариством з обмеженою відповідальністю «Златоград» як іпотекодавцем та ОСОБА_3 як іпотекодержателем укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 24 лютого 2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 398, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку нерухоме майно, а саме домоволодіння під номером АДРЕСА_1 (а.с. 8 -9).

На підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання звернення стягнення на майно, посвідченого 24 лютого 2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі під №399 (а.с. 7) за ОСОБА_3 22.09.2006 року зареєстровано право приватної власності на об'єкт нерухомого майна - домоволодіння під номером АДРЕСА_1, що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 62-64).

Водночас, як з'ясовано судом, згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 03.11.2008 року за № 8144626 реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі Наказу №20/219-07-8039 Господарського суду Одеської області від 08 лютого 2008 року за заявою ВДВС Комінтернівського РУЮ накладено арешт на нерухоме майно - домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, власником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Златоград» (а.с. 11-12).

Не погоджуючись з діями Відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції, щодо накладення арешту, на домоволодіння АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Крім того, позивач вважає за необхідне зобов'язати реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції Одеської області виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна запис №8144626, внесений на підставі Наказу №20/219-07-8039 Господарського суду Одеської області від 08 лютого 2008 року про накладення арешту на домоволодіння АДРЕСА_2, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом.

У відповідності до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40 1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Стаття 55 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику та відповідно до банків чи інших фінансових установ або органів, зазначених у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена боржником начальнику відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, або до суду у 10-денний строк.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису й арешту майна боржника. Під час проведення опису й арешту майна боржника державний виконавець вправі оголосити заборону розпоряджатися ним, а у разі потреби - обмежити права користування майном або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису й арешту. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно п.п.5.1.4 п. 5.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 р. N 74/5, стягнення може бути звернено на майно боржника, яке належить йому на праві приватної власності.

В той же час, суд зазначає, що Відділом державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження на підставі Наказу №20/219-07-8039 Господарського суду Одеської області від 08 лютого 2008 року про стягнення боргу у сумі 107600 грн. з ТОВ «Златоград» на користь ТОВ «Колібрі плюс», що вбачається з листа Відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції (а.с. 65).

Тобто, з наведеного вбачається, що боржником у виконавчому провадженні, відкритого на підставі Наказу №20/219-07-8039 Господарського суду Одеської області від 08 лютого 2008 року було ТОВ «Златоград». При цьому, арешт накладено на майно - домоволодіння під номером АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення (а.с. 66-68) у зв'язку із закінченням трирічного терміну зберігання завершених виконавчих проваджень, виконавче провадження, відкрите на підставі Наказу №20/219-07-8039 Господарського суду Одеської області від 08 лютого 2008 року було знищено, однак відомості відносно скасування арешту, накладеного на майно - домоволодіння під номером АДРЕСА_1, - відсутні.

Відтак, на підставі викладеного, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_3 в частині визнання дій Відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції, щодо накладення арешту, на домоволодіння АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3, на підставі Наказу №20/219-07-8039 Господарського суду Одеської області від 08 лютого 2008 року, протиправними підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 щодо зобов'язання реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна запис №8144626, внесений на підставі Наказу №20/219-07-8039 Господарського суду Одеської області від 08 лютого 2008 року про накладення арешту на домоволодіння АДРЕСА_2, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 N 3502/5 затверджено Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.п.1.1 цей Порядок визначає процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) та скасування записів (далі - заява) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури.

Відповідно до п. 2.1. вказаного Порядку для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

У відповідності до п. 2.3, 2.6 Порядку заявник під час подання заяви пред'являє органові державної реєстрації прав або нотаріусу документи, що посвідчують його особу, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року N 703.

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Водночас, як з'ясовано в судових засіданнях, ОСОБА_3 із заявою до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області про виключення з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна запису №8144626 про накладення арешту на домоволодіння АДРЕСА_2, не звертався, жодних документів, які б стали підставою для скасування запису про державну реєстрацію до відповідача - реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, не надавав.

Відтак суд вважає, що зазначена вимога позивача є передчасною та не підлягає задоволенню.

Частина 1 статті 71 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ( вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення ( дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За викладеного, урахуванням вимог ч.3 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст.11, 69-71, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати виконавчі дії Відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції, щодо накладення арешту, на домоволодіння АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3, на підставі Наказу №20/219-07-8039 Господарського суду Одеської області від 08 лютого 2008 року протиправними.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 16.02.2015 року.

Суддя Вовченко O.A.

Адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати виконавчі дії Відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції, щодо накладення арешту, на домоволодіння АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3, на підставі Наказу №20/219-07-8039 Господарського суду Одеської області від 08 лютого 2008 року протиправними.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

16 лютого 2015 року