Справа № 148/2845/14-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 148/2845/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Робак С.О.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

10 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання перерахувати та виплатити недоплачену пенсію,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до Тульчинського районного суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Тульчинському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання зробити перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідки від 19.05.2014 року б/н, виходячи з 87%, з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії сумі матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Від представника управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач з липня 2008 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Тульчинському районі Вінницької області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

08 жовтня 2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду в Тульчинському районі Вінницької області із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив включити до заробітної плати, яка враховується для обчислення пенсії, надбавки за високі досягнення у праці, премії, премії до державних свят, індексацію, допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, компенсацію за невикористані відпустки.

Листом управління Пенсійного фонду України в Тульчинському районі Вінницької області від 13 жовтня 2014 року №536-Ф-03 позивача повідомлено про те, що законних підстав для проведення перерахунку пенсії немає.

Не погодившись з відмовою управління Пенсійного фонду в Тульчинському районі Вінницької області, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно зі ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, єдиний внесок або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №21-350а13 за позовом ОСОБА_10 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Для перерахунку пенсії позивачем була надана довідка №б/н від 19 травня 2014 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", видана Немирівською об'єднаною державною податковою інспекцією, в якій зазначені усі виплати, з яких відраховувались страхові внески (єдиний внесок) з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги (а. с. 9).

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції станом на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності 01 квітня 2014 року, внесено зміни до Закону України "Про державну службу".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, з 1 квітня 2014 року положення ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" щодо призначення пенсії державним службовцям у розмірі 80 відсотків заробітної плати втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні".

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій державним службовцям регулює ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" положення якої щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" змін не зазнали.

Так, відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" зміни до ст. 37 Закону України "Про державну службу" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для перерахунку пенсії позивача, виходячи розміру 87% заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, вказаної у наданій довідці.

Оцінивши доводи апеляційної скарги відповідача, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновку суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Разом з тим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині врахування до заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, суми індексації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оплату праці" до структури заробітної плати входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з абз. 4 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, передбачені законодавством, що мають постійний характер.

Таким чином, згідно зі ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" для обчислення пенсії враховується сума заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески, в тому числі проіндексованої відповідно до норм чинного законодавства України.

Судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині з прийняттям в цій частині нового рішення.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області задовольнити частково.

Постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Прийняти в цій частині нову постанову.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01 жовтня 2014 року, виходячи із розміру 87 % заробітної плати, включивши до сум заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, суми індексації заробітної плати відповідно до довідки Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції б/н від 19.05.2014 року.

В решті постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.