Справа № 804/1341/15
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 р. Справа № 804/1341/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
16.01.2015 року Дніпропетровська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1706,75 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не сплатила у встановлені законодавством строки узгоджені податкові зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 1706,75 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи. До суду було надано клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи. Заперечень проти позову не надав.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Отже, враховуючи зазначені вище підстави, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.
Вивчивши матеріали справи та письмові докази в ній суд встановив.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована 19.06.2010 року та перебуває на податковому обліку у Дніпропетровській ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області.
Як вбачається з матеріалів справи, 16.01.2012 відповідачем було подано до податкового органу заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, згідно якої обрано другу групу платника єдиного податку із ставкою 20% до розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до встановленої мінімальної заробітної плати на рівні 1073 грн. у 2012 році та 1147 грн. у 2013 році, розмір щомісячних платежів за 2012 рік становив 214,60 грн., за 2013 рік - 229,40 грн.
В порушення вимог Податкового кодексу України відповідачем не сплачувались у встановлені чинним законодавством строки грошові зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб починаючи з 20.08.2012 року по 20.03.2013 року, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати вказаного податку, яка з урахуванням наявної переплати в розмірі 54,45 грн. склала 1706,75 грн.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов'язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.
Відповідно до п. п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України податкове зобов'язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.
Відповідачем не було сплачено в повному обсязі узгодженої суми, що підтверджується наданою до матеріалів справи довідкою про стан розрахунків.
Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 59.4 статті 59 ПК України, передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з наявністю у відповідача податкового боргу, позивачем 04.12.2012 року поштою було направлено податкову вимогу № 12 на суму 803,95 грн. Сума вказана у податковій вимозі відповідачем не сплачена, доказів оскарження вказаної вимоги не надано, тому податкова вимога не є відкликано.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобов'язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Податковим боргом відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Таким чином матеріалами справи підтверджено, що за відповідачем рахується податковий борг зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1 706,75 грн.
Згідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
У відповідності до п. 95.1 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктами 95.3, 95.4 ст.95 цього Кодексу визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що на час розгляду справи сума боргу відповідачем не сплачена в добровільному порядку, відповідних доказів суду не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому, податкові зобов'язання відповідача підлягають погашенню.
Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) на користь бюджету податковий борг в розмірі 1706,75 грн. (одна тисяча сімсот шість гривень 75 коп.).
Копію постанови направити сторонам по справі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 10.02.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.В. Горбалінський В.В. Горбалінський А.О. Кошля