Справа № 826/1340/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 лютого 2015 року № 826/1340/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стейд-Інвест"
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Лавренко К.О.
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стейд-Інвест» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі по тексту - відповідач-1), Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Лавренко К.О. (далі по тексту - відповідач-2) в якому просить:

- визнати протиправними дії державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Лавренко К.О., що полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру запису № 5051260 від 29 жовтня 2014 року про відсутність Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейд-Інвест» за місцезнаходженням;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість № 628/26-55-18-09-25 від 30 жовтня 2014 року;

- поновити Товариство з обмеженою відповідальністю з обмеженою «Стейд-Інвест» як платника податку на додану вартість в Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві та в Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/1340/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 11 лютого 2015 року.

У судовому засіданні 11 лютого 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача-1 заперечив проти позову, представник-2 у судове засідання не з'явився, проте заперечення проти позову подані через відділ діловодства суду.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Рішенням Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 30 жовтня 2014 року № 628/26-55-18-09-25 анульовано реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейд-Інвест» як платника податку на додану вартість.

За результатом адміністративного оскарження, рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 30 жовтня 2014 року № 628/26-55-18-09-25 залишено без змін, скаргу позивача - без задоволення.

Судом встановлено, що вищезазначене рішення винесено у зв'язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням відповідно до підпункту ж пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.

Так, матеріали справи свідчать, що 29 жовтня 2014 року Державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Лавренко К.О. внесено до ЄДР запис про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням.

Позивач вважає запис про відсутність Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейд-Інвест» за адресою та рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість протиправними, оскільки прийняті та вчинені за відсутності законодавчо встановлених підстав.

Відповідачі проти позовних вимог заперечують з підстав відповідності своїх дій та рішень вимогам Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та Податкового кодексу України.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Досліджуючи питання правомірності запису про відсутність позивача за вказаною адресою, суд звертає увагу на наступне.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Відповідно до абзацу першого частини одинадцятої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" Юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно з абзацом другим частини дванадцятої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, що у разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки

Частина чотирнадцята статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлює, що у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштового відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Аналіз наведених правових норм в їх сукупності вказує, що внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, у тому числі у зв'язку з поверненням державному реєстратору поштового відправлення, можливе у випадку неподання юридичною особою реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення.

У свою чергу державний реєстратор не наділений правом встановлювати строк подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу у повідомленні щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

На підставі матеріалів реєстраційної справи, що надані відповідачем-2, судом встановлено, що останнім отримано повідомлення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві за № 7844/26-55-18-05-14 від 12 вересня 2014 року про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейд-Інвест».

18 вересня 2014 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейд-Інвест» (01133, місто Київ, Печерський район, вул. Мечникова, будинок 8, К 22) направлено повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особа.

У зв'язку з поверненням конверту поштового відправлення, 29 жовтня 2014 року державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Лавренко К.О. внесено до ЄДР запис про відсутність відомостей про юридичну особу.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що позивачем 30 вересня 2014 року було подано державному реєстратору реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу, що підтверджується копією опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Підтвердження відомостей про юридичну особу», який складений державним реєстратором та дата формування якого - 30 вересня 2014 року, зокрема, в даному описі державний реєстратор зазначає, що для проведення реєстраційної дії «Підтвердження відомостей про юридичну особу» ТОВ «Стейд-Інвест» надало реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу та документ, що засвідчує повноваження уповноваженої особи.

З наведеного вбачається, що позивачем після направлення на його адресу повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особа подано до відповідача-2 картку про підтвердження відомостей про юридичну особу, а саме 30 вересня 2014 року.

Суд звертає увагу, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року витребувано у відповідача-2 завірені належним чином копії матеріалів реєстраційної справи ТОВ «Стейд-Інвест», разом з тим, відповідачем-2 надано витяг з реєстраційної справи, тобто не в повному обсязі виконано вимоги суду.

Вищезазначений витяг з реєстраційної справи ТОВ «Стейд-Інвест» не містить реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особа від 30 вересня 2014 року, проте, на думку суду, надані позивачем докази (опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Підтвердження відомостей про юридичну особу», який складений державним реєстратором та дата формування якого - 30 вересня 2014 року) є належним та допустимим доказом підтвердження відомостей про юридичну особу - ТОВ «Стейд-Інвест» 30 вересня 2014 року.

Також, згідно повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особа від 18 вересня 2014 року, позивачу було надано строк до 18 жовтня 2014 року для підтвердження місцезнаходження, а враховуючи подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особа від 30 вересня 2014 року, позивачем у встановлений державним реєстратором строк підтверджено відомості про юридичну особу. При цьому, повернення конверту поштового відправлення у зв'язку із закінченням терміну зберігання не свідчить про відсутність позивача за місцезнаходженням.

Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" не встановлює, що відомості про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням повинні вноситись відразу після повернення поштового відправлення без урахування місячного строку, передбаченого для подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що запис № 5051260 від 29 жовтня 2014 року державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Лавренко К.О. про відсутність Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейд-Інвест» за місцезнаходженням є протиправним та підлягає скасуванню.

В частині наявності підстав для скасування реєстрації платника податку на додану вартість суд звертає увагу на наступне.

Зміст рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 30 жовтня 2014 року № 628/26-55-18-09-25 свідчить, що анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Стейд-Інвест» здійснено на підставі підпункту "ж" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України у зв'язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Відповідно до підпункту "ж" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно з пунктом 184.2 статті 184 Податкового кодексу України Анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті "а" пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного органу державної податкової служби.

Оскільки судом вище встановлено протиправність запису № 5051260 від 29 жовтня 2014 року «Внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою» та скасовано зазначений запис, суд приходить до висновку, що в межах спірних правовідносин підстави для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, визначені підпунктом "ж" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, були відсутні.

Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "ж" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, відповідачем до суду не надано.

Крім того, пункт 184.10 статті 184 Податкового кодексу України передбачає, що про анулювання реєстрації платника податку податковий орган зобов'язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

Також, слід звернути увагу, що процедура встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податку до направлення державному реєстратору органом ДПС повідомлення встановленого зразка передбачена розділом XII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588.

Відповідно до пункту 12.4 розділу XII Порядку щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

В силу приписів 12.5 розділу XII Порядку якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вноситься запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 19-ОПП (додаток 25).

Аналогічні правила встановлення місцезнаходження платника податків закріплені і Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженим наказом ДПА України від 17 травня 2010 року № 336, зокрема підпунктами 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 розділу ІІ, - щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Відповідно до пункту 3.2 розділу ІІ Положення у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Відтак, на підставі аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку, що контролюючий орган надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма № 18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом другим частини 14 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", лише після здійснення передбачених Порядком та Положенням заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Вищезазначена позиція викладена у рішенні Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року № 21-4а14 (реєстраційний номер рішення у ЄРСР 38655040).

Матеріали справи не місять доказів вчинення відповідачем-1 дій, передбачених Положенням та Порядком, які повинні передувати направленню Державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, на підтвердження обґрунтованості дій надано лише копію довідки про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків.

Також, судом встановлено, що станом на момент розгляду справи у суді ТОВ «Стейд-Інвест» змінено місцезнаходження, про що у встановленому порядку повідомлено Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві відповідно до опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Підтвердження відомостей про юридичну особу», який складений державним реєстратором та дата формування якого - 11 листопада 2014 року.

Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність законодавчо визначених підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість та повідомлення про таке анулювання, на думку суду, рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість № 628/26-55-18-09-25 від 30 жовтня 2014 року з моменту його складання, тобто з 30 жовтня 2014 року, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача щодо поновлення Товариства з обмеженою відповідальністю з обмеженою «Стейд-Інвест» як платника податку на додану вартість в Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві та в Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців суд зазначає про відсутність підстав для її задоволення, оскільки право позивача в цій частині не порушене, позаяк питання про поновлення свідоцтва платника податку на додану вартість відповідачем ще не вирішувалось.

Також, необхідно наголосити, що скасування рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість № 628/26-55-18-09-25 від 30 жовтня 2014 року є належним способом захисту прав позивача, оскільки наслідком скасування такого рішення є поновлення статусу платника податку на додану вартість.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, однак, виходячи з формулювання позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Стейд-Інвест» підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейд-Інвест» задовольнити частково.

2. Скасувати запис державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Лавренко К.О. № 5051260 від 29 жовтня 2014 року про відсутність Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейд-Інвест» за місцезнаходженням.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість № 628/26-55-18-09-25 від 30 жовтня 2014 року.

4. В решті вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник