Справа № 2а-1297/12/1370
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Справа № 9104/112491/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Хобор Р.Б.

за участі секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: не з'явився

відповідача по справі: представника Місечка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в. м Львові апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Західукргеологія» національної акціонерної компанії «Надра України» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року по справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області до дочірнього підприємства «Західукргеологія» національної акціонерної компанії «Надра України» про стягнення заборгованості в сумі 97 550,97 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області, в лютому 2012 року звернулося в суд з позовом до дочірнього підприємства «Західукргеологія» національної акціонерної компанії «Надра України» про стягнення заборгованості в сумі 97 550,97 грн.

В обґрунтування своїх вимог, позивач вказує на те, що в порушення вимог чинного законодавства відповідачем не відшкодовано понесених управлінням витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.10.2011 року по 31.12.2011 року в сумі 97 550,97 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року в справі №2а-1297/12/1370 адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням дочірнім підприємством «Західукргеологія» національної акціонерної компанії «Надра України» подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року в справі №2а-1297/12/1370 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на скрутне матеріальне та фінансове становище, яке склалося через відсутність фінансування у 2009-2012 роках загальнодержавної програми зміцнення мінерально-сировинної бази України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Виключно Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаються принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

При цьому об'єктом оподаткування для вищезазначених платників збору є, окрім іншого, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування щодо фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для платників збору - суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, встановлюється статтею 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» та складає 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Колишнім працівникам відповідача призначена та виплачується пенсія на пільгових умовах відповідно до пунктів "а" та "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1, встановлює обов'язок підприємств здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до пункту 6.4 вказаної Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пункт 6.8. Інструкції встановлює, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судом встановлено, що згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій призначених відповідно до пунктів «а» та «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.10.2011 року по 31.12.2011 року відповідач повинен відшкодувати понесені позивачем витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 97 550,97 грн. Однак відповідачем у встановлені строк не відшкодовано такі витрати.

Крім того на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду надійшла заява управлінням Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області про заміну сторони, де зазначено, що згідно акту передачі залишків по Самбірській нафтогазорозвідувальній експедиції ДП «Західукргеологія» НАК «Надра України», управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області передано до управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Однак така заява задоволена бути не може, оскільки замінити неналежну сторону згідно статті 52 КАС України вправі лише суд першої інстанції.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене апеляційні вимоги є неаргументованими, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Західукргеологія» національної акціонерної компанії «Надра України» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року в справі №2а-1297/12/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

Р.Б. Хобор