Справа № 756/14442/14-а
Суддя: Маринченко М. М.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-а/756/19/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Приголовкіну В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про визнання протиправними дій щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік при призначенні позивачу пенсії за віком, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за віком з застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 17 лютого 2014 року,

встановив:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що до 17.02.2014 року він перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З 14.10.2014 року відповідачем призначено позивачу за його заявою пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при цьому розмір його пенсії за віком розрахований з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік (1197 грн. 91 коп.) з посиланням на ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Проте позивач вважає, що при призначенні йому пенсії за віком підлягає застосуванню середня заробітна плата, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки при призначенні йому пенсії за вислугу років пенсія обчислювалася в процентному відношенні від відповідних сум грошового забезпечення і показник середньої заробітної плати при її призначенні не застосовувався. Крім того, за призначенням пенсії за віком він звернувся вперше, тому в даному випадку не йде мова про переведення з одного виду пенсії на інший.

На підставі викладеного, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік при призначенні йому пенсії за віком; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком з застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 17 лютого 2014 року.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що з 17.02.2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва прийнято на облік позивача та правомірно переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з використанням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік, оскільки первинне призначення пенсії позивачу відбулось 26.10.1993 року, а пенсії особам з числа військовослужбовців та членам їх сімей, призначені до 2007 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" без застосування показників середньої заробітної плати (доходу), перераховуються із застосуванням цього показника за 2007 рік, а тому просив суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 жовтня 1993 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

Відповідно до атестату №324 про зняття з обліку позивачу виплату пенсії за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було припинено у зв'язку з переходом на пенсію за іншим законом.

17 лютого 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва з заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З 17 лютого 2014 року позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З відповіді відповідача від 14 жовтня 2014 року вбачається, що при переведенні позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно його заяви від 17 лютого 2014 року застосовано показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено внески за 2007 рік, з урахуванням положень постанови КМУ від 23 квітня 2012 року №327.

За змістом ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Частиною 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до п. 15 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду від 25 листопада 2005 року №22-1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії. У цьому разі заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, який враховувався при призначенні (перерахунку) пенсії, виплата якої відновлюється. У такому самому порядку за бажанням пенсіонера здійснюється переведення з одного виду пенсії на інший.

З аналізу наведених норм вбачається, що переведення з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії. При цьому, пенсійне законодавство не містить застереження щодо переведення з одного на інший вид пенсії лише в межах одного закону.

Отримуючи пенсію за вислугу років, позивач скористався своїм правом вибору державної пенсії, а отже подана позивачем заява є заявою про переведення з одного виду пенсії на інший.

Таким чином твердження позивача про те, що в даному випадку відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший вид, оскільки мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, є помилковим.

Згідно абзацу 2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення", пенсії особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, призначені до 2007 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, перераховуються у порядку, встановленому абзацом першим цього пункту, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що здійснюючи переведення позивача на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідач правомірно застосував середню заробітну плату у середньому на одну застраховану особу в цілому про Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, оскільки первинне призначення пенсії позивачу відбулося у 1993 році.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст.ст. 40, 45 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення", Постановою Правління Пенсійного фонду від 25 листопада 2005 року №22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"", ст.ст. 9, 11, 128, 159, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про визнання протиправними дій щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік при призначенні позивачу пенсії за віком, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за віком з застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 17 лютого 2014 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М.Маринченко