Справа № 826/14745/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Кабінету Міністрів України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, Комунальне підприємство «Жовкватеплоенерго», Підприємство теплових мереж «Ковельтепло», Комунальне підприємство теплових мереж «Бориспільтепломережа» Комунального підприємства «Міськтепловоденергія», Міжгалузева асоціація з розвитку систем теплопостачання «Укртеплокомуненерго», Міське Комунальне підприємство «Херсонтеплоенерго», Нікопольське Комунальне підприємство «Нікопольтеплоенерго», Комунальне підприємство «Марганецьтепломережа», Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради, Комунальне підприємство «Нововолинськтеплокомуненерго» Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради, Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго», Приватне акціонерне товариство «Горлівськтепломережа», Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради, Канівське Комунальне підприємство теплових мереж, Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» про визнання протиправною та скасування постанови в частині, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та скасування постанови в частині

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ПАТ «Київенерго», звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення третіх осіб - Міжгалузевої асоціації з розвитку систем теплопостачання «Укртеплокомуненерго», Комунального підприємства «Марганецьтепломережа», Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради, Канівського Комунального підприємства теплових мереж, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Постановою Кабінету Міністрів України № 444 від 10 вересня 2014 року внесено зміни до Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 217 від 18 червня 2014 року виклавши його в наступній редакції.

Так, п. 2 Порядку визначено, що теплопостачальні організації, що здійснюють продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, для виробництва яких повністю або частково використовується природний газ, куплений у гарантованого постачальника природного газу, та їх структурні підрозділи відкривають у місячний строк з дня набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за категоріями споживачів «населення», «бюджетні установи», «інші споживачі» (далі - спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними організаціями).

У разі встановлення для певної категорії споживачів окремих тарифів на теплову енергію, комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води або цін на природний газ, що використовується для виробництва теплової енергії та комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води для потреб окремої категорії споживачів, відкривається окремий спеціальний рахунок теплопостачальної організації для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від такої категорії споживачів.

Відповідно до п. 3 Порядку теплогенеруючі організації, які купують природний газ у гарантованого постачальника для виробництва теплової енергії та здійснюють її продаж тільки теплопостачальним організаціям для подальшої реалізації споживачам теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, та їх структурні підрозділи відкривають у місячний строк з дня набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за вироблену теплову енергію за категоріями споживачів «населення», «бюджетні установи», «інші споживачі» (далі - спеціальні рахунки, відкриті теплогенеруючими організаціями), та укладають відповідні договори з теплопостачальними організаціями.

У разі встановлення для певної категорії споживачів окремих тарифів на теплову енергію, комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води або цін на природний газ, що використовується для виробництва теплової енергії та комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води для потреб окремої категорії споживачів, відкривається окремий спеціальний рахунок теплогенеруючої організації для зарахування коштів, що надходять за відпущену теплову енергію для такої категорії споживачів.

Згідно до п. 7 Порядку усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

У разі коли у платіжному дорученні (касовому документі) споживача теплової енергії або комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води реквізити поточного рахунка одержувача коштів за теплову енергію та/або комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води не відповідають реквізитам спеціального рахунка, відкритого теплопостачальною або теплогенеруючою організацією, банк (підприємство поштового зв'язку або орган Казначейства), що приймає платіжний документ, повертає його без виконання з надісланням відповідного повідомлення споживачеві.

Пунктом 8 Порядку визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується Комісією.

Позивач вважає вказаний порядок протиправним, посилаючись на те, що Закон України «Про теплопостачання», на виконання якого був прийнятий Порядок, не передбачає повноважень Кабінету Міністрів України щодо встановлення порядку зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Крім того, на думку позивача, грошові кошти за комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води є власністю теплопостачальних підприємств, які мають право вільно ними розпоряджатися, внаслідок чого окремі положення Порядку порушують статті 319, 1074 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - централізоване постачання гарячої води та централізоване опалення є комунальними послугами

Згідно до ч. 4 ст. 19 Закону - виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; виробництво теплової енергії - господарська діяльність, пов'язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору.

Отже, для надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, крім іншого, необхідне виробництво теплової енергії.

Відносини пов'язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з регулюються Законом України «Про теплопостачання».

Згідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» - оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні організації в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється.

Оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов'язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.

Кошти, що надійшли на рахунки із спеціальним режимом використання, перераховуються банками згідно з порядком розподілу коштів, затвердженим Кабінетом Міністрів України, виключно на рахунок гарантованого постачальника; теплогенеруючої організації; теплопостачальної організації; теплотранспортуючої організації. Цим порядком також визначається механізм перерахування коштів такими організаціями для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Отже, вказаною нормою Закону України «Про теплопостачання» надано Кабінету Міністрів України повноваженнями встановлювати порядок розподілу коштів, що надійшли на рахунки із спеціальним режимом використання, як оплата споживачами теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником.

А тому, твердження позивача, що проведення розрахунків за комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води виходить за межі регулювання Закону України «Про теплопостачання» є безпідставними, оскільки для надання вказаних комунальних послуг обов'язково необхідно виробництво теплової енергії .

Крім того, вказаним Порядком, встановлено обов'язок відкриття рахунків із спеціальним режимом використання теплопостачальними організаціями, що здійснюють продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, для виробництва яких повністю або частково використовується природний газ, куплений у гарантованого постачальника природного газу.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 705 від 25 липня 2012 року «Про визначення гарантованих постачальників природного газу» - гарантованими постачальниками природного газу є: суб'єкти господарювання, що в установленому порядку отримали ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом та провадять діяльність на затвердженій Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, території з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом для споживачів України (крім промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії); гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є НАК «Нафтогаз України», що в установленому порядку отримала ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.

Отже, для обов'язкового відкриття рахунків із спеціальним режимом використання теплопостачальними організаціями, що здійснюють продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води необхідні такі обов'язкові умови: для виробництва теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води необхідне повністю або частково використовувати саме газ; вказаний природний газ має бути придбаний теплопостачальними організаціями у гарантованого постачальника природного газу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені умови відкриття рахунків із спеціальним режимом використання теплопостачальними організаціями узгоджуються з зі статтею 19 Закону України «Про теплопостачання».

Доводи апелянта з приводу того, що оскаржувані положення Порядку порушують право власності позивача на грошові кошти за комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, колегія суддів до уваги не приймає.

Так, предметом правового регулювання Порядку є саме механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу, а також з теплогенеруючими організаціями.

Відповідно до п. 13 Порядку - кошти, що надійшли на спеціальний рахунок як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від споживачів, розподіляються між:

а) гарантованим постачальником природного газу за спожитий природний газ, які зараховуються на спеціальний рахунок;

б) теплопостачальною організацією за виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води без урахування вартості природного газу, які зараховуються на поточний рахунок теплопостачальної організації;

в) теплогенеруючими організаціями, які перераховуються на спеціальні рахунки, для подальшого розподілу між теплогенеруючими організаціями і гарантованим постачальником природного газу, у разі якщо теплова енергія закуповується повністю або частково.

Відповідно до п. 2.3 Статуту ПАТ «Київенерго» - предметом діяльності позивача є, зокрема, виробництво, транспортування, постачання теплової енергії.

Отже, позивач є теплопостачальною організацією, а тому кошти, які надійшли за виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води без урахування вартості природного газу зараховуються на поточний рахунок позивача.

Таким чином, положення Порядку жодним чином не обмежує право власності позивача щодо розпорядження грошовими коштами після їх розподілу.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ» - підставами для визнання будь-якого акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржений Порядок прийнято уповноваженою особою, в межах наданої компетенції відповідно до норм Закону України «Про теплопостачання», а тому підстави для його скасування відсутні.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Кабінету Міністрів України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, Комунальне підприємство «Жовкватеплоенерго», Підприємство теплових мереж «Ковельтепло», Комунальне підприємство теплових мереж «Бориспільтепломережа» Комунального підприємства «Міськтепловоденергія», Міжгалузева асоціація з розвитку систем теплопостачання «Укртеплокомуненерго», Міське Комунальне підприємство «Херсонтеплоенерго», Нікопольське Комунальне підприємство «Нікопольтеплоенерго», Комунальне підприємство «Марганецьтепломережа», Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради, Комунальне підприємство «Нововолинськтеплокомуненерго» Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради, Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго», Приватне акціонерне товариство «Горлівськтепломережа», Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради, Канівське Комунальне підприємство теплових мереж, Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» про визнання протиправною та скасування постанови в частині - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 17.02.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.