Справа № 359/7811/14-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/7811/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Кабанячий Ю.В. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л. М.,

Міщука М. С.

при секретарі: Корінець Ю. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області про визнання дій незаконними, визнання бездіяльності неправомірною та покладення зобов'язання щодо нарахування, перерахунку та виплати недоотриманих сум державної та додаткової пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області, в якому просив:

- визнати незаконними дії відповідача щодо застосування ним під час нарахування/перерахунку пенсій позивача положень бюджетних законів, інших підзаконних нормативно-правових актів;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування, перерахунку та виплати ним позивачу недоотриманих сум державної та додаткової пенсії, передбачених статтями 53, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування, перерахунку та виплати позивачу недоотриманих сум державної та додаткової пенсії, передбачених статтями 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати відповідача здійснити нарахування, перерахунок та виплату державної пенсії позивача на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у відповідній редакції, а саме - у розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком, за період, починаючи з 01 січня 2005 року до моменту винесення рішення по справі, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, враховуючи вимоги статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати відповідача зробити нарахування, перерахунок та виплату додаткової пенсії позивача на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у відповідній редакції, а саме у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, за період, починаючи з 01 січня 2005 року і до моменту винесення рішення у справі, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, враховуючи вимоги статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати відповідача перерахував ати у подальшому позивачу, визначені статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розміри пенсій, у зв'язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної групи осіб, починаючи з дня встановлення нового розміру, а також виплачувати належні йому пенсії;

- стягнути з відповідача на користь позивача, у порядку негайного виконання, боргову суму за пенсійними виплатами, що виникли за весь період невиконання вимог законодавства щодо нарахування та перерахунку пенсії позивача, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- звернутися до Верховного Суду України з клопотанням для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності постанови Кабінету Міністрів України від №2110 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2014 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано незаконними дії відповідача щодо здійснення нарахування та перерахунків державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю позивача, в розмірах, менших ніж визначено статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язано відповідача здійснити нарахування позивачу державної пенсії - в розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю - в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які стратили працездатність, на підставі чинної редакції статтей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та виплатити ОСОБА_3 недоотриману державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю - за період з 01 лютого 2014 року по даний час;

- в задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить:

- оскаржувану постанову скасувати та ухвалити по справі нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, у зв?язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права;

- змінити оскаржувану постанову - шляхом вказання кінцевої дати проведення перерахунку - 02 серпня 2014 року.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області - задовольнити частково, а постанову Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року - змінити, виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 201 КАС України суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції в разі правильного вирішення по суті справи чи питання, проте із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач знаходиться на обліку у відповідача та отримує пенсію як інвалід ІІ групи внаслідок аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою (а.с. 13-15).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що представник позивача звернувся до відповідача із заявою, у якій просив надати розгорнуту довідку про розміри нарахованих та виплачених йому, починаючи з 01 січня 2005 року і до подачі вказаної заяви, сум державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, а у разі нарахування та виплаті пенсій у меншому розмірі, ніж це передбачено статтями 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провести нарахування/перерахунок належних йому пенсій та виплатити недоотриману різницю.

Відповідач відмовив у здійсненні перерахунку та виплаті зазначених пенсій із посиланням на те, що нарахування та виплата пенсій позивачу здійснюється на підставі документів, що містяться у пенсійній справі та відповідно до чинного законодавства України.

Не погоджуючись із такою відповіддю, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам 1 групи - 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, інвалідам 2 групи - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Частина 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по 1 групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком, по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Приписи зазначеної норми співпадають з приписами пункту 4 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1997 року № 523 (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набула чинності 01 листопада 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Таким чином, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Аналогічна правова позиції міститься у постанові ВАС України №К/9991/49836/11 від 27 лютого 2014 року.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів вважає, що відповідачем не дотримано вимоги чинного законодавства щодо здійснення нарахування та перерахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю позивача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції у частині зобов'язання відповідача здійснити нарахування державної пенсії позивачу - у розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю позивача - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на підставі чинної редакції статтей 50, 54, 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та виплатити позивачу недоотриману державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Проте, суд першої інстанції не вірно зазначив період, за який підлягає виплаті недоотриману державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю позивача.

Зокрема, суд першої інстанції в резолютивній частині постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2014 року виклав абзац другий у такій редакції:

«зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Бориспіль Київської області здійснити нарахування ОСОБА_3 державної пенсії в розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які стратили працездатність, на підставі чинної редакції ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та виплатити ОСОБА_3 недоотриману державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01.02.2014 року по даний час».

Колегія суддів не в повній мірі погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Починаючи з 01.01.2014 року, Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема ст. 51 зазначеного закону.

Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції Закону України від № 1622-18 03 серпня 2014 р., встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що вказана норма діє з 16 серпня 2014 року.

З метою повного та всебічного захисту прав та інтересів позивача та непорушення прав та інтересів інших осіб, колегія суддів вважає, що постанову постанову Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року - необхідно змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в наступній редакції:

«зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Бориспіль Київської області здійснити нарахування ОСОБА_3 державної пенсії в розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які стратили працездатність, на підставі чинної редакції ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та виплатити ОСОБА_3 недоотриману державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01.02. 2014 р. по 16.08.2014 р.».

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правильність інших висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача - управління Пенсійного фонду України у м. Бориспіль Київської області - задовольнити частково, а постанову Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року - змінити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року - задовольнити частково.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року - змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в наступній редакції:

«зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Бориспіль Київської області здійснити нарахування ОСОБА_3 державної пенсії в розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які стратили працездатність, на підставі чинної редакції ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та виплатити ОСОБА_3 недоотриману державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01.02. 2014 р. по 16.08.2014 р.»;

В решті постанову Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Л.В.Бєлова

Судді: Л. М. Гром,

М. С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Міщук М.С.

Гром Л.М.