Справа № 2а-981/11/0970
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2015 р. м. Київ К/800/2355/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційні скарги представника Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області - Крайник О.В. на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року та ОСОБА_5 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року у справі за його позовом до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області про скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області, в якому просив скасувати шість постанов начальника територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області від 18 травня 2010 року, від 10 червня 2010 року, від 10 червня 2010 року, 07 жовтня 2010 року, 14 жовтня 2010 року, 03 лютого 2011 року, якими до нього застосовано фінансові санкції в сумі по 1700 грн. по кожній постанові.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування постанов відповідача, винесених 07.10.2010 року, 14.10.2010 року та 03.02.2011 року - скасовано та прийнято в цій частині нову постанову, якою ці позовні вимоги задоволено. В решті постанову суду першої інстанції залишена без змін.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій (позивач), а окремо рішення суду апеляційної інстанції (відповідач) прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, звернулись до Вищого адміністративного суду України із касаційними скаргами, в яких просять: позивач - рішення суду першої інстанції скасувати, а рішення апеляційного суду змінити, задовольнивши його первісні позовні вимоги; відповідач рішення суду апеляційної інстанції скасувати, залишивши рішення суду першої інстанції в силі.

Сторони письмових заперечень на касаційні скарги один одного до Вищого адміністративного суду України не надали.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а касаційна скарга позивача - на підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що за наслідками проведеної перевірки додержання вимог законодавства на автомобільному транспорті під час перевезення пасажирів на автомобілях, які належать позивачу складені акти № 170982 від 14.05.2010 року, №169024 від 25.05.2010 року, №169048 від 28.05.2010 року, №195040 від 24.09.2010 року, №195120 від 01.10.2010 року, № 158 від 20.01.2011 року, де виявлені порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема в порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», позивач здійснював перевезення без документів (ліцензійної картки, дорожнього листа, схеми маршруту,розкладу руху, договору із замовником послуг та квитанції про оплату послуг).

За наслідками вказаних актів начальником начальником територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області прийнято постанови № 094713 від 18.05.2010 року, № 094773 від 10.06.2010 року, № 094774 від 10.06.2010 року, № 106488 від 07.10.2010 року , № 107712 від 14.10.2010 року, №109388 від 03.02.2011 року, якими до ОСОБА_5 застосовано фінансові санкції в сумі по 1700 грн. по кожній постанові.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, який частково підтримав суд апеляційної інстанції, виходив з того, що на момент перевірок позивача інспектором відповідача правомірно встановлені порушення законодавства про автомобільний транспорт. Про розгляд відповідних справ за порушення позивачем транспортного законодавства було повідомлено завчасно та належним чином, що свідчить про дотримання процедури прийняття спірних по даній справі постанов.

Задовольняючи позов в частині трьох спірних по цій справі постанов, суд апеляційної інстанцій зазначив, що акти перевірок, на підставі яких вони були прийняті не підписані позивачем, факт його відмови від підпису не підтверджено свідками, що свідчить на користь позивача про недоведеність відсутності в нього всього належного комплекту документів, необхідних для здійснення перевезення у відповідності до статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до Преамбули Закону України «Про автомобільний транспорт», він визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту. Де, зокрема в статті 39 визначений перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські документи.

Відповідно до пункту 1 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затвердженого Постановою КМУ від 8 листопада 2006 р. № 1567 цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень.

Відповідно до пунктів 20-22 даного Порядку виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис.

У разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Згідно пункту 25, 26 Порядку справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Виходячи з зазначених норм, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дослідивши обставини справи, які підтверджуються наявними та допустимими доказами по справі вірно дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

При цьому, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність достатніх доказів на підтвердження наявності необхідних документів для можливості здійснення позивачем перевезень пасажирів, передбачених статтею 39 вказаного Закону, таких як підпис позивача у відповідних актах та відсутність свідків, які підтверджують даний факт, є не вірним, так як такого обов'язку на відповідача не покладено наведеним законодавством. Разом з тим, на виконання пункту 22 Порядку в кожному із таких актів, які суд апеляційної інстанції визначив, як такі, що складені з порушенням процедури, міститься вказівка про відмову водія від підпису в ньому.

Згідно з частиною 3 статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судами норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 226 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

З огляду на невірне застосування вимог Закону України ««Про автомобільний транспорт» та Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 210, 211, 220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу про адміністративне судочинство України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області - Крайник О.В. задовольнити.

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року у цій справі скасувати, залишити в силі постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець