Справа № 820/12931/13-а
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року м. Київ К/800/26599/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Вербицької О.В.

суддів: Маринчак Н.Є.

Муравйова О.В.

за участю секретаря: Іванова Д.О.

представників:

позивача: Беркуті Н.М.

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Дергачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2014 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2014 року

у справі № 820/12931/13-а

за позовомДержавного підприємства «Івашківський спиртзавод»
доДергачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області
провизнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Івашківський спиртзавод» (далі по тексту - позивач, ДП «Івашківський спиртзавод») звернулось з позовом до Дергачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ОДПІ) про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2014 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2014 року апеляційну скаргу ОДПІ залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідач, не погоджуючись з вищевказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, оскаржив їх у касаційному порядку, просить скасувати з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У запереченні на касаційну скаргу ДП «Івашківський спиртзавод», посилаючись на те, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, просить касаційну скаргу ОДПІ залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що станом на 31.01.2013 року у ДП «Івашківський спиртзавод» обліковується податковий борг на загальну суму - 7004900,02 грн. щодо якого минув строк позовної давності, а саме: з податку на прибуток у розмірі 1788657,15 грн., з податку з власників транспортних засобів у розмірі 3910,91 грн., з податку на додану вартість у розмірі 4884300,3 грн., з акцизного збору в розмірі 328031,66 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 17.03.2006 року порушено провадження у справі про банкрутство ДП «Івашківський спиртзавод».

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.07.2006 року затверджено реєстр вимог конкурсних кредиторів в кількості 20 заяв на загальну суму грошових вимог 10322183,29 грн. та 307810,31 доларів США.

Сума грошових вимог, які були заявлені ОДПІ увійшли до реєстру вимог кредиторів ДП «Івашківський спиртзавод» та складає 3 786729,30 грн.

Таким чином, у ДП «Івашківський спиртзавод» наявний податковий борг, стосовно якого минув строк позовної давності у 1095 календарних днів, за виключенням боргу, який внесено до реєстру вимог кредиторів у справі про визнання ДП «Івашківський спиртзавод» банкрутом на загальну суму 3225374,12 грн. (з податку на додану вартість у розмірі 2897342,46 грн., з акцизного збору у розмірі 328031,66 грн.).

Згідно листа від 22.01.2013 року позивач звернувся до ОДПІ з проханням застосувати процедуру списання безнадійного податкового боргу, який виник з 2006 року.

Відповідно до листа від 30.01.2014 року № 434/10/20-11-22-02 відповідач повідомив ДП «Івашківський спиртзавод» про наявність сум вказаного боргу щодо якого минув строк в 1095 днів.

Згідно листа від 31.01.2013 року № 328/10/19-026 ОДПІ відмовлено позивачу у списанні вищевказаної суми безнадійного податкового боргу.

Суд першої інстанції, рішення якого залишено без змін судом апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що податковий борг ДП «Івашківський спиртзавод» на загальну суму 3225374,12 грн. станом на 31.01.2013 року має статус безнадійного, у зв'язку з чим, відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у списанні вищевказаного податкового боргу.

Колегія суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пп. 18.2.1 ст. 18 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державним цільовими фондами» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) підлягає списанню безнадійний податковий борг, у тому числі пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції. Під терміном «безнадійний» слід розуміти податковий борг юридичних та фізичних осіб, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом.

Статтею 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державним цільовими фондами» (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Підпунктом 101.1 ст. 101 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нарахована на такий податковий борг.

Згідно п. 101.2.3 п. 101.2. ст. 101 ПК України, під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Пунктом 101.5 ст. 101 ПК України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що органи Державної податкової служби повинні щоквартально проводити списання безнадійного податкового боргу.

Відповідно до вимог п. 3.1 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.12.2012 року № 1329, визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами державної податкової служби, здійснюється: на підставі даних інформаційних систем органів державної податкової служби (далі - ІС ДПС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу; за даними довідки відповідного контролюючого органу про наявність безнадійного податкового боргу на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Згідно п. 4.3 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.12.2012р. № 1329, за результатами розгляду документів, наданих контролюючим органом та/або безпосередньо платником податків, керівник (заступник керівника) органу державної податкової служби за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку. Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається в трьох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу державної податкової служби, третій - для іншого контролюючого органу. У разі, коли контролюючий орган є органом державної податкової служби, рішення складається у двох примірниках - для платника податків і органу державної податкової служби.

Відповідно до п.4.4 - 4.5. Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.12.2012 року № 1329, у випадках, передбачених п.п. 2.1.3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку (Податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу), орган державної податкової служби здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пунктів 4.2, 4.3 цього розділу. Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається в двох примірниках: перший - для органу державної податкової служби, другий - для іншого контролюючого органу. Якщо до органу державної податкової служби не надходило звернення від іншого контролюючого органу, рішення про списання безнадійного податкового боргу приймається за результатами розгляду документів, визначених підпунктами 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3, 2.1.5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, та складається в одному примірнику. Списання безнадійного податкового боргу здійснюється структурними підрозділами погашення податкового боргу щокварталу протягом двадцяти календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що саме за вищевказаних обставин справи, суди першої та апеляційної інстанцій вірно застосували норми матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

В свою чергу, доводи касаційної скарги не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються вищезазначеними нормами права, отже, відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, касаційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а постанова Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2014 року та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2014 року залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 210, 214-215, 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Дергачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, установленому статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька
Судді Н.Є. Маринчак
О.В. Муравйов