Справа № 818/130/15
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

818/130/15

копія

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 р. Справа № 818/130/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді – Діска А.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу №818/130/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ-М"

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У розділі 3 укладеного договору сторонами погоджено, що орендна плата на рік становить 1,0% від нормативної грошової оцінки землі. Складовими частинами розрахунку орендної плати є: розмір відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - постійна величина, застосовується для проведення розрахунку орендної плати; нормативна грошова оцінка землі станом на дату укладання договору; коефіцієнт індексації, що враховується при щорічному перерахунку грошової оцінки землі згідно з Постановою КМУ «Про індексацію грошової оцінки землі» № 783 від 12.05.2000 р. Орендна плата обов'язково перераховується щорічно станом на 01 січня поточного року у разі зміни розміру коефіцієнта індексації, що застосовується при проведенні розрахунку грошової оцінки землі, про що повідомляється орендар.

Позивач помилково після укладення вказаного договору оренди сплачував орендну плати у розмірі 3,0% від нормативної грошової оцінки землі, та звертався з письмовою пропозицією до Державної податкової інспекції у м. Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області щодо зарахування суми переплати (оскільки вважає, що орендна плата повинна була сплачуватися у розмірі 1,0% від нормативної грошової оцінки землі) в рахунок майбутніх платежів, але відповідач не визнає наявність переплати і листом від 24.11.2014р. повідомив, що станом на 01.10.2014 р. обліковувалася заборгованість у розмірі 118662,61 грн.

З прийнятим рішенням позивач не погоджується з наступних причин.

Сумською міською радою рішенням від 26.12.2007 р. №1119-МР «Про затвердження грошової оцінки земель міста Суми» відкоригована нормативна грошова оцінка земель м. Суми та затверджено грошову оцінку земель, розроблену ДП «Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Рішенням від 24.06.2009 р. №2763-МР «Про затвердження розмірів відсотків від грошової оцінки землі, що застосовуються для обчислення орендної плати за користування земельними ділянками на території м. Суми» із змінами, внесеними рішенням Сумської міської ради від 15.07.2009 № 2862-МР, затверджено розміри відсотків від грошової оцінки землі, в залежності, зокрема, від функціонального використання землі.

Рішенням від 04.12.2013 р. №2870-МР Сумська міська рада вирішила запропонувати орендарям, зазначеним у додатку (в тому числі і відповідачу), внести зміни до договорів оренди земельних ділянок у частині розміру орендної плати згідно з рішенням Сумської міської ради від 24.06.2009 р. №2763-МР «Про затвердження розмірів відсотків від грошової оцінки землі, що застосовується для обчислення орендної плати за користування земельними ділянками на території м. Суми».

Пунктом 5.1 договору оренди земельної ділянки передбачено, що зміни умов договору можливі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди спір вирішується в судовому порядку.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна мінімального та граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору, що не тягне автоматичної зміни орендної плати.

Представники сторін у судове засідання не з’явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник позивача у наданому клопотанні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а представник відповідача позовні вимоги не визнав та надав заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Сторонами Договору було узгоджено орендну плату за рік за зазначену земельну ділянку в розмірі 1 % від нормативної грошової оцінки.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 09.09.2014 р. вирішено вважати укладеними зміни до розділу 3 Договору, а саме: в частині розміру відсотку від нормативної грошової оцінки землі, шляхом викладення першого речення в наступній редакції: «Орендна плата на рік становить 3% від нормативної грошової оцінки землі».

Відповідно до п.54.1. ст. 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Податковим Кодексом України. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов’язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податковими деклараціями від 25.01.2012 р., 24.01.2013 р., 07.02.2014 р. ТОВ «Світ - М» самостійно узгоджене податкове зобов’язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки, а саме:

06.11.2014 року ТОВ «Світ-М» подано до ДПІ у м. Сумах :

На підставі пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І Податкового кодексу України відповідачем проведено камеральну перевірку уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2012 рік, уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2013 рік, уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2014 рік, які подані ТОВ «Світ-М», за результатами якої складено акт перевірки від 01.12.2014 № 4799/1503/31849957 (а.с. 29-32).

Відповідно до п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час узгодження платником податкового зобов’язання) плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності – обов’язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 ПК).

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення — розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII ПК; для інших категорій земель — трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

При прийнятті рішення суд враховує також правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2014 року у справі №21-274а14, де зокрема зазначено, що з набранням чинності Податковим кодексом України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню в бюджет, має відповідати вимогам п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п.5.2 ст.5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.123.1. ст.123 Податкового кодексу України у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно п.5 ч.1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що під час прийняття постанови суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

За змістом ч.1 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи

Відповідно до ч.2 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати

З матеріалів справи встановлено, що позивач звертаючись до суду з позовом сплатив 487,2 грн. (а.с.3, 47), тобто 10 % ставки судового збору на час звернення позивача до суду.

У зв’язку з відмовою судом у задоволенні позовних вимог, позивачу необхідно сплатити: 4872-487,2 =4384 грн.80 коп.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ-М" (код ЄДРПОУ 31849957) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 4384 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) А.Б. Діска

З оригіналом згідно

Суддя А.Б. Діска