Справа № 2а-8657/10/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2010 року о 16 год. 00 хв. Справа № 2а-8657/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Павлові С.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат

«Запоріжсталь», м. Запоріжжя

до: Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі, м. Запоріжжя

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за участю представників сторін:

від позивача: Чулой І.С., довіреність № 20-568 від 27.04.2009 р.;

Серебряков С.Б., довіреність № 20-142 від 02.02.2010 р.;

Рейшер А.О., довіреність № 20-159 від 27.04.2009 р.;

Шербань В.В., довіреність № 20-160 від 27.04.2009 р.

від відповідача: Андросович Г.Є., довіреність від 26.07.2010 р.;

Білий Д.В., довіреність від 11.10.2010 р.;

Вовк Д.В., довіреність від 19.02.2010 р.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» звернулося із адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі № /0 від 19.10.2010 р.

В обґрунтування позову посилається на те, що при прийняті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення СДПІ по роботі з ВПП м. Запоріжжі здійснило неправильне застосування Закону України «Про податок на додану вартість» та Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». Вказує, що ВАТ «Запоріжсталь» знаходилось у договірних відносинах з основними постачальниками брухту чорних металів, а саме: ТОВ «Террастройінвест», ПП «КВВМПУ», ТОВ «Компанія Р-Стіл», ТОВ «Ріком-Траст», ТОВ «Металоекспорт» та ТОВ «САН», які не є фіктивними. Зазначає, що комбінат придбавав брухт, який в подальшому використовувався у власній господарській діяльності, однак в порушення вимог чинного законодавства податковий орган взагалі не досліджував дійсність вчинених операцій, а також не виключив вказані операцій з податкового обліку по податку на прибуток, що, на думку позивача, тільки свідчить про дійсність цивільно-правових операцій. Позивач також посилається на те, що податковий кредит ВАТ «Запоріжсталь» засновано на первісних бухгалтерських документах та на податкових накладних, які складено та видано відповідно до вимог діючого законодавства України. Вважає, що сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі у наслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на права покупця щодо формування податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування. У зв'язку із цим, товариство вважає, що податковий орган безпідставно пов'язує право ВАТ «Запоріжсталь» на формування податкового кредиту і отримання бюджетного відшкодування із діями фірм, які є в ланцюгах постачальників брухту чорних металів, що в подальшому здійснюють постачання металобрухту на ВАТ «Запоріжсталь».

Представники позивача в судовому засіданні підтримали вимоги з підстав, викладених вище.

Відповідач позов не визнає, в письмових запереченнях від 15.11.2010 р. вх. № 34950 посилається на те, що СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі було проведено позапланову виїзну перевірку ВАТ «Запоріжсталь» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за липень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалась в період з 01.05.2010 р. по 30.06.2010 р. Вказує, що за результатами перевірки було встановлено, що в порушення п. 1.3, п. 1.8 ст.1, п. п. 7.4.1 п. 7.4, п. п. 7.7.1, 7.7.2 п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» п. 8 Порядку ведення реєстру отриманих та виданих податкових накладних, п. 5.7 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість ВАТ «Запоріжсталь» до складу податкового кредиту, від'ємного значення травня 2010 р. та бюджетного відшкодування липня 2010 року включено суму ПДВ з придбання брухту металів на загальну суму ПДВ - 20 952 328 грн. від постачальників, які виступають транзитерами з залученням вигодоформуючих підприємств, якими не декларувалися податкові зобов'язання, не знаходяться за місцем реєстрації, встановлені розбіжності. Вказує, що висновок про те, що відшкодуванню підлягають лише суми, які були сплачені до бюджету, випливає з самої суті поняття податку, його основної функції - формування доходів Державного бюджету України, а також поняття платника податку. Стверджує, що при цьому зберігається послідовність та пов'язаність вказаних етапів між собою: сплата податку, потім включення відповідних сум до податкового кредиту з ПДВ та відшкодування податку на додану вартість за рахунок коштів, що були сплачені у вигляді податку. Зазначає, що продавці та їх постачальники працювали в одному сегменті ринку, в якому існують налагоджені стабільні зв'язки й учасники якого обізнані стосовно один одного. Здійснення ж операцій, які не мають економічної ділової мети, а лише намір отримати бюджетне відшкодування у спосіб, що суперечить вимогам законодавства, тобто заволодіння бюджетними коштами вказує на ознаки нікчемних операцій. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали заперечення з підстав, викладених вище.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

На підставі направлення від 03.09.2010 р. № 0732 та відповідно до наказу СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжя від 03.097.2010 р. № 1041, податковим органом проведено позапланову виїзну перевірку ВАТ «Запоріжсталь» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за липень 2010 року, які виникли за рахунок від'ємного значення ПДВ, що декларувались в період з 01.05.2010 р. по 30.06.2010 р. відповідно до затвердженого плану перевірки, за результатами якої складено акт № 563/08-01/00191230 від 07.10.2010 р.

Перевіркою:

- підтверджено відображене суб'єктом господарювання у декларації за липень 2010 року бюджетне відшкодування у сумі 111 708 699,00 грн.:

- встановлено, що в порушення п. 1.3, п. 1.8 ст.1, п. п. 7.4.1 п. 7.4, п. п. 7.7.1, 7.7.2 п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997 р., із змінами та доповненнями, п. 8 «Порядку ведення реєстру отриманих та виданих податкових накладних», затвердженого наказом ДПА України від 30.06.2005 р. № 244 із змінами та доповненнями, зареєстрованого в Мінюсті України 18.07.2005 р. № 770/11050, п. 5.7 «Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість», затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 р. у редакції наказу від 15.06.2005 р. № 213, зареєстрованого в Мінюсті України 30.06.2005 р. № 702/10982 ВАТ «Запоріжсталь» завищено суму бюджетного відшкодування за липень 2010 р. на загальну суму ПДВ - 20 952 328 грн.;

- тимчасово не можливо підтвердити від'ємне значення за липень 2010 року в сумі 35 139 313 грн., що обумовлено наявністю в ланцюгах постачання підприємств з ознаками «фіктивності», згідно даних Системами співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (наказ ДПА України від 18.08.2005 р. № 350 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо взаємовідносин між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість») та остаточного з'ясування включення до податкових зобов'язань сум ПДВ по ланцюгу постачання згідно даних перевірок, податкової звітності та іншої інформації.

19.10.2010 р. СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжя на підставі акту перевірки № 563/08-01/00191230 від 07.10.2010 р. прийняте податкове повідомлення-рішення форми «В 1», яким ВАТ «Запоріжсталь» зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за липень 2010 р. на 20 952 328,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжя, ВАТ «Запоріжсталь» звернулося до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

В акті перевірки податковим органом зазначено, що ВАТ «Запоріжсталь» до складу податкового кредиту, від'ємного значення червня 2010 р. та бюджетного відшкодування липня 2010 р. включено суму ПДВ з придбання брухту металів на загальну суму ПДВ - 20 952 328 грн. від постачальників, які виступають транзитерами із залученням вигодоформуючих підприємств, якими не задекларовані податкові зобов'язання, не знаходяться за місцем реєстрації, встановлені розбіжності.

Під час проведення перевірки направлено запити до податкових органів за місцем реєстрації та проведено співставлення задекларованих податкових зобов'язань та податкового кредиту по ланцюгу постачання по наступним підприємствам, за результатами яких встановлено:

ПП «КВВМПУ» включено до складу податкового кредиту на суму ПДВ - 10254771,00 грн. по ланцюгу постачання відсутні податкові зобов'язання;

ТОВ «Террастройінвест» включено до складу податкового кредиту на суму ПДВ - 10 071 533,00 грн., по ланцюгу постачання відсутні податкові зобов'язання;

ТОВ «Компанія Р-Стіл» включено до складу податкового кредиту на суму ПДВ - 186 980,00 грн., по ланцюгу постачання відсутні податкові зобов'язання;

ТОВ «САН» включено до складу податкового кредиту на суму ПДВ - 126 232,00 грн., по ланцюгу постачання відсутні податкові зобов'язання;

ТОВ «Ріком-Траст» включено до складу податкового кредиту на суму ПДВ - 19 396,00 грн., по ланцюгу постачання відсутні податкові зобов'язання;

ТОВ «Металоекспорт» включено до складу податкового кредиту на суму ПДВ - 293 396,00 грн., по ланцюгу постачання відсутні податкові зобов'язання.

Надалі податковий орган робить висновок про те, що відшкодуванню підлягають лише суми, які були сплачені платником податку у звітному періоді до бюджету, а Законом України «Про податок на додану вартість» встановлений прямий взаємозв'язок між сплатою, надходженням до бюджету податку на додану вартість та відшкодуванням такого податку. При цьому зазначені етапи нерозривно пов'язані між собою: сплата податку, включення відповідних сум до податкового кредиту з ПДВ та відшкодування податку на додану вартість за рахунок коштів, що були сплачені у вигляді податку.

Виходячи із викладеного, СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі приходить до висновку, що здійснення операцій, які не мають економічної ділової мети, а лише намір отримати бюджетне відшкодування у спосіб, що суперечить вимогам законодавства, тобто заволодіння бюджетними коштами вказує на ознаки нікчемності операцій.

Однак, суд не погоджується із такими висновками та зазначає наступне.

Відповідно до п. п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (надалі за текстом - Закон України № 168/97-ВР), податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 7.5 ст. 7 Закону України № 168/97-ВР, датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 7.2.6 п.7.2 ст. 7 Закону України № 168/97-ВР визначено, що податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Як виняток з цього правила, підставою для нарахування податкового кредиту при поставці товарів (послуг) за готівку чи з розрахунками картками платіжних систем, банківськими або персональними чеками у межах граничної суми, встановленої Національним банком України для готівкових розрахунків, є належним чином оформлений товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ, що підтверджує прийняття платежу постачальником від отримувача таких товарів (послуг), з визначенням загальної суми такого платежу, суми податку та податкового номера постачальника.

Крім того, відповідно до п.п.7.2.3. п.7.2 ст. 7. Закону України № 168/97-ВР саме податкова накладна є звітним податковим та одночасно розрахунковим документом.

Отже, Законом України № 168/97-ВР встановлено вичерпний перелік документів (податкова накладна, митна декларація, товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ), на підставі яких у платника податків виникає право на включення відповідних сум до податкового кредиту.

Таким чином, враховуючи наявність у позивача податкових накладних, на підставі яких відповідні суми ПДВ у складі вартості придбаних товарів були включені до податкового кредиту, приймаючи до уваги, що зазначені податкові накладні не визнані недійсними, будь-яких посилань щодо невідповідності порядку оформлення цих податкових накладних вимогам Закону України № 168/97-ВР акт перевірки не містить, ВАТ «Запоріжсталь» цілком правомірно включило суми податку на додану вартість по отриманим товарам до складу податкового кредиту оскільки його право на податковий кредит підтверджується єдиним і належним, з точки зору діючого законодавства, доказом.

Крім того, в Інформаційному листі ВАСУ від 20.07.2010 р. № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» вказано, що встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:

1. Встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

В акті перевірки податковий орган цитує умови господарських договорів укладених ВАТ «Запоріжсталь» із постачальниками сировини, енергоносіїв тощо, при цьому посилаючись на додатки до акту перевірки із переліком податкових накладних по вказаних операціях. Також в акті перевірки зазначено, що фактів віднесення до суми податкового кредиту сум ПДВ по матеріальним цінностям, які не відносяться до господарської діяльності, або придбаним у фізичних осіб без підтвердження належним чином оформленою податковою накладною, не встановлено. Тобто, податковим органом по суті не виказано сумнівів щодо реальності фактів здійснення господарських операцій.

2. Встановлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції. Зокрема, підлягає встановленню статус постачальника товарів (послуг), придбання яких є підставою для формування податкового кредиту та/або сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.

Щодо безпосередніх постачальників ВАТ «Запоріжсталь» - ТОВ «Террастройінвест», ПП «КВВМПУ», ТОВ «Компанія Р-Стіл», ТОВ «Ріком-Траст», ТОВ «Маталоекспорт» та ТОВ «САН», то податковий орган не навів обґрунтування щодо їх фіктивності, а тим більше що за даними офіційного сайту ДПА України свідоцтва платників ПДВ цих контрагентів містяться у розділі «належних» платників.

3. Встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку. Включенню до складу податкового кредиту підлягають лише суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), що підлягають використанню у господарській діяльності платника податку (пункт 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»).

Щодо вказаної обставини, то податковий орган в акті перевірки не виказав сумніви, відносно наявності зв'язку між вказаними операціями з придбання товару та господарською діяльністю ВАТ «Запоріжсталь».

4. Встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. У межах цього етапу підлягає дослідженню правильність складання податкових накладних, податкових та митних декларацій, зокрема щодо наявності в них усіх передбачених законодавством реквізитів. Одночасно підлягають перевірці на предмет достовірності всі наведені у відповідних документах дані.

Податковий кредит ВАТ «Запоріжсталь» засновано на первісних бухгалтерських документах та на податкових накладних, які складено та видано відповідно до вимог діючого законодавства України. Вказані документи є належними, не визнані у судовому порядку недійсними, а також щодо них відсутні будь-які нарікання з боку податкового органу.

5. Встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку. При цьому виходячи зі змісту пунктів 7.7.1 та 7.7.2 Закону України «Про податок на додану вартість», бюджетному відшкодуванню підлягає частина податку, сплачена платником податку, що придбав товари та послуги, їх постачальникам.

Факт сплати безпосередньо платником податку ПДВ у складі вартості придбаного товару податковим органом не оскаржується.

Таким чином, суд вважає, що у позивача були всі передбачені чинним законодавством підстави для відображення податкового кредиту по операціям з придбання брухту чорних металів у безпосередніх постачальників - ТОВ «Террастройінвест», ПП «КВВМПУ», ТОВ «Компанія Р-Стіл», ТОВ «Ріком-Траст», ТОВ «Маталоекспорт» та ТОВ «САН».

Правовий аналіз діяльності контрагентів безпосередніх постачальників ВАТ «Запоріжсталь», наведений податковим органом в акті перевірки з точки зору права не має жодного значення.

Отже, ВАТ «Запоріжсталь» придбавало металобрухт у підприємств, які є належно зареєстрованими платниками ПДВ і контрагенти належно визначали свої податкові зобов'язання та сплачували їх до Державного бюджету України, що не ставиться під сумнів податковим органом.

Слід зазначити, що Закон України «Про податок на додану вартість» не пов'язує право покупця товарів на включення відповідних сум до податкового кредиту та право на отримання ним бюджетного відшкодування з діями попередніх власників викуплених покупцем товарів, тим більше з діями тих постачальників, з якими покупець не знаходився у прямих правовідносинах.

Крім того, суд вважає безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону та первинних документах висновок податкового органу про нікчемність вчинених ВАТ «Запоріжсталь» операцій.

Так, в акті перевірки відсутні будь-які посилання на первинні документи та їх аналіз, щодо здійсненої ВАТ «Запоріжсталь» господарської операції, вказівкою на конкретні обставини та угоди, що в свою чергу є порушенням вимог п. 2.3.2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного законодавства та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005 р. № 327.

Крім того, в листі ДПА від 29.09.2010 р. N 20289/7/16-1617 «Щодо підстав для визнання договорів нікчемними» зазначено, що порядок дій органів ДПС при визнанні нікчемності правочинів регламентується та роз'яснюється наказами ДПА України від 22.02.2008 р. № 106 «Про організацію роботи юридичних підрозділів в органах державної податкової служби» та від 18.04.2008 р. № 266 «Про організацію взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів», Методичними рекомендаціями (орієнтовним алгоритмом дій) органів державної податкової служби по руйнуванню схем ухилення від оподаткування та формуванню доказової бази у справах про стягнення коштів, отриманих за нікчемними угодами, доведеними до регіональних ДПА листом від 03.02.2009 р. № 2012/7/10-1017/256.

Метою застосування вищезазначених Методичних рекомендацій є формування належної доказової бази у справах про стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними правочинами, як засіб протидії застосуванню схем ухилення від оподаткування недобросовісними платниками, а також необхідність дослідження документообігу (аналіз усіх документів, де відображаються господарські операції), форм здійснення розрахунків, товарного потоку (дослідження фактичного руху товарів від товаровиробника по ланцюгу постачання до кінцевого споживача) для виявлення ознак нікчемності правочину.

Відповідно до Порядку заповнення і подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 р. № 166, платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в декларації з ПДВ. Дані, наведені в декларації, повинні відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника, отже, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Наявність же розбіжностей між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів не є самостійною підставою для визнання правочинів нікчемними.

Таким чином, описана в акті перевірки в результаті електронного співставлення наявність розбіжностей у контрагентів між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість не є достатньою та обґрунтованою підставою для висновку про наявність ознак фіктивності та нікчемності правочинів.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, суд вважає, що СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі неправомірно та безпідставно зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 20 952 328 грн., а тому податкове повідомлення-рішення від 19.10.2010 р. № /0 слід визнати протиправним і скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі № /0 від 19.10.2010 р. про зменшення Відкритому акціонерному товариству «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2010 р. у розмірі 20 952 328, 00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» 3,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Запорізький окружний адміністративний суд апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова у повному обсязі складена у строк, визначений ч. 3 ст. 160 КАС України.

Суддя (підпис) Н.В. Стрельнікова