Справа № 750/11237/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Романчук О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.,

при секретарі Артюхіній М.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

30.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання неправомірними дій відповідача з приводу відмови включити до заробітної плати, з якої обчислено її пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу», матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати; зобов'язання відповідача врахувати вказані допомогу та індексацію при обчисленні розміру пенсії із яких сплачені страхові внески, відповідно до законодавства та які вказані у довідці № 17373/04 від 14.10.2014 року.

Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 04 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові з приводу відмови ОСОБА_3 у включенні до заробітку для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати починаючи з 16.10.2014 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові включити до заробітку ОСОБА_3 для обчислення пенсії, призначеної в розмірі 90 % від заробітної плати державного службовця, матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексацію заробітної плати, здійснити в зв'язку з цим донарахування до її пенсії починаючи з 16.10.2014 року, та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок цього донарахування. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп. У задоволенні решти вимог відмовити.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку відповідача і з 09.08.2011 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 % заробітної плати державного службовця. Під час обчислення пенсії позивачу не враховано матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексацію заробітної плати, оскільки її не було вказано в пред'явленій позивачем довідці про складові заробітної плати, виданої за останнім місцем роботи Управлінням Пенсійного фонду України в м. Чернігові.

16.10.2014 року позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою про включення до розрахунку пенсії вказаної допомоги та індексації заробітної плати, при цьому надала уточнену довідку про складові заробітної плати, видану 14.10.2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Чернігові. Втім, у задоволенні цих вимог позивача було відмовлено, про що відповідач повідомив листом від 24.10.2014 року. Причиною відмови є те, що, на думку відповідача, матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексація заробітної плати чинним законодавством України не віднесена до складових заробітної плати, з якої обчислюється пенсія державного службовця.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

Відповідно до положень статті 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, яка була чинна на час призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, відповідно до частини шостої статті 95 Кодексу законів про працю заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 18 травня 1998 року №697 затверджено Перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсій, який втратив чинності 01.01.2011 року, в якому відсутні таки види виплат як індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

01 січня 2011 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року №1170, якою затверджено Перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та в якій також відсутні зазначені вище виплати.

Згідно довідки про складові заробітної плати від 14.10.2014 року №17373/04, на всі виплати, що включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; під іншими виплатами в довідці відображено індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально - побутових питань.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що індексація заробітної, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до заробітної плати державного службовця, відповідно враховуються при обчисленні пенсії.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов частково.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 04 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Романчук

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя Романчук О.М

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.