Справа № 569/16754/14-а
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Бердій М.А.
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" лютого 2015 р. Справа № 569/16754/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "27" листопада 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання неправомірною бездіяльність, зобов'язання провести донарахування та виплату пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 27.11.2014 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне щодо нездійснення перерахунку, призначення та виплати ОСОБА_3 пенсії як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду 3 групи захворювання, передбаченої ст. 49, 50 ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеному у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01 січня 2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити перерахунок, донарахування та виплату ОСОБА_3 пенсії як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду 3 групи захворювання, передбаченої ст. 49, 50 ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеному у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01 січня 2014 року, з урахуванням уже виплачених сум пенсії з наступним перерахунком цих сум відповідно до ст. 67 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися. Про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне зазначити таке.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФУ в м. Рівне , віднесений до 1 категорії громадян, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, є інвалідом 3 групи, інвалідність якого пов'язана з аварією на ЧАЕС.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію та додаткову пенсію, передбачені ст.ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ, але у менших розмірах.

20 жовтня 2014 року ( що підтверджується датою на відтиску штемпеля реєстрації вхідної кореспонденції канцелярією Рівненського міського суду на позовній заяві ) ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити йому перерахунок, донарахування та виплату пенсії як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду 3 групи захворювання, передбаченої ст. 49, 50 ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеному у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01 січня 2014 року, з урахуванням уже виплачених сум пенсії з наступним перерахунком цих сум відповідно до ст. 67 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З врахуванням вказаних норм й дати звернення до суду, позовні вимоги ОСОБА_3 (заявлені за період, починаючи з 01.01.2014) можуть бути задоволені лише за період, починаючи з 20.04.2014.

Тобто позовні вимоги за період з 01.01.2014 по 19.04.2014 заходяться поза межами встановленого шестимісячного строку звернення до суду .

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними відсутні (суд 1 інстанції вказаного не врахував).

За наведених обставин адміністративний позов в частині вимог з 01.01.2014 року по 19.04.2014 року необхідно залишити без розгляду (оскаржена постанова в частині задоволення позовних вимог за вказаний період підлягає скасуванню).

По суті спору апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам III групи, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно вимог статті 54 Закону №796-12 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розміри пенсій для інвалідів, відносно яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплат позивачу, передбачених Законом № 796-XII, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначеною постановою, всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який встановлює розмір доплати як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати або пенсії, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретні розміри доплат в твердій грошовій сумі та у розмірах до прожиткового мінімуму.

Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень Закону), на момент його прийняття, не встановлювалися обмеження щодо застосування положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру вказаних виплат застосуванню підлягають саме ст. ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ, а не постанова КМУ за № 1210 від 23.11.2011 року, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Разом з тим, слід наголосити, що норми вказаного Закону можуть бути застосовані в даному випадку при здійсненні перерахунку пенсії позивачу лише за період до 03.08.2014 (на що не звернув увагу суд першої інстанції) з огляду на таке.

Колегія суддів зазначає, що 31.07.2014 року прийнято Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" № 1622-VII, який набрав чинності 03.08.2014 року.

Вказаним Законом прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" доповнено пунктом 6-7, яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 та 25 січня 2012 року №3-рп/2012 суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі й на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України, закону про Державний бюджет на відповідний рік та інших законів України.

Слід зазначити, що частиною другою статті 95 Конституції України визначено, що виключно Законом України про Державний бюджет визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, а стаття 63 Закону закріплює норму, якою стверджується, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Відтак дії відповідача по застосуванню постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року з 03.08.2014 року є правомірними.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що мають місце, зокрема порушення судом попередньої інстанції норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на зазначене постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог за період з 01.01.2014 по 19.04.2014 (із залишення позову в цій частині без розгляду) та за період, починаючи з 03.08.2014 ( з відмовою у позові в частині вимог за цей період ).

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "27" листопада 2014 р. скасувати в частині задоволення позовних вимог за період з 01.01.2014 року по 19.04.2014 року та за період, починаючи з 03.08.2014 року.

Викласти резолютивну частину постанови від 27.11.2014 в такій редакції:

"Позов у частині вимог за період з 01.01.2014 року по 19.04.2014 року залишити без розгляду.

Позов у частині вимог за період, починаючи з 20.04.2014 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне щодо нездійснення перерахунку, призначення та виплати ОСОБА_3 пенсії як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду 3 групи захворювання, передбаченої ст. 49, 50 ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеному у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити перерахунок, донарахування та виплату ОСОБА_3 пенсії як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду 3 групи захворювання, передбаченої ст.ст. 49, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеного у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 20.04.2014 по 02.08.2014 з урахуванням уже виплачених сум пенсії з наступним перерахунком цих сум відповідно до ст. 67 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В іншій частині у позові відмовити."

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

- ,