Справа № 872/12381/13
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2015 рокусправа № 804/6552/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: - Пащука В.В. (за довіреністю від 01.01.2015 року),

відповідача: - Камінського О.Д. (за довіреністю від 12.01.2015 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2013 року

у справі № 804/6552/13-а

за позовом державного підприємства «Придніпровська залізниця»

до державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року державне підприємство «Придніпровська залізниця» звернулося у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання незаконними пунктів вимоги від 12 квітня 2013 року № 04-05-05-15/4808 щодо зобов'язання відобразити дебіторську заборгованість по розрахунках з одержувачами благодійної допомоги, провести претензійно-позовну роботу щодо повернення коштів. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному наданні благодійної допомоги на суму 56955,00 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 КЗпП України, а також щодо зобов'язання в подальшому при виконанні фінансового плану дотримуватися вимог Господарського кодексу України та Порядку № 173. Зобов'язання забезпечити виконання Залізницею показників фінплану стосовно здійснення витрат, що не мають відношення до основного виду діяльності.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2013 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправними та скасовано пункти вимоги від 12 квітня 2013 року № 04-05-05-15/4808 щодо зобов'язання відобразити дебіторську заборгованість по розрахунках з одержувачами благодійної допомоги, провести претензійно-позовну роботу щодо повернення коштів. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному наданні благодійної допомоги на суму 56955,00 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 КЗпП України, а також щодо зобов'язання в подальшому при виконанні фінансового плану дотримуватися вимог Господарського кодексу України та Порядку № 173. Зобов'язано забезпечити виконання Залізницею показників фінплану стосовно здійснення витрат, що не мають відношення до основного виду діяльності.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Представник державного підприємства «Придніпровська залізниця» заперечує проти вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення представників апелянта та позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ревізійною групою працівників Державних фінансових інспекцій у Львівській, Дніпропетровській, Запорізькій, Херсонській областях та Державної фінансової інспекції у АР Крим проведено ревізію фінансово-господарської діяльності державного підприємства «Придніпровська залізниця» та окремих його структурних підрозділів за період з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2012 року, за результатами якої складено акт від 04 березня 2013 року № 05-21/32.

Ревізією, зокрема, встановлено, що в порушення вимог пунктів 1, 9 статті 75 Господарського кодексу України та пунктів 14.3, 14.4 Облікової політики Залізниці, затвердженого наказом державного підприємства «Придніпровська залізниця» від 04 лютого 2008 року № 54/Н із змінами, позивачем проведено витрати, від яких не отримано жодного економічного ефекту, а саме: надання благодійної допомоги в розмірах, що перевищують затверджені у фінансових планах, на загальну суму 56955,00 грн.

На підставі пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області пред'явлено вимогу від 12 квітня 2013 року № 04-05-05-15/4808 «Про усунення недоліків і порушень за наслідками ревізії», зокрема, щодо зобов'язання відобразити дебіторську заборгованість по розрахункам з одержувачами благодійної допомоги, провести претензійно-позовну роботу щодо повернення коштів. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному наданні благодійної допомоги на суму 56955,00 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 КЗпП України. А також, зобов'язано державне підприємство «Придніпровська залізниця» в подальшому при виконанні фінансового плану дотримуватися вимог Господарського кодексу України та Порядку №173. Зобов'язано забезпечити виконання Залізницею показників фінплану стосовно здійснення витрат, що не мають відношення до основного виду діяльності. При цьому, вказана вимога стосується здійснення позивачем витрат на оплату консалтингових послуг по обслуговуванню міжнародної кредитної лінії в загальній сумі 22419,83 грн., які не передбачені фінансовим планом, а також витрат на аудиторські послуги проведені на 640,00 грн. більше, ніж передбачено фінансовим планом, що призвело до збільшення адміністративних витрат на вказану суму.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що фінансовим планом державного підприємства «Придніпровська залізниця» (за весь ревізійний період) передбачено надання благодійної допомоги в сумі 1724,00 грн. (рядок 16/1 таблиця 5 фінансового плану), фактично ці витрати становлять 1648,00 грн., що менше плану на 76000,00 грн. При цьому, розгляд виконання фінансового плану виключно по плановим витратам окремих позиціях і тільки по позиціях де є перевищення в окремому періоді, рахування економії витрат по цих позиціях за весь ревізійний період є неправомірним, оскільки не враховує економію витрат за весь період.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області не має права здійснювати контроль за виконанням фінансових планів, а також спонукати господарюючий суб'єкт на проведення претензійно-позовної роботи та зобов'язувати підконтрольні підприємства (установи) вживати заходів щодо стягнення з винних у фінансових порушеннях осіб матеріальної шкоди.

Також, судом першої інстанції задоволено позовну вимогу про визнання протиправним та скасування пункту вимоги від 12 квітня 2013 року щодо зобов'язання в подальшому при виконанні фінансового плану дотримуватися вимог Господарського кодексу України та Порядку № 173. Зобов'язання забезпечити виконання Залізницею показників фінплану стосовно здійснення витрат, що не мають відношення до основного виду діяльності. При цьому, суд зазначає, що витрати позивача, які обумовлені необхідністю здійснення реструктуризації зовнішньої заборгованості погоджені вищестоящими органами Укрзалізниці та прямо передбачені умовами кредитного договору з Барклейз Банк Пі-Ел-Сі, відтак не можуть характеризуватись як самостійні консалтингові послуги. Крім того, вимога щодо зобов'язання державного підприємства «Придніпровська залізниця» в подальшому при виконанні фінансового плану дотримуватися вимог Господарського кодексу України та Порядку №173 заявлена не майбутнє.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності висновку державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про порушення позивачем вимог статті 75 Господарського суду України та Порядку складання, затвердження та контролю фінансового плану суб'єкта господарювання державного сектору економіки, затвердженого наказом Мінекономіки від 21 червня 2005 року № 173 при здійсненні витрат на аудиторські послуги на 640,00 грн. більше ніж заплановано, що призвело до збільшення адміністративних витрат на вказану суму та здійсненні витрат на оплату консалтингових послуг по обслуговуванню міжнародної кредитної лінії в загальній сумі 22419,80 грн. (Барклейз Банк Пі-Ел-Сі), які не передбачені фінансовим планом.

Статтею 75 Господарського кодексу України передбачено, що державне комерційне підприємство зобов'язано складати та виконувати річний з поквартальною розбивкою фінансовий план на кожен наступний рік.

При цьому, згідно з Порядком складання, затвердження та контролю фінансового плану суб'єкта господарювання державного сектору економіки, затвердженого наказом Мінекономіки від 21 червня 2005 року № 173 (в редакції наказу від 16 березня 2009 року № 216) фінансовий план відображає очікувані фінансові результати у запланованому році.

Відповідно до Закону України «Про управління об'єктами державної власності» здійснення контролю за виконанням фінансового плану покладено на уповноважений орган управління - Міністерство інфраструктури України.

Отже, висновок державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області щодо збільшення адміністративних витрат на суму 640,00 грн. при здійсненні витрат на аудиторські послуги є безпідставним.

Згідно з частинами 5, 6 статті 4 Закону України «Про залізничний транспорт» управління залізницями та іншими підприємствами залізничного транспорту, що належать до загальнодержавної власності, здійснюється органом управління залізничним транспортом - Державною адміністрацією залізничного транспорту України (далі - Укрзалізниця), підпорядкованим центральному органу виконавчої влади в галузі транспорту. Управління процесом перевезень у внутрішньому і міжнародному сполученнях, а також регулювання виробничо-господарської діяльності у сфері організації і забезпечення цього процесу залізницями, підприємствами, установами та організаціями проводяться централізовано і належать виключно до компетенції Укрзалізниці, яка здійснює функції господарюючого суб'єкта.

Відповідно до пунктів 6, 9, 10 Положення про Державну адміністрацію залізничного транспорту України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 лютого 1996 року № 262, Укрзалізниця в межах своєї компетенції видає накази, обов'язкові для виконання залізницями та підприємствами, які входять до сфери управління Укрзалізниці, організує та контролює їх виконання. Для розроблення основних напрямів розвитку залізничного транспорту, вирішення найважливіших питань його господарської діяльності створюється рада Укрзалізниці. Склад ради та положення про неї затверджуються Віце-прем'єр-міністром України - Міністром інфраструктури. Рішення ради проводяться в життя наказами генерального директора Укрзалізниці.

Відповідно до Положення про Раду Державної Адміністрації залізничного транспорту України, введеного в дію наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 21 жовтня 2002 року № 744, Рада Укрзалізниці приймає рішення, які оформлюються протоколами і вводяться в дію наказами Генерального директора Укрзалізниці та є обов'язковими для виконання залізничними та іншими підприємствами, які входять до складу Укрзалізниці.

Судом встановлено, що своїми рішеннями, введеними в дію відповідними наказами Укрзалізниці, Рада Укрзалізниці вирішила, що начальникам Залізниць необхідно укласти договір по надання юридичних послуг та подальшого обслуговування зовнішніх іноземних кредитів з компанією ЛІНКЛЕЙТЕРС ЕлЕлПі. Всі суми, які будуть виставлятися ЛІНКЛЕЙТЕРС ЕлЕлПі до оплати розподіляти між залізницями рівномірно. Також, вирішено підписати додаткову угоду до Угоди стосовно надання консультацій щодо певної зовнішньої кредитної заборгованості пов'язаних осіб Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) щодо строку дії договору з компанією Sgeire Capital Limited. Крім того, вирішено здійснити всі необхідні умови реструктуризації кредиту, отриманого від Барклейз Банку Пі-Ел-Сі з урахуванням вартості послуг та всіх додаткових витрат. Здійснити всі необхідні платежі відповідно до умов, встановлених договорами від 17 травня 2010 року про призначення координаторів № 116/210-ЦЮ та щодо комісійних координаторів № 117/210-ЦЮ. Провести всю роботу яка буде необхідна для внесення змін до кредитного договору від 06 серпня 2009 року № 215/09-ЦЮ з урахуванням основних умов реструктуризації.

Таким чином, витрати позивача, які обумовлені необхідністю здійснення реструктуризації зовнішньої заборгованості погоджені вищестоящими органами Укрзалізниці та прямо передбачені умовами кредитного договору з Барклейз Банк Пі-Ел-Сі, відтак не можуть характеризуватись як самостійні консалтингові послуги.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимога щодо зобов'язання державне підприємство «Придніпровська залізниця» в подальшому при виконанні фінансового плану дотримуватися вимог Господарського кодексу України та Порядку №173 заявлена не майбутнє.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування пункту вимоги від 12 квітня 2013 року № 04-05-05-15/4808 щодо зобов'язання відобразити дебіторську заборгованість по розрахунках з одержувачами благодійної допомоги, провести претензійно-позовну роботу щодо повернення коштів. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному наданні благодійної допомоги на суму 56955,00 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 КЗпП України виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення), визначено, що Державна фінансова інспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до пункту 6 Положення Державна фінансова інспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Державна фінансова інспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому і є обов'язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Отже, орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області пред'явила оскаржувану вимогу, яка вказує на виявлені збитки, їх розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-63а14), 13 травня 2014 року (21-89а14) та інших.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи в частині визнання протиправним та скасування пункту вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 12 квітня 2013 року № 04-05-05-15/4808 про зобов'язання відобразити дебіторську заборгованість по розрахункам з одержувачами благодійної допомоги, проведення претензійно-позовної роботи щодо повернення коштів, в іншому випадку стягнення з осіб, винних у безпідставному наданні благодійної допомоги на суму 56955,00 грн., шкоди у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 КЗпП України, що є підставою для скасування постанови суду в цій частині з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, в іншій частині залишенню без змін.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Апеляційну скаргу державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2013 року - скасувати в частині визнання протиправним та скасування пункту вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 12 квітня 2013 року № 04-05-05-15/4808 про зобов'язання відобразити дебіторську заборгованість по розрахункам з одержувачами благодійної допомоги, проведення претензійно-позовної роботи щодо повернення коштів, в іншому випадку стягнення з осіб, винних у безпідставному наданні благодійної допомоги на суму 56955,00 грн., шкоди у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 КЗпП України.

Відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2013 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим