Справа № 802/4337/14-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

26 січня 2015 р. Справа № 802/4337/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання Мельника В.С.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: Кобзар А.І., Ладана О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4

до Липовецької районної державної адміністрації,

першого заступника голови Липовецької райдержадміністрації Дмитрів Ольги Володимирівни

про визнання дій незаконними та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_4 з адміністративним позовом до Липовецької районної державної адміністрації, першого заступника голови Липовецької райдержадміністрації Дмитрів Ольги Володимирівни про визнання протиправним та скасування рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що розпорядженням першого заступника голови Липовецької районної державної адміністрації №155-рк від 12 грудня 2014 року на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани на підставі статті 14 Закону України "Про державну службу" та статті 147 КЗпП України.

Позивач вважає вказане розпорядження протиправним, оскільки, порушено його конституційні права, як громадянина України так і державного службовця, а тому звернувся до суду із вимогами визнати дії першого заступника голови Липовецької районної державної адміністрації Дмитрів Ольги Володимирівни по видачі розпорядження №155-рк від 12 грудня 2014 року незаконними, визнати розпорядження першого заступника голови Липовецької райдержадміністрації №155-рк від 12 грудня 2014 року незаконним та скасувати його та стягнути з відповідачів солідарно заподіяну моральну шкоду у сумі 10 000 гривень.

26 січня 2015 року представник позивача подав до суду заяву про залишення позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди у сумі 10 000 гривень без розгляду.

Так, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року вказана заява задоволена та закрито провадження у справі в частині цієї позовної вимоги.

В судовому засіданні представник позивача змінені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, що наведені у адміністративному позові.

Представники відповідача проти заявлених позовних вимог заперечували та просили суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_6, яка пояснила, що наказ №79-ОД від 01 жовтня 2014 року "Про скороченням чисельності штату працівників центральної районної бібліотеки" існував лише в проекті, як зразок, з метою його подальшого вивчення юристами на предмет відповідності вимогам закону. Ставила свій підпис під цим наказом, знаючи що він є лише проектом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідка, дослідивши докази, які є в адміністративній справі, суд встановив наступне.

Розпорядженням голови Липовецької районної державної адміністрації №185-рк від 09 листопада 2010 року ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділу культури та туризму райдержадміністрації (а.с.25).

09 листопада 2010 року ОСОБА_4 прийняв присягу державного службовця, а 04 січня 2011 року головою Липовецької районної державної адміністрації Грищуком А. затверджено посадову інструкцію позивача, згідно до якої ОСОБА_4, як начальник відділу культури і туризму має право готувати і доводити структурним підрозділам галузі обов'язкові для виконання документи щодо впровадження у життя рішень і питань планування; видавати у межах компетенції накази; залучати спеціалістів інших структурних підрозділів райдержадміністрації для розгляду проблемних питань (а.с.26-28).

Як свідчать матеріали справи, 14 жовтня 2014 року управлінням культури і туризму Вінницької обласної державної адміністрації видано наказ №102 про проведення перевірки щодо порушень трудових та громадянських прав працівників бібліотечних установ Липовецької центральної районної бібліотеки (а.с.44).

За результатами вказаної перевірки робочою групою, що проводила перевірку, складено довідку від 15 жовтня 2014 року (а.с.46-47), у якій зазначено, що наданий бухгалтером штатний розпис від 01 жовтня 2014 року складено з порушенням норм чинного законодавства, а також те, що начальником відділу культури і туризму Липовецької райдержадміністрації ОСОБА_4 видано необгрунтований наказ №79-ОД від 01 жовтня 2014 року "Про скороченням чисельності штату працівників центральної районної бібліотеки" з порушенням процедури його прийняття.

04 грудня 2014 року ОСОБА_4 надано доповідну записку №778/01-20 з приводу фактів викладених у довідці від 15 жовтня 2014 року та зазначено, що проект наказу №79-ОД від 01 жовтня 2014 року не набув юридичної сили, оскільки позивач 01 жовтня 2014 року перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності.

З матеріалів справи слідує, що 11 грудня 2014 року заступником голови Липовецької райдержадміністрації складено подання про заходи дисциплінарної відповідальності та внесено пропозицію щодо накладення на ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, яке не було виконано посадовими особами Липовецької райдержадміністрації. (а.с. 52)

Так, 12 грудня 2014 року першим заступником голови Липовецької районної державної адміністрації видано розпорядження №155-рк про дисциплінарне стягнення, згідно якого до начальника відділу культури та туризму Липовецької райдержадміністрації застосовано дисциплінарне стягнення - догану. (а.с. 54)

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Правові відносини, що стосуються проходження державної служби, регулюються Конституцією України, Законом України "Про державну службу" та Кодексом законів про працю України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті визначає Закон України "Про державну службу" (надалі - Закон).

Так, статтею 1 Закону закріплено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до статті 5 Закону державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обов'язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Згідно статті 10 Закону основними обов'язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень. У разі одержання доручення, яке суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов'язаний невідкладно в письмовій формі доповісти про це посадовій особі, яка дала доручення, а у разі наполягання на його виконанні - повідомити вищу за посадою особу.

Стаття 14 Закону визначає особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців. Так, дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює. До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (надалі - КЗпПУ).

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини (стаття 1 КЗпПУ).

Статтею 139 КЗпПУ закріплено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно статті 147 КЗпПУ за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством (стаття 147-1 КЗпПУ).

Відповідно до статті 148 КЗпПУ дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Стаття 149 КЗпПУ визначає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

З аналізу наведених норм випливає, що державний службовець має права та обов'язки державного службовця та повинен дотримуватись правил поведінки державного службовця, за невиконання чи не належне виконання яких передбачена дисциплінарна відповідальність визначена законом.

Як встановлено судом, 12 грудня 2014 року першим заступником голови Липовецької районної державної адміністрації видано розпорядження №155-рк про дисциплінарне стягнення, згідно якого до начальника відділу культури та туризму Липовецької райдержадміністрації застосовано дисциплінарне стягнення - догану.

Із змісту вказаного розпорядження слідує, що останнє прийнято за неналежне виконання ОСОБА_4О службових обов'язків, перевищення свої повноважень та за поведінку, яка порочить його як державного службовця, що полягає у непрофесійних діях щодо реорганізації бібліотечної справи району, у тому, що 05 вересня 2014 року на зборах колективу центральної районної бібліотеки заступник начальника управління культури і туризму облдержадміністрації Куделя Г.Д. поводила себе не толерантно та погрожувала працівникам бібліотеки комплексною перевіркою та скороченням, а також у тому, що на позивача надходили скарги працівників галузі культури на незадовільну морально-етичну поведінку ОСОБА_4

Суд критично оцінює вказані твердження відповідача, зважаючи на те, що доказів, які б свідчили про вказані порушення ОСОБА_4 відповідачами не надано.

Разом з тим, з приводу наказу відділу культури і туризму Липовецької райдержадміністрації №79-ОД від 01 жовтня 2014 року "Про скороченням чисельності штату працівників центральної районної бібліотеки", суд звертає увагу на те, що у журналі реєстрації наказів з основної діяльності відділу культури і туризму Липовецької райдержадміністрації запис щодо реєстрації зазначеного наказу відсутній, що підтверджується матеріалами справи (а.с.105-108). Водночас, показаннями свідка ОСОБА_6 підтверджується не прийняття даного наказу ОСОБА_4 Більше того, 01 жовтня 2014 року по 10 жовтня 2014 року позивач на робочому місці був відсутній, що підтверджується листком непрацездатності серії АГІ №478217 та табелем обліку робочого часу.

Суд прийшов до висновку, що відповідач при прийняті розпорядження №155-рк від 12.12.14 про дисциплінарне стягнення мав на меті ознайомити ОСОБА_4 із ним, що підтверджується актом про відмову ОСОБА_4 від підпису про ознайомлення із розпорядженням (а.с.55) та доповідною запискою начальника відділу кадрової роботи від 15.12.14 р. (а.с. 53).

Але, як встановлено судом 12 грудня 2014 року, в день прийняття оскаржуваного розпорядження, позивач перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності Серії АГІ №621697 та табелем обліку робочого часу (корегуючий) відділу культури і туризму Липовецької РДА про те, що 12.12.14 р. ОСОБА_4 є непрацездатним.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України №189 від 09.04.2008 р. "Про затвердження Положення про експертизу тимчасової непрацездатності" пункт 1.3. визначає термін: тимчасова непрацездатність - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежить від факту втрати працездатності, яка має тимчасовий зворотній характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності. Тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності. Тимчасова непрацездатність, яка триває безперервно від початку визначеного захворювання, травми тощо, підтверджується видачею листка непрацездатності з можливим подовженням лікування в одному або декількох закладах охорони здоров"я до відновлення працездатності, що підтверджується закриттям листка непрацездатності - "стати до роботи". А згідно до п. 1 "Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності", яка затверджена спільно МОЗ України, Мінпраці та соцполітики України, ФССЗТВП, ФССНВВЗ від 17.11.2004 року, №1456/10055 листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв'язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованих осіб, встановлено відповідну форму листка тимчасової непрацездатності

Суд звертає увагу, що всі ці обставини відповідачами не брались до уваги, та не були враховані при прийнятті оскаржуваного розпорядження.

Крім того, суд зазначає, що розпорядження відповідачів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності - є актом індивідуальної дії, який має відповідати вимогам, встановленим частиною третьою ст. 2 КАС України, якою передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд наголошує, що право особи на участь у процесі прийняття суб'єктом владних повноважень рішень є однією із ключових гарантій реалізації її прав у сфері публічної адміністрації.

Суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо визнання неправомірними дій відповідача, оскільки, позивачем не надано, а судом не здобуто належних і допустимих доказів для їх задоволення.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачі, приймаючи розпорядження №155-рк від 12 грудня 2014 р. "Про дисциплінарне стягнення" вийшли за межі своїх повноважень, встановлених діючим законодавством, а тому, розпорядження є такими, що не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 72, 86, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати не чинним та скасувати розпорядження першого заступника голови Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області №155-рк від 12 грудня 2014 р. "Про дисциплінарне стягнення".

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький окружний адміністративний суд, шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня її проголошення, апеляційної скарги у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України.

Суддя /підпис/ Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар