Справа № 804/3136/14
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2015 рокусправа № 804/3136/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року у справі №804/3136/14 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровські області, Управління пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області, третя особа - державне підприємство «Інформаційний центр персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України» про визнання неправомірним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області, третя особа - державне підприємство «Інформаційний центр персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України» про визнання неправомірним рішення № 0426 від 28.07.2010 року про застосування штрафних санкцій за невчасну подачу звітності в органи Пенсійного фонду України в розмірі 318835 грн. 68 коп. та скасувати його в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що звіт не був отриманий вчасно не з вини страхувальника, а через проблеми сервера одержувача з прийняттям електронної звітності, крім того застосовані фінансові санкції з порушення без врахування принципу обґрунтованості і пропорційності.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014р. у задоволенні позову відмовлено.

Позивач на вказане рішення суду подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, висновки суду, зазначені у оскарженому рішення не відповідають обставинам справи та просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Зокрема зазначає, що судом першої інстанції не перевірено наявність балансу між фінансової санкцією застосовною оскарженим рішенням відповідача і цілям, на досягнення яких воно спрямовано, а також щодо невірного визначення наявності порушень з боку позивача вимог законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у тому ж звітному періоді.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач є платником страхових внесків і перебуває на обліку в УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області.

20.07.2010р. позивачем було сформовано та направлено до центру обробки електронних звітів електронний звіт за червень 2010 року. Квитанцію про одержання електронного звіту отримано не було та оскільки час обробки надісланого звіту спливає за 10 хвилин після завершення робочого дня, підтвердження належного отримання звіту відповідальні посадові особи позивача 10 хвилин очікувати не стали.

21.07.2010р. позивачем повторно було сформовано та направлено електронний звіт до центру їх обробки. В цей же день позивач отримав квитанцію про одержання електронного звіту, у якому було зазначено проотримання звіту 21.07.2010 року.

23.07.2010р. УПФУ в м. Нікополі Дніпропетровської області складено акт № 17 про встановлення факту неподання у строки, визначені законодавством, розрахунку сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме, підприємство порушило строки подання додатку 4 за червень 2010 року. Граничний строк подання додатку 4 до 20.07.2010 року, тоді як фактично подано звіт 21.07.2010 року.

За вказане порушення, рішенням № 0426 від 28.07.2010р., відповідно п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовано до позивача штраф у розмірі 10 % суми страхових внесків, що підлягають сплаті за відповідний період - 318835,68грн.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхувальник зобов'язаний подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 5 листопада 2009 р. N 26-1 затверджено «Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України». Згідно вказаного Порядку, страхувальники формують та подають до органів ПФУ звіт не пізніше ніж 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 1.3 вказаного Порядку звіт до органів Пенсійного фонду може подаватись страхувальником, зокрема, в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису через центр обробки електронних звітів згідно з Порядком подання звітів до Пенсійного фонду України в електронній формі, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 19.04.2007 N 7-7, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.04.2007 за № 436/13703. Також відповідно до Порядку передбачено, що датою та часом надання електронного звіту є дата та час, які зафіксовані в квитанції про одержання електронного звіту.

Пунктом 3.6 Порядку № 7-7 передбачено, що електронний звіт не вважається одержаним у відповідності до вимог Порядку, якщо страхувальник не отримав квитанції про одержання електронного звіту або отримав зазначену квитанцію, що містить інформацію про неправомірність накладених ЕЦП страхувальника або невідповідність затвердженому формату електронного звіту.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа, вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано в суді апеляційної інстанції, що 20.07.2010р. звіт за червень 2010р. відправлено на електронну адресу - на невірну «стару» електрону адресу шлюзу прийому звітності, яка не використовується з лютого 2009р., замість вірної електронної адреси - .

Також судом першої інстанції встановлено та підтверджено представником третьої особи, що починаючи з 01.02.2009р. інформація про зміну адреси електронної поштової скриньки із на для прийому звітності в електронній формі була заздалегідь розміщена на офіційному веб-сайті ДП ІЦПО ПФУ за адресою www.spov.com.ua. Також, інформаційне повідомлення про зміну адреси прийому звітності було розповсюджено на офіційних веб-сайтах акредитованих центрів сертифікації ключів, з якими на той час співпрацювали користувачі.

В суді апеляційної інстанції представник третьої особи зазначив, що до липня 2010р. від позивача надходили електронні звіти за вірною електронною адресою.

Таким чином судом встановлено, що направлення звітності 20.07.2010р. було на невірну електрону адреса, а звіт направлений 21.07.2010р. та отриманий цією ж датою - подано з порушенням строків визначених законодавством.

Факт подання звітності з порушенням строку представником позивача в суді апеляційної інстанції не спростовувався.

Представник позивача зазначав не врахування судом першої інстанції балансу між фінансової санкцією застосовною оскарженим рішенням відповідача і цілям, на досягнення яких воно спрямовано.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції чинною на час виникнення правовідносин, за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином саме законодавцем визначено відповідальність в певному розмірі за несвоєчасне подання звітності яка не передбачає встановлення балансу між фінансової санкцією застосовною оскарженим рішенням відповідача і цілям, на досягнення яких воно спрямовано.

Таким чином відповідачем правомірного застосування штрафних санкцій передбачених п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» оскільки встановлена зазначеною нормою нижча межа - 170 гривень - може бути застосована лише у випадку, коли 10% складають менше, ніж 170 гривень.

Помилковим є посилання позивача на лист Пенсійного фонду № 7018/07-10 від 02.06.2006р. оскільки такий не носить нормативного характеру та суперечить вказаній нормі Закону.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку задовольняючи позовні вимоги, а доводи, які викладені відповідачем в апеляційній скарзі, спростовуються дослідженими по справі доказами, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду, тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року у справі №804/3136/14 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровські області, Управління пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області, третя особа - державне підприємство «Інформаційний центр персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України» про визнання неправомірним рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 06 лютого 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак