Справа № 195/1194/14-а (2а/195/17/14)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"28" січня 2015 р.справа № 195/1194/14-а (2а/195/17/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2014 року у справі № 195/1194/14-а (2а/195/17/14) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії щодо призначення пенсії за віком на пільнових умовах, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень щодо не призначення пенсії за віком на пільгових умовах та про зобов'язання останнього призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, як трактористу-машиністу, відповідно до п. «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з моменту настання пенсійного віку, а саме з 02.01.2014 року.

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач працював в колгоспі «Іскра», який перейменований в КСП «Іскра» з 14.11.1979 р. по 01.04.1988 р.; в колгоспі ім.Гагаріна, який перейменований в КСП ім.Гагаріна з 02.04.1988 р. по 14.03.2000 р.

На підставі наданих документів, комісією з питань підтвердження стажу роботи при головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області встановлено наступне.

Особові рахунки колгоспу «Іскра» згідно рішення № 37/V виконавчого комітету Чумаківської сільської ради від 29.01.2007 року прийняті на централізоване тимчасове зберігання.

В довідці Чумаківської сільської ради Томаківського району від 26.03.2014 року № 28/0312, де зберігаються архівні документи колгоспу «Іскра» (особові рахунки) зазначено, що позивач працював в колгоспі з 1979 року по 1988 рік, посада «тракторист» вказана з січня 1982 року по березень 1988 року.

Як встановлено судом першої інстанції, в довідці відображена кількість відпрацьованого заявником мінімуму трудоднів участі в колгоспному виробництві. Архівні документи КСП ім.Гагаріна Томаківського району згідно розпорядження голови Томаківської райдержадміністрації № 103 від 23.03.2000 передані на збереження в ТОВ «Лан». ТОВ «Лан» не являється правонаступником КСП ім.Гагаріна.

Матеріалами справи підтверджено, що в довідках № 211-213 від 24.12.2013, № 71-72 від 12.03.2014, виданих ТОВ «Лан» вказано, що позивач працював трактористом - з квітня 1988 року по грудень 1996 року та з січня 1998 року по грудень 1999 року.

В 1997 році посада не вказана, з січня по березень 2000 року вказана посада «механізатор».

Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах прийнято рішення про підтвердження періодів роботи позивача з 01.01.1982 р. по 31.12.1996 р., з 01.01.1998 р. по 31.12.1999 р., для зарахування до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням кількості відпрацьованих вихододнів.

Окрім роботи в колгоспі позивач згідно трудової книжки та пільгової довідки від 12.03.2014 р. позивач працював трактористом-машиністом в ТОВ «Лан» Томаківського району з 01.06.2005 р. по 03.11.2008 р. , з 01.04.2009 р. по 10.12.2009 р., з 22.03.2010 р. по 06.12.2010 р. та з 29.03.2011 р. по 11.04.2011 р. і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного періоду в рослинництві, зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як встановлено судом, при перевірці виявлено не вірно вказане прізвище робітника.

Загальний трудовий стаж позивача складає 30 років 6 місяців 15 днів, пільговий стаж - 16 років 2 місяці 16 днів.

В суді першої інстанції свідок пояснив, що після служби у Збройних Силах, яку він відбував з 1977 року, він вийшов у 1979 році на роботу у колгосп «Іскра» працювати трактористом. Коли він приступив до роботи, то позивач вже працював трактористом. Він працював з позивачем у дві зміни.

Таким чином, вони обоє були безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції. Вони разом працювали до 2000 року. Потім його перевели працювати на ферму, а позивач так і залишився працювати трактористом.

Інший свідок суду пояснила, що їй також відомо, що позивач працював трактористом у колгоспі з 1979 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення»від 05.11.1991 р. №1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства. Таким чином, для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах на підставі п.«в»ч. 1 ст. 13 зазначеного Закону необхідним є наявність: факту досягнення позивачем 55 років; факту наявності трудового стажу на роботі тракториста-машиніста не менше 20 років; а також факту безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції.

Матеріалами справи підтверджено, позивачу 01.01.2014 року виповнилося 55 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, в якій зазначено, що позивач працював в колгоспі «Іскра» Томаківського району Дніпропетровської області в період з 14.11.1979 року по 01.04.1988 року; - колгоспі імені Гагаріна Томаківського району Дніпропетровської області - в період 02.04.1988 року по 08.02.1996 року; - КСП імені Гагаріна Томаківського району Дніпропетровської області з 09.02.1996 року по 14.03.2000 року; - в ТОВ «Лан» Томаківського району Дніпропетровської області з 01.06.2005 р. по 03.11.2008 р.; з 01.04.2009 р. по 10.12.2009 р.; з 01.03.2010 р. по 12.03.2010 р.; з 22.03.2010 р. по 06.12.2010 р. ; з 29.03.2011 р. по 11.04.2011 р. - в ТОВ «Деміс-Агро» з 12.04.2011 року по 31.08.2011 року; - в ФОП ОСОБА_2 з 14.06.2012 р. по 15.10.2012 р.

Відповідач під час нарахування позивачу пенсії за віком взяв за основу підтвердження його праці за професією тракториста-машиніста не трудову книжку. Тому позивачу було відмовлено в призначені пенсії за віком, у зв'язку з відсутністю пільгового стажу відповідно до вимог п. «в» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Так, саме трудовою книжкою колгоспника, заповненою 14 листопада 1979 на ім'я позивача, підтверджується, що загальний стаж роботи позивача становить більш як 25 років, з яких більше як 20 років позивач працював на посаді тракториста на протязі повного польового періоду, що не суперечить п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п. 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації ( в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно п.20 вказаного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості , що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так як, колгосп та його правонаступники були ліквідовані, то в цьому випадку відповідач повинен керуватися Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління ПФУ 10.11.2006 № 18-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105.

Таким чином, факт безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду під час його роботи трактористом-машиністом і відповідно до вищевказаних документів, дає йому право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в»ч.1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач всупереч нормам чинного законодавства відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в»ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з чим його рішення є протиправним та необхідно зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п.«в»ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Судом першої інстанції було повно встановлені обставини справи та надана їм правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись п. 3 ч. 1. ст. 197, п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2014 року у справі № 195/1194/14-а (2а/195/17/14)- залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак