Справа № 2-3903/12/1370
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року Справа № 153628/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.,

судді Запотічний І.І.

секретар судового засідання Корнієнко О.А.

за участю представників:

від позивача Кіт О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту», Державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова ГУ Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.08.2012 року у справі № 2а-3903/12/1370 за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова ГУ Міндоходів у Львівській області до ЗАТ « Завод комунального транспорту» про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області звернулась з позовом до Закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту» про стягнення з банківських рахунків відповідача кошти в сумі 317161148,30 грн. в рахунок погашення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на той факт, що податковий борг виник як шляхом самостійного узгодження відповідачем податкових зобов'язань шляхом подання ним податкової звітності, так і внаслідок узгодження в судовому порядку податкових зобов'язань, визначених податковим органом шляхом виставлення платнику податків податкових повідомлень - рішень.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.08.2012 року адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з рахунків Закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту» з рахунків відкритих у банківських установах, які обслуговують такого платника, на користь державного бюджету кошти для погашення податкового боргу в сумі 316568878 (триста шістнадцять мільйонів п'ятсот шістдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят вісім) гривень 46 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити його адміністративний позов у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована, фактично, доводами позовної заяви.

Не погодився з постановою суду першої інстанції і відповідач, та подав апеляційну скаргу. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити повністю. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступне. Прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення про відмову у задоволенні позову про скасування податкових повідомлень-рішень не слід розглядати як факт узгодження визначених рішеннями податкових зобов'язань за умови, що справа перебуває на розгляді в суді касаційної інстанції. За таких обставин кінцеве судове рішення по суті заявлених вимог ще не винесене, а тому підстав вважати податкове зобов'язання узгодженим немає. Щодо податкового боргу, що виник на підставі узгоджених в судовому порядку податкових повідомлень-рішень від 09, 10 та 11 січня 2008р., а також на підставі декларацій по орендній платі за землю за період 2008 року та січень-березень 2009 року, то станом на дату звернення до суду (травень 2012 року) сплив встановлений спеціальним законом строк (1095 днів) для стягнення такого податкового боргу. Тому відповідач просив суд застосувати наслідки пропуску податковим органом строку звернення до суду про стягнення податкового боргу, що виник на підставі вищенаведених рішень та декларацій, та, як наслідок, відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині (том ІІ, а.с.219-222) або залишити їх без розгляду (том ІІ, а.с.204-207). Звертає увагу суду на часткове погашення відповідачем податкового боргу шляхом перерахування коштів в бюджет.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно ч.4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну відповідача Державну податкову інспекцію у Сихівському районі м. Львова Львівської області ДПС на Державну податкову інспекцію у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серії АВ № 371816.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Податковий борг відповідача, станом на дату судового розгляду справи становить 317161148,30 грн. Вказана заборгованість виникла у зв'язку із несплатою платником податків узгоджених податкових зобов'язань за наступними видами податків та обов'язкових платежів:

1) податок на додану вартість -303196903,64 грн., в т.ч. основний платіж в сумі 199092862,54 грн. та штрафна (фінансова) санкція в сумі 104104041,10 грн. Наявність податкового боргу по даному виду податку підтверджується податковим повідомленням-рішенням № /0/3398 від 16.12.2010р., яке оскаржувалось в судовому порядку, та за наслідками вирішення спору про законність рішення податкового органу набрало законної сили 08.02.2012р., тому податкове зобов'язання в сумі 312312123,40 грн. набуло статусу узгодженого. Залишок непогашеного зобов'язання за вказаним податковим повідомленням - рішенням становить 303196903,64 грн., платником не погашено, а отже - таке має статус податкового боргу;

2) податок на прибуток -2442137,75 грн., в т.ч. основний платіж в сумі 1322983,54 грн. та штрафна (фінансова) санкція в сумі 1119154,21 грн. Наявність податкового боргу по даному виду податку підтверджується податковим повідомленням-рішення № 42301/0/309 від 10.08.2008р. про визначення грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 2317798 грн., в т.ч. 1224283,04 грн. за основним платежем та 1093514,96 грн. штрафних санкцій, яке оскаржувалось в судовому порядку.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив платнику податку повністю (том І, а.с. 214-220). Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу. 21.04.2010 року апеляційну скаргу повернуто ЗАТ «ЗКТ» з мотивів невиконання вимог ухвали від 22.01.2010р. (том ІІ, а.с.53). Отже, в силу норм ст.ст. 186, 189, 254 КАС України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) судове рішення у справі про скасування податкового повідомлення-рішення набрало законної сили 21 квітня 2010 року. З огляду на це податкове зобов'язання в сумі 2317798 грн. є узгодженим. Оскільки податкове зобов'язання у встановлені законом строки не погашене, то вказана сума має статус податкового боргу;

- податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2011р. про визначення грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 124964,25 грн., в т.ч. 103345 грн. за основним платежем та 24619,25 грн. Вказане рішення в адміністративному/судовому порядку не оскаржувалось, не було сплачене у встановлені законом строки, тому визначене ним зобов'язання набуло статусу податкового боргу.

Як доведено матеріалами справи, відповідач 17.05.2012р. перераховував кошти в рахунок погашення даної суми податкового боргу. Частину сплачених платником податків коштів податковий орган, на підставі норми пункту 9 статті 87 Податкового кодексу України, зарахував в погашення заборгованості попередніх податкових періодів, залишок боргу становить 45742,75 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 29.12.2011р. про визначення грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 1020,00 грн. (штрафні санкції) вручено платнику податків, в адміністративному/судовому порядку не оскаржувалось. Відповідач 09.04.2012р. перераховував кошти в сумі 1020,00 грн. в рахунок погашення вказаної суми, а податковий орган, на підставі норми пункту 9 статті 87 Податкового кодексу України, зарахував їх в погашення заборгованості попередніх податкових періодів. Отже, зобов'язання в сумі 1020,00 грн. не було сплачене у встановлені законом строки, тому набуло статусу податкового боргу;

- податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 2011 рік, не сплачена у встановлені законом строки сума самостійно узгодженого податкового зобов'язання становить 71261 грн.;

- податкова декларація з податку на прибуток підприємства за ІІ квартали 2012 рік (том ІІ, а.с.178-179), не сплачена у встановлені законом строки, відтак сума самостійно узгодженого податкового зобов'язання становить 10525 грн.;

3) податок на прибуток іноземних юридичних осіб -147946,26 грн., в т.ч. основний платіж в сумі 49315,42 грн. та штрафна (фінансова) санкція в сумі 98630,84 грн. Наявність податкового боргу по даному виду податку підтверджується податковим повідомленням-рішення № /0/393 від 11.01.2008р. про визначення грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 147946,26 грн., в т.ч. 49315,42 грн. за основним платежем та 98630,84 грн. штрафних санкцій, яке оскаржувалось в судовому порядку. Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив платнику податку повністю (том І, а.с.214-220). Суд апеляційної інстанції 21.04.2010 року апеляційну скаргу повернув ЗАТ «ЗКТ» з мотивів невиконання вимог ухвали від 22.01.2010р. (том ІІ, а.с.53). Отже, в силу норм ст.ст. 186, 189, 254 КАС України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) судове рішення у справі про скасування податкового повідомлення-рішення набрало законної сили 21 квітня 2010 року. З огляду на це податкове зобов'язання в сумі 147946,26 грн. є узгодженим. Оскільки податкове зобов'язання у встановлені законом строки не погашене, то вказана сума має статус податкового боргу;

4) пеня за порушення термінів розрахунків в сфері зовнішньоекономічної діяльності - 6604967,66 грн. Наявність заборгованості у вказаній сумі рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 1/0/391 від 11.01.2008р. (том І, а.с.84) про визначення штрафних санкцій (пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД) в сумі 6699867,66 грн. Згадане рішення оскаржувалось в судовому порядку, суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив платнику податку повністю (том І, а.с.214-220). Суд апеляційної інстанції 21.04.2010 року апеляційну скаргу повернув ЗАТ «ЗКТ» з мотивів невиконання вимог ухвали від 22.01.2010р. (том ІІ, а.с.53). Отже, в силу норм ст.ст. 186, 189, 254 КАС України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) судове рішення у справі про скасування рішення про застосування санкцій набрало законної сили 21 квітня 2010 року. Оскільки штрафні (фінансові) санкції у встановлені законом строки не погашені, то вказана сума підлягає стягненню в порядку, визначеному для стягнення податкового боргу;

5) податок на доходи фізичних осіб (підлягав нарахуванню та сплаті платником податку як податковим агентом) -252202,29 грн., в т.ч. основний платіж в сумі 244911,90 грн. та штрафна (фінансова) санкція в сумі 7290,39 грн. Наявність податкового боргу по даному виду податку підтверджується наступними документами:

- податкове повідомлення-рішення № /0/70 від 09.01.2008р. про визначення грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб в сумі 242803,81 грн. (основний платіж). Згадане податкове повідомлення-рішення чинне на підставі ухвали суду апеляційної інстанції від 21.04.2010 року. Отже, в силу норм ст.ст. 186, 189, 254 КАС України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) судове рішення у справі про скасування податкового повідомлення-рішення набрало законної сили 21 квітня 2010 року. З огляду на це податкове зобов'язання в сумі 242803,81 грн. є узгодженим. Оскільки податкове зобов'язання у встановлені законом строки не погашене, то вказана сума має статус податкового боргу;

- податкове повідомлення-рішення № 000338170/0/2480 від 16.12.2010р. про визначення грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб (найманих працівників) в сумі 10176 грн., в т.ч. 3392,07 грн. за основним платежем та 6784,14 грн. штрафних санкцій. Згадане рішення вручено платнику податків 16.12.2010р., що підтверджується підписом головного бухгалтера на його корінці та не оскаржувалось, тому податкове зобов'язання в сумі в сумі 10176 грн. набуло статусу узгодженого. Залишок несплаченого зобов'язання за вказаним рішенням становить 6867,23 грн., а отже - таке має статус податкового боргу;

- податкове повідомлення-рішення № від 02.12.2011р. про визначення грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб в сумі 2531,25 грн., в т.ч. 2025 грн. за основним платежем та 506,25 грн. штрафних санкцій. Вказане рішення вручене платнику 02.12.2011р. під розписку, в адміністративному/судовому порядку не оскаржувалось, не було сплачене у встановлені законом строки, тому визначене ним зобов'язання набуло статусу податкового боргу.;

6) плата за землю (орендна плата) -4516990,70 грн., в т.ч. основний платіж в сумі 4515800,70 грн. та штрафна (фінансова) санкція в сумі 1190 грн. Наявність податкового боргу по даному виду податку підтверджується наступними документами: - податкова декларація орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2008 рік (том І, а.с.197), несплачена заборгованість за листопад-грудень 2008 року становить 215176,43 грн. (том ІІ, а.с.169); - податкова декларація орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2009 рік (том І, а.с.198), несплачена заборгованість за січень-грудень 2009 року становить 1508373,56 грн. (том ІІ, а.с.169-170); - податкова декларація орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2010 рік починаючи з липня місяця (том І, а.с.199), несплачена заборгованість за липень-грудень 2010 року становить 199429,21 грн. (том ІІ, а.с.170);- податкова декларація орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік (том І, а.с.200), несплачена заборгованість за січень-грудень 2011 року становить 1595433,70 грн. (том ІІ, а.с.170);- податкова декларація орендної плати за землю за 2012 рік (том І, а.с.201-202), несплачена заборгованість за січень-червень 2012 року становить 797716,86 грн. (том ІІ, а.с.170);- податкове повідомлення-рішення № від 16.12.2010р. (том І, а.с.8) про визначення грошового зобов'язання за платежем орендна плата в сумі 199840,94 грн., в т.ч. 199670,94 грн. за основним платежем та 170 грн. штрафних санкцій. Згадане рішення вручено платнику податків 22.12.2010р. (том ІІ, а.с.181) та не оскаржувалося, тому податкове зобов'язання в сумі 199670,94 грн. є узгодженим, у встановлені законом строки не сплачене, а отже - набуло статусу податкового боргу; - податкове повідомлення-рішення № від 15.09.2011р. (том І, а.с.189) про визначення грошового зобов'язання за платежем орендна плата в сумі 1020 грн. (штрафні санкції). Згадане рішення вручено платнику податків 23.09.2011р., в адміністративному/судовому порядку не оскаржувалось. Відповідач 23.09.2011р. перераховував кошти в сумі 1020,00 грн. в рахунок погашення вказаної суми (том ІІ, а.с.132), а податковий орган на підставі норми пункту 9 статті 87 Податкового кодексу України зарахував їх в погашення заборгованості попередніх податкових періодів. Отже, зобов'язання в сумі 1020,00 грн. не було сплачене у встановлені законом строки, тому набуло статусу податкового боргу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі обставини спору суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про правомірність прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення виходячи з :

Матеріалами справи підтверджено, що податковий борг ЗАТ «ЗКТ» перед бюджетом становить 317161148,30 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи та дослідженими судом першої інстанції та колегією суддів письмовими доказами.

Відповідно до підп. 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 57.1, 57.3 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з пп. 95.1-95.3 статті 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 102.4. статті 102 Податкового кодексу України у разі, якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Норми аналогічного змісту містив Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-III (Закон № 2181), який регулював відносини у сфері справляння податків та зборів до 01.01.2011р. - дати набрання чинності Податковим кодексом України. Оскільки частина податкового боргу ЗАТ «Завод комунального транспорту» виникла до 01.01.2011р., то наведені нижче норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин:

Згідно з підп. 4.2.1 та 4.2.2 п. 4.2 ст. 4.2 Закону № 2181 у випадку, якщо згідно з нормами цього пункту сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання та має право на оскарження цієї суми у порядку, встановленому цим Законом. Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у випадках, передбачених у п. 4.2.2 Закону № 2181.

Відповідно до підп. 5.2.4, 5.2.5 п. 5.2 статті 5 Закону № 2181 з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити до суду рішення контролюючого органу про нарахування податкового зобов'язання у будь-який момент після отримання відповідного податкового повідомлення. У цьому випадку зазначене рішення контролюючого органу не підлягає адміністративному оскарженню. У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах «а» - «в» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Відповідно до пп. 6.2.1, п. 6.2, ст. 6 Закону № 2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Відповідно до вимог п. 15.2 ст. 15 Закону № 2181 податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

Відповідно до положень статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції на виконання покладених функцій, зокрема, подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Правомірність визначення податковим органом податкового зобов'язання ЗАТ «ЗКТ» в сумі 312312123,40 грн. встановлена судовим рішенням у адміністративній справі № 2а-12681/10/1370, що набрало законної сили, та не потребує доказування.

Щодо часткової сплати відповідачем податкового боргу шляхом перерахування коштів (том ІІ, а.с.4-5, 126-133), то позивач під час розгляду справи по суті частково зменшив позовні вимоги, а щодо решти вказаних в банківських виписках сум коштів було зараховано на підставі норми пункту 9 статті 87 Податкового кодексу України в погашення заборгованості попередніх податкових періодів (том ІІ, а.с.169).

Чинний на момент виникнення податкового боргу за даним платежем за період 2008-2009 років Закон № 2181 (ст. 15) визначав, що податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

Відповідно до норми п. 5.1 ст. 5 Закону № 2181 податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Враховуючи фактичні обставини справи та строки сплати узгоджених податкових зобов'язань по платі за землю суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податковий орган при зверненні до суду в травні 2012 року пропустив встановлений Законом строк (1095 днів) для стягнення самостійно узгоджених ЗАТ «ЗКТ» податкових зобов'язань за даним платежем за період з листопада 2008 року до березня 2009 року включно на загальну суму 592269,80 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 100 КАС України(в редакції, чинній на момент виникнення податкового боргу) пропуск строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні позову, якщо на цьому наполягає відповідач. З огляду на передбачені законом наслідки пропуску позивачем строку звернення до суду такий строк (1095 днів з дати узгодження податкового зобов'язання) станом на дату виникнення фактичних підстав для звернення до суду (грудень 2008 року - квітень 2009 року) з такими вимогами був матеріальним строком та підлягає застосуванню до спірних правовідносин. З врахуванням наведеного, у задоволенні позовних вимог про стягнення з ЗАТ «ЗКТ» коштів в сумі 592269,80 грн. в рахунок погашення податкового боргу по платі за землю за період з листопада 2008 року по березень 2009 року включно суд першої інстанції відмовив правомірно.

Оцінюючи твердження відповідача про пропуск податковим органом строку на звернення до суду про стягнення податкового боргу на підставі податкових повідомлень-рішень № /0/70 від 09.01.2008р. про визначення зобов'язання в сумі 242803,81 грн., № 42301/0/309 від 10.08.2008р. про визначення зобов'язання в сумі 2317798 грн., № /0/393 від 11.01.2008р. про визначення зобов'язання в сумі 147946,26 грн., № 1/0/391 від 11.01.2008р. про визначення штрафних санкцій в сумі 6699867,66 грн. колегія суддів зазначає.

Вказані рішення податкового органу платник податків не оскаржував в адміністративному порядку, а звернувся до суду з позовом про їх скасування. В силу норм ст.ст. 186, 189, 254 КАС України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) судове рішення у справі про скасування перелічених вище рішень податкового органу набрало законної сили 21 квітня 2010 року.

Відповідно до норм п. 1.3 ст. 1, пп.5.2.4 п.5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання; при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Визначені рішеннями податкового органу № /0/70 від 09.01.2008р., № 42301/0/309 від 10.08.2008р., № /0/393 від 11.01.2008р., № 1/0/391 від 11.01.2008р. податкові зобов'язання ЗАТ «ЗКТ» в період з 26.02.2008р. (дата відкриття судом провадження в справі про скасування рішень податкового органу) по 21.04.2010р. (дата набрання законної сили судовим рішенням у спорі щодо правомірності рішень податкового органу) перебували в процедурі судового оскарження та в силу Закону вважалися неузгодженими. Отже, з дати судового узгодження податкових зобов'язань, визначених на підставі перелічених вище податкових повідомлень-рішень, до дати звернення податкового органу до суду з даним позовом минуло менше 1095 днів. З огляду на це суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність клопотання платника податку про застосування наслідків пропуску спеціального строку звернення до суду про стягнення податкового боргу в цій частині позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту», Державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова ГУ Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.08.2012 року у справі № 2а-3903/12/1370 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.