Справа № 804/6395/14
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

іменем України

27 січня 2015 рокусправа № 804/6395/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Суховарова А.В. (доповідач)

судді Ясенової Т.І., Головко О.В.,

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2014 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання зареєструвати право власності на частку домоволодіння

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06.05.2014 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, в якому просить визнати протиправними дії щодо відмови в реєстрації права власності на частку домоволодіння по АДРЕСА_1; скасувати рішення №7632802 від 06.11.2013 про відмову в державній реєстрації права власності на частку домоволодіння; зобов'язати зареєструвати право власності на частку домоволодіння (ас3).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2014 в задоволенні позову відмовлено (ас25).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. Постилається на те, що підстави, з яких відмовлено в державній реєстрації, не передбачені в статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ас31).

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.07.1995 за позивачкою визнано право власності на 23/100 частки домоволодіння по вулиці Алеутській, 6 в м.Дніпропетровську та виділено: в житловому будинку А-1 приміщення 2-1 площею 12,2м2; в прибудові А1 приміщення 2-2 площею 9,7м2; в сінях «а» приміщення 2-1 площею 4,5м2, сарай Г, сарай И. За громадянином ОСОБА_2 визнано право власності на 31/100 частини домоволодіння та виділено: в житловому будинку А-1 приміщення 2-4 площею 12,2м2; в сінях «а» приміщення 2-5; літню кухню В; сарай Б. В загальному користуванні залишено вбиральню Д, водоколонку №8, огорожу №1,3,4,5,7 (ас8).

ОСОБА_1 22.10.2013 звернулась до реєстраційної служби з заявою про державну реєстрацію права власності на виділену частку домоволодіння. До заяви додані рішення суду та технічний паспорт на домоволодіння (ас7).

Рішенням державного реєстратора №7632802 від 06.11.2013 в державній реєстрації відмовлено з причини, що в судовому рішенні не вказано загальна і житлова площа домоволодіння по АДРЕСА_1 (ас9).

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон), в державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено в разі якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону, відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Відповідно до пункту 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №703 від 22.06.2011, за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пункту 23 Порядку, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції не дав належної оцінки безпідставності та надуманості причини відмови в державній реєстрації права власності на частку домоволодіння, визначену судовим рішенням.

В оскаржуваному рішенні відповідача не зазначений конкретний пункт частини 1 статті 24 Закону, яким керувався державний реєстратор.

До заяви про державну реєстрацію був доданий технічний паспорт на домоволодіння по АДРЕСА_1, в якому маються всі необхідні відомості, в тому числі загальна і житлова площа домоволодіння (ас47). Крім того, в рішенні Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.07.1995 зазначені площі приміщень, які є власністю ОСОБА_1

Відповідно до статті 2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону, право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Відповідно до пункту 5 частини 1 Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає причин для відмови в державній реєстрації за позивачкою права власності на частку домоволодіння.

Керуючись пунктом 3 статті 198, статтями 202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2014 та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо відмови в державній реєстрації права власності на частку домоволодіння по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції №7632802 від 06.11.2013 про відмову в державній реєстрації права власності на частку домоволодіння по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Зобов'язати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на 23/100 частки домоволодіння по АДРЕСА_1: в житловому будинку А-1 приміщення 2-1 площею 12,2м2; в прибудові А1 приміщення 2-2 площею 9,7м2; в сінях «а» приміщення 2-1 площею 4,5м2, сарай Г, сарай И, - згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.07.1995.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко