Справа № 821/3916/14
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/3916/14

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

за участю секретаря - Іленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року, у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкових рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року частково задоволено позов та скасовано податкові повідомлення-рішення відповідача № та № від 26.08.2014 року, якими підприємцю донараховано грошове зобов'язання зі збору на спеціальне використання води та застосовано штрафні санкції, на загальну суму 97131,46 грн.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням, в частині задоволених позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається, що рішення в цій частині прийнято в порушення норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи та зроблено необґрунтований висновок щодо неправомірності вищевказаних рішень податкового органу, так як в ході проведеної перевірки, податковим органом встановлено, що в порушення п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49 та ст.323 Податкового кодексу України - позивачем не подано до податкового органу декларацію зі сплати збору за спеціальне використання води та не сплачено сам збір, а тому відповідачем правомірно прийнято відповідні рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.08.2014 року податковим органом проведено документальну виїзну позапланову перевірку позивача, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період з 01.07.2011 року по 31.03.2014 року, про що складено акт №293/170/НОМЕР_1, яким встановлено порушення підприємцем: ст.ст. 323, 324, 328 Податкового Кодексу України - в частині несплати збору за спеціальне використання води за період 2 квартал 2012 року, 3 квартал 2012 року, 2 квартал 2013 року, 3 квартал 2013 року; п.п. 164.2.5 п.162.2 ст.164, п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України щодо не нарахування та перерахування податку з доходів фізичних осіб, в сумі 4466,67 грн.; п.119.2 ст.119 Податкового Кодексу України - в частині неподання або подання не у повному обсязі податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків, суми утриманого з них податку за період з 01.07.2011 року по 31.03.2014 року; п.п. 49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового Кодексу України - в частині не надання протягом 40 календарних днів 5 податкових декларацій по збору за спеціальне використання води.

За результатами проведеної перевірки відповідачем винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 26.08.2014 року: № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку за основним платежем, на суму 4466,67 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями, на суму 1116,67 грн.; № про збільшення грошового зобов'язання по збору за спеціальне використання води за основним платежем, на суму 77025,18 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями, на суму 19256,28 грн.; № про збільшення грошового зобов'язання по збору за спеціальне використання води за штрафними (фінансовими) санкціями, на суму 850 грн.; № з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку за штрафними (фінансовими) санкціями, на суму 510 грн.

За результатом встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необхідності скасування податкових рішень щодо сплати збору за спеціальне водокористування, з чим погоджується судова колегія з огляду на наступне.

Відповідно до п.323.1 ст.323 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) - платниками збору за спеціальне використання води є водокористувачі - суб'єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи (крім бюджетних установ), постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду, отриману шляхом забору води з водних об'єктів (первинні водокористувачі) та/або від первинних або інших водокористувачів (вторинні водокористувачі), та використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України - податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За нормами п.49.2 ст.49 ПК України - платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно ст.48 Водного кодексу України, спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України - обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судовою колегією встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень про нарахування збору за спеціальне водокористування та застосування штрафних санкцій за неподання відповідної декларації - є несплата позивачем вищевказаного збору за 2-3 квартали 2012 року та 2013 року.

Як слідує з акту перевірки, основним видом діяльності позивача є вирощування сільськогосподарських культур та їх подальший продаж, а тому з метою здійснення своєї господарської діяльності підприємцем укладено відповідні договори водопостачання, згідно яких виконавці (постачальники води) здійснюють забір води з Каховського водосховища та подають воду по меліоративній системі до замовника.

З наведеного вбачається, що позивач не має власних водозабірних споруд та не є суб'єктом загального водокористування, а отже він є вторинним водокористувачем. При цьому стічні води скидаються у скидну мережу постачальника (а.с.40).

Вказані правовідносини між сторонами вже досліджувались судами у справі №821/2837/13-а, де податковим органом поставлено питання про стягнення заборгованості по даному збору, за 2-3 квартал 2012 року, та рішеннями Херсонського окружного адміністративного суду від 28.08.2013 року і Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2014 року - в задоволені позову відмовлено, оскільки судами встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не є платником збору за спеціальне водокористування (а.с.28-34).

Дані рішення набрали законної сили та в касаційному порядку не оскаржені, а отже обставини встановлені даними рішеннями - є обов'язковими для врахування у цій справі.

Враховуючи, що вищевказаними судовими рішеннями встановлено, що позивач не є платником цього збору, то відповідно він не зобов'язаний його сплачувати та подавати відповідну декларацію до податкового органу, а тому оскаржувані рішення є необґрунтованими та правомірно скасовані судом першої інстанції.

Посилання податкового органу на наявність у підприємця спеціального дозволу на водокористування від 20.06.2012 року, як на підставу для нарахування збору - не приймається судовою колегією до уваги, оскільки вказаний дозвіл отримано позивачем ще до винесення судами вищевказаних рішень та з того часу будь-які обставини, які впливають на сплату збору, не змінились, а отже відсутні й підстави для його нарахування.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовою колегією встановлено, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем лише в частині скасованих податкових рішень, а в частині відмови в задоволені позовних вимог про скасування решти рішень - постанову суду не оскаржено сторонами по справі, а тому колегія суддів переглядає оскаржувану постанову суду в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, що є підставою для залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді: О.В. Яковлєв А.В. Бойко Т.М. Танасогло

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Вступна та резолютивна частини)

03 лютого 2015 року м.Одеса Справа №2а-821/3916/14

Категорія: 9.2.1 Головуючий І інстанції: Хом'якова В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

за участю секретаря - Іленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року, у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкових рішень, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді: О.В. Яковлєв А.В. Бойко Т.М. Танасогло