Справа № П/811/4573/14
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року Справа № П/811/4573/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мирошниченка В.С.,

за участю: секретаря с/з - Озерної М.О.,

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Кривошеї А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання пункту 6 наказу № 1177 від 11.11.2014 р. неправомірним та скасування його, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання п. 6 наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області від 11.11.2014р. № 1177 "Про надзвичайну подію за участю ОСОБА_5 та покарання винних" неправомірним та скасування в частині клопотання перед керівництвом МВС України про його звільнення із займаної посади.

Позивач вважає протиправним п. 6 зазначеного наказу, оскільки:

- самостійно ним не було вчинено жодного порушення чинного законодавство, а притягується він до відповідальності саме за вимагання та отримання незаконної грошової винагороди його підлеглим;

- його не опитували при проведенні службового розслідування;

- в його посадових обов'язках та зокрема в Дисциплінарному статуті ОВС України відсутній пункт, щодо можливості автоматичного притягнення його до відповідальності за вчинення його підлеглим правопорушення чи злочину;

- контроль за діями слідчого, притягнутого до відповідальності за злочин, здійснює лише керівник органу досудового розслідування.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву. Відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі з огляду на те, що оскаржуваний наказ прийнято в межах та в спосіб передбачений чинним законодавством. Також представник відповідача зазначив, що в резолютивній частині оскаржуваного наказу, не застосовано жодного заходу дисциплінарного впливу, передбаченого ст.12 Дисциплінарного статуту ОВС України а лише винесене клопотання про зняття з посади ОСОБА_2 на розгляд МВС України, яке уповноважене приймати зазначені рішення, оскільки посада начальника Кіровоградського МВ УМВС є номенклатурою МВС України, тобто для позивача не настають наслідки та не відбувається управлінська дія.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали суду пояснення, згідно позовної заяви. Додав, що у його підпорядкуванні 450 осіб особового складу. На займаній посаді до надзвичайної події з ОСОБА_6 він на посаді пропрацював лише 3 місяці. Безпосередньо слідчими він не керує і вони йому не підпорядковуються. За дотриманням службової дисципліни слідчими їх процесуальну діяльність контролює його заступник-начальник слідства.

При призначенні на посаду -19.08.2014 р. він характеризувався з позитивного боку, 30.09.2014 р. йому було присвоєно чергове звання полковника міліції, у жовтні 2014 р. він преміювався за зайняте 2 місце серед міськрайвідділів області по оперативно-службовій дисципліні. Вважає невідповідними застосовані до нього заходи дисциплінарного впливу - клопотання про звільнення з посади.

На підтвердження того, що слідчі йому не підпорядковуються послався на п.2.1 Інструкції затвердженої наказом МВС України №700 від 14.08.2012 р. "Про організацію взаємодії органів та підрозділів внутрішніх справ та заходи щодо його покращення" при надходженні до ОВС заяви або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення оперативний черговий територіального органу внутрішніх справ (оперативний черговий) зобов'язаний негайно надати її начальнику слідчого підрозділу, який визначає слідчого, що здійснюватиме досудове розслідування, а також проінформувати начальника територіального органу внутрішніх справ.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав зазначених у письмових запереченнях.

Заслухавши представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Правовідносини сторін регулюються "Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", "Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України".

Судом встановлено, що позивач з 19.08.2014 р. обіймає посаду начальника Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області (а.с. 113).

11.11.2014 р. начальником УМВС України в Кіровоградській області затверджено висновок службового розслідування за фактом отримання старшим слідчим відділу Кіровоградського МВ УМВС України в області ОСОБА_6 незаконної грошової винагороди. (а.с. 91-99).

Пунктом 7 зазначеного висновку зокрема зазначено, що за неналежне ставлення до виконання посадової інструкції, що виразилось в незадовільному вивченні індивідуальних особливостей підлеглих та неналежному контролі за їх поведінкою, як під час служби, так і в позаробочий час та призвело до затримання ОСОБА_6 за вимагання та отримання незаконної грошової винагороди, підлягає до дисциплінарної відповідальності начальник Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, але враховуючи те, що наказом УМВС від 10.11.2014р. № 1137 його попереджено про неповну посадову відповідність, клопотати перед керівництвом МВС України про його звільнення із займаної посади (а.с .98).

11.11.2014 р. начальником УМВС України в Кіровоградській області винесено наказ №1147 "Про надзвичайну подію за участю ОСОБА_6 та покарання винних", згідно якого, в тому числі п. 6 за неналежне ставлення до виконання посадової інструкції, що виразилось в незадовільному вивченні індивідуальних особливостей підлеглих та неналежному контролі за їх поведінкою, як під час служби, так і в позаробочий час та призвело до затримання ОСОБА_6 за вимагання та отримання незаконної грошової винагороди, підлягає до дисциплінарної відповідальності начальник Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, але враховуючи те, що наказом УМВС від 10.11.2014р. № 1137 його попереджено про неповну посадову відповідність, клопотати перед керівництвом МВС України про його звільнення із займаної посади (а.с. 100-104).

З огляду на викладене, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності в наказі від 10.11.2014 № 1137 є підозра слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області капітана міліції ОСОБА_6 у скоєнні злочину.

Відповідно до положень п.6.3 Інструкції «Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 N 230, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 р. за N 541/23073 затверджені права осіб рядового та начальницького складу (РНС) органів внутрішніх справ України, а саме:

6.3.1. Отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування.

6.3.2. Брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування.

6.3.3. Висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять).

6.3.4. Відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України.

6.3.5. За письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України.

6.3.6. Оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Аналогічні приписи містяться у ч.5 ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС: "Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення".

Як зазначив позивач і це не заперечувалось представником відповідача, пояснення від ОСОБА_2 щодо подій, які стали предметом службового розслідування а в подальшому виданням наказу, у нього не відбиралось.

З огляду на те, що у п.6 наказу від 11.11.2014р. №1147 зазначено, що позивач неналежно ставився до виконання посадової інструкції, що виразилось в незадовільному вивченні індивідуальних особливостей підлеглих та неналежному контролі за їх поведінкою, як під час служби, так і в позаробочий час та призвело до затримання ОСОБА_6

Фактично стосовно позивача проводилось службове розслідування, яким і було зафіксовано вищевказану позицію відповідача, а тому ОСОБА_2 відповідно мали інформувати про його проведення, а також відібрати письмові пояснення, чого по факту не було зроблено. Таким чином службове розслідування було проведено з порушенням чинного законодавства.

Також, відповідно до посадової інструкції начальника Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області позивач несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ завдань і функцій.

Обов'язки начальника, також закріплені ст. 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, затверджених Законом України від 22.02.2006 р. N 3460-IV, а саме:

- начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Особливу увагу начальник повинен приділяти вивченню індивідуальних якостей підлеглих, дотриманню статутних відносин між ними, створенню здорового морально-психологічного клімату в колективі, його згуртуванню, своєчасному запобіганню порушенням службової дисципліни та виявленню причин їх учинення, формуванню нетерпимого ставлення до порушників, враховуючи при цьому думку колективу та громадськості.

Начальник зобов'язаний попередити про неприпустимість порушення службової дисципліни, а в разі вчинення підлеглим таких діянь за необхідності накласти на винного дисциплінарне стягнення або порушити клопотання про накладення стягнення старшим прямим начальником.

З огляду на викладене, позивач зобов'язаний створити умови для створення здорового морально-психологічного клімату в колективі, його згуртуванню, своєчасному запобіганню порушенням службової дисципліни та виявленню причин їх учинення, формуванню нетерпимого ставлення до порушників, враховуючи при цьому думку колективу та громадськості.

В судовому засіданні, позивач зазначив, що постійно, майже на кожній нараді нагадував особовому складу щодо неухильного дотримання свої посадових обов'язків та недопущення порушення дисципліни та законів, надав відповідні докази ( а.с. 79-90).

Те, що слідчий ОВС прямо не підпорядкований при здійсненній своїх службових обов'язків (провадження досудового слідства) закріплено в положенні ст.40 КПК України, відповідно до якої слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до положень ст.39 КПК України керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування, вживає заходи щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим.

Аналогічні приписи містить і "Інструкція з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень, затвердженої наказом МВС України від 14.08.2012 р. №700. Згідно п.2.1 даної "Інструкції..."при надходженні до ОВС заяви або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення оперативний черговий територіального органу внутрішніх справ (оперативний черговий) зобов'язаний негайно надати її начальнику слідчого підрозділу, який визначає слідчого, що здійснюватиме досудове розслідування, а також проінформувати начальника територіального органу внутрішніх справ.

Згідно ч.2 глави 2 "Настанови з організації роботи органу внутрішніх справ", затвердженої наказом МВС України №495 від 15.06.1999 р. начальник відділу контролює роботу своїх заступників, розподіляє обов'язки між ними і встановлює ступінь їх відповідальності за стан та результати роботи підрозділів відділу ( а.с.17-41)..

Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

З огляду на викладене, позивач не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності лише за фактом отримання старшим слідчим відділу Кіровоградського МВ УМВС України в області ОСОБА_6 незаконної грошової винагороди, так як конкретна вина позивача у сприянні цьому, або ж його бездіяльність не була доведена.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що в резолютивній частині оскаржуваного наказу не застосовано жодного заходу дисциплінарного впливу передбаченого ст.12 Дисциплінарного статуту ОВС. Відносно ОСОБА_2 винесене лише клопотання про зняття з посади начальника МВ УМВС в області на розгляд МВС України, яке уповноважене приймати зазначені рішення. Тобто, для позивача не настають наслідки та не відбувається управлінська дія, враховуючи наступне.

В п. 6 оскаржуваного наказу зазначено, що позивач підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності, але враховуючи те, що наказом УМВС від 10.11.2014р. № 1137 його попереджено про неповну посадову відповідність, клопотати перед керівництвом МВС України про його звільнення із займаної посади, а тому саме цей наказ і став приводом для застосування такого клопотання.

Суд вважає, що клопотання про звільнення з посади є процедурною дією, яка передує звільненню з посади начальника Кіровоградського МВ УМВС в області, оскільки зазначена посада відноситься до номенклатури МВС України (призначення та звільнення). Даний факт сторонами не заперечувався.

Крім того, згідно ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації, тощо.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи характеризуючі дані про службову діяльність ОСОБА_2 ( кількість заохочень та стягнень), незначний термін перебування його на посаді начальника Кіровоградського МВ УМВС в області, суд вважає, що до нього застосовано доволі суворе дисциплінарне стягнення (а.с.114-120).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України п. 6 наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області від 11.11.2014 р. № 1177 "Про надзвичайну подію за участю ОСОБА_5 та покарання винних" суд дійшов висновку, що зазначений пункт наказу прийнято з порушенням принципу обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення (не відбиралось пояснення), а тому він підлягає скасуванню.

Судових витрат, які підлягають стягненню на користь позивача, судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п. 6 наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області від 11.11.2014 № 1177 "Про надзвичайну подію за участю ОСОБА_5 та покарання винних" в частині клопотання перед керівництвом МВС України про звільнення із займаної посади ОСОБА_2.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі відкладення складання постанови в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, -протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанову виготовленому в повному обсязі - 05.02.2015 р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду В.С. Мирошниченко