Справа № 752/20693/14-а
Суддя: Пасинок В. С.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/46/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Пасинок В.С.

при секретарі - Тасенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до полка ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві, третя особа: старший інспектор ДПС полку ДПС ДАІ в м. Києві старший лейтенант міліції Здор Євгеній Юрійович про скасування постанови про адміністративне правопорушення ПС1 № 800625 від 28.11.2014 року,-

в с т а н о в и в:

у грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Свої вимоги мотивував тим, що 28.11.2014 року відносно нього старшим інспектором ДПС полку ДПС ДАІ в м. Києві старшим лейтенантом міліції Здором Є.Ю. було винесено постанову про адміністративне правопорушення ПС1 № 800625 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, зокрема, за те, що він, начебто, виїхав на перехрестя на забороняючий (червоний) сигнал світлофора.

Зазначив, що вказана постанова винесена інспектором з повним ігноруванням вимог законодавства, тим паче, що жодного порушення ПДР України він не допускав, про що повідомив інспектора, а останній, в свою чергу, без наявності будь-яких доказів виніс оскаржувану постанову.

Просив суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення ПС1 № 800625 від 28.11.2014 року, визнавши її незаконною, а провадження у адміністративній справі закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з наведених в позові підстав.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі не прибуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду справи, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на викладене, суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та третьої особи у справі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, надійшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ПС1 № 800625 від 28.11.2014 року, яка винесена на підставі протоколу від 28.11.2014 серії АВ2 № 045828, ОСОБА_1 визнано винним в порушенні п. п. 8.7.3 (е), 16.4 ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 6, 7).

Протокол та постанова про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідають вимогам ст. ст. 256, 283 КУпАП. Доказів зворотного в розпорядження суду не надано і, крім того, вказане не оскаржується позивачем.

Згідно з пунктом 1.3 Розділу 1 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 8.7.3 (е) ПДР України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п. 16.4 ПДР України забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

Так, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 28.11.2014 року позивач здійснював рух по пл. Перемоги в напрямку перехрестя з вул. Старовокзальною у м. Києві.

Як при зверненні до суду, так і в судовому засіданні позивач зазначив про те, що 28.11.2014 року здійснював рух згідно ПДР України, нічого не порушував. Рухаючись у щільному потоці транспорту, під'їжджав до перехрестя, виїхав на нього та проїхав його на дозволяючий сигнал світлофора - зелений мигаючий. При цьому, не зважаючи на невелику швидкість руху транспорту як по пл. Перемоги, так і по вул. Старовокзальній, характер руху за перехрестям був неперервний та поступовий, ніякого затору не було, тому за той час, поки сигнал світлофору мав би змінитися на заборонний щодо напрямку його руху, транспортний засіб встиг би без перешкод та зупинок проїхати перехрестя.

Крім того, вказав на те, що оскаржувана постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений на підставі даних відеозапису, здійсненого камерою невідомого виробника без відповідного свідоцтва.

Разом з тим, із долученої позивачем до матеріалів справи копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 045828 від 28.11.2014 року, вбачається, що при складанні останнього ОСОБА_1 по суті порушення пояснив, що рухався на мигаючий зелений, через затор зупинився за стоп-лінією, а коли ряд двинувся, продовжив рух. Вказав, що порушив ненавмисно.

Згідно ч. 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

Однак, в судовому засіданні позивачем зазначене вище спростовано не було, так само як і не зазначено щодо поважності причин ненадання доказів на обґрунтування своєї позиції чи відсутності можливості самостійно їх надати. Жодних клопотань в судовому засіданні позивачем також заявлено не було, тому суд твердження позивача розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене вбачається, що в порушення норм чинного законодавства України позивачем не було надано доказів в підтвердження вказаних ним в позові обставин.

Отже, судом не здобуто підстав для визнання незаконною постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 256, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 4, 7, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до полка ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві, третя особа: старший інспектор ДПС полку ДПС ДАІ в м. Києві старший лейтенант міліції Здор Євгеній Юрійович про скасування постанови про адміністративне правопорушення ПС1 № 800625 від 28.11.2014 року - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Пасинок