Справа № 2-а-14273/11/1416
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а-14273/11/1416

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Наталя Станіславівна

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О. Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 листопада 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними, стягнення щорічної допомоги на оздоровлення, в розмірах встановлених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

ВСТАНОВИВ:

Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради подав апеляційну скаргу на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 листопада 2011 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове судове рішення яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Постановою від 01 листопада 2011 року, ухваленою в порядку скороченого провадження, Ленінський районний суд м. Миколаєва, частково задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1; визнав неправомірними дії відповідача по виплаті позивачу у 2011 році щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язав відповідача донарахувати та сплатити позивачу недоотриману суму щорічної допомоги на оздоровлення, згідно ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, визначених на момент виплати за 2011 рік.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, оскільки нарахування і виплата щорічної допомоги на оздоровлення провадилось відповідно до вимог ст. 62 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, та враховуючи існуючи фінансові можливості державного бюджету, що також відповідає вимогам ст. 4, п. 5 ст. 51, ст. 119 Бюджетного кодексу України.

ОСОБА_1 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 у 2011 році виплачена щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 100 грн., у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562.

Оскільки ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення, зокрема громадянам віднесеним до 2 категорії, в розмірі піяти мінімальних заробітних плат, а Постанова Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 має меншу юридичну силу ніж Закон, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо протиправної невиплати позивачу у 2011 році щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі встановленому законом та наявності правових підстав для зобов'язання відповідача провести перерахунок та здійснити виплату цієї допомоги за 2011 рік.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 2 категорії (а.с. 4,7).

Сторонами по справі не оспорюється та матеріалами справи підтверджено, що у квітні 2011 року відповідач нарахував, а 09 червня 2011 року виплатив позивачу щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 100 грн., відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 (а.с. 5, 6).

Відповідно до абзацу 4 частини 4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлена виплата щорічної грошової допомоги на оздоровлення, зокрема учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії в розмірі піяти мінімальних заробітних плат.

Зазначена норма, з урахуванням рішень Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, упродовж 2009 - 2014 років змін не зазнавала.

Оскільки відповідач, нараховуючи та виплачуючи у квітні та червні 2011 року позивачу щорічну допомогу на оздоровлення, керувався положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про застосування до спірних правовідносин розміру цієї допомоги, визначеного саме ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», який має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562.

Таким чином, з урахуванням постанов Верховного Суду України від 24 жовтня 2011 року, реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 19848643, від 14 березня 2011 року -14887460, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог та з обраним судом першої інстанції засобом відновлення порушеного права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 2, 11 ч. 10 ст. 183-2, ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 244-2, ч. 6 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя С.Д Домусчі

суддя О.О.Кравець

суддя Л.П.Шеметенко