Справа № 804/17840/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2015 рокусправа № 804/17840/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - Старостенко В.М. дов від 08.05.2014

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року

у справі № 804/17840/14

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати незаконним (таким, що не відповідає діючому законодавству та протирічить загальним засадам права) рішення Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області) про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого слідчого з особливо важливих справ відділу планування та моніторингу слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області;

- зобов'язати ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області скасувати наказ № 581-о від 24.10.2014 р. та поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ відділу планування та моніторингу слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області;

- стягнути з ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24 жовтня 2014 р. до дня поновлення на роботі;

- зобов'язати ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області виплатити грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки за всі роки перебування на службі в податкові міліції.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2014 зупинено провадження у даній справі на підставі п.3 ч.1 ст.156 КАС України до вирішення Конституційним судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) п.6 ч.1, п.2 ч.2, п.13 ч.2, ч.3 ст. 3 Закону України від 16.09.2014 «Про очищення влади» (а.с.64).

Ухвала суду мотивована тим, що у провадженні Конституційного Суду України перебуває справа за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України п.6 ч.1, п.2 ч.2, п.13 ч.2,ч.3 ст. 3 Закону України від 16.09.2014 «Про очищення влади», у якому у тому числі йдеться про індивідуальність юридичної відповідальності, про що зазначає у своєму адміністративному позові позивач.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Головне управління Міндоходів у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу суду та направити справу для подальшого розгляду. Відповідач зазначає, що висновок суду першої інстанції про неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що можливо та ймовірно буде розглядатися в порядку конституційного провадження, є помилковим.

Суд першої інстанції під час постановлення ухвали не надав належного обґрунтування причин виникнення у суду сумніву щодо відповідності Закону України «Про очищення влади» Конституції України, а зазначив лише про наявність сумнівів у позивача щодо конституційності норми Закону. Крім того, судом не прийнято до уваги, що позивача звільнено на підставі ч.1 ст.3 та п.1 ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади», пп.«а» п.62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСРС від 28.07.91 № 114, і жодної з посад, передбачених п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону ОСОБА_1 не обіймав, а тому зв'язок між справою № 804/17840/14 за позовом ОСОБА_1, та справою за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України п.6 ч.1, п.2 ч.2, п.13 ч.2, ч.3 ст.3 Закону України «Про очищення влади» відсутній.

Представник відповідача в судовому засідання підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Отже, необхідною умовою для зупинення провадження на підставі даної норми є визначення судом пов'язаності справ із зазначенням, у чому саме така пов'язаність полягає.

Згідно ч.5 ст.9 КАС України (в редакції на момент винесення оскаржуваної ухвали) у разі виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

При цьому вказана норма визначає певний порядок дій у разі виникнення таких сумніві у суду: звернення останнього до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Із змісту оскаржуваної ухвали не вбачається наявність саме у суду (а не у сторони у справі) сумніву під час розгляду справи щодо відповідності Закону України «Про очищення влади» Конституції України. Також матеріали справи не містять доказів вчинення судом першої інстанції дій, передбачених у ч.5 ст.9 КАС України.

Суд першої інстанції посилається на те, що у провадженні Конституційного суду України вже перебуває справа за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) п.6 ч.1, п.2 ч.2, п.13 ч.2, ч.3 ст.3 Закону України від 16.09.2014 «Про очищення влади», проте, наведена обставина не є підставою для зупинення провадження у даній справі, оскільки вказані правові норми не регулюють спірних правовідносин, що виникли між сторонами.

З наказу ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області № 581-о від 24.10.2014 та наказу від 21.11.2014 № 607-о «Про внесення змін до наказу ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 24.10.2014 №581-о» вбачається, що ОСОБА_1 звільнено на підставі ч.1 ст.3 та п.1 ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади», пп.«а» п.62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСРС від 28.07.91 № 114. Жодної із посад, передбачених п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про очищення влади», позивач не займав.

Отже зазначені судом першої інстанції обставини не підпадають під законодавчо встановлені підстави для зупинення провадження згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року у справі №804/17840/14 скасувати.

Направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко