Справа № 591/8277/14-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 р.Справа № 591/8277/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 12.12.2014р. по справі № 591/8277/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах

про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

06.11.2014 року позивач - ОСОБА_1 - звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах щодо відмови у перерахунку йому раніше призначеної на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" пенсії з урахуванням довідки Сумської митниці Міндоходів від 01.10.2014 року за № 05.02/178, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах здійснити йому з 01.11.2014 року перерахунок раніше призначеної на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" пенсії, виходячи з розміру 90 % заробітної плати, з урахуванням довідки Сумської митниці Міндоходів від 01.10.2014 року за № 05.02/178.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 12.12.2014 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах щодо відмови у перерахунку раніше призначеної на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" пенсії ОСОБА_1, з урахуванням довідки Сумської митниці Міндоходів від 01.10.2014 року за № 05.02/178.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах здійснити з 01.11.2014 року перерахунок раніше призначеної на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" пенсії ОСОБА_1, виходячи з розміру 90 % заробітної плати, з урахуванням довідки Сумської митниці Міндоходів від 01.10.2014 року за № 05.02/178.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 з 01.02.2008 року є пенсіонером, отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Сумах. При призначенні ОСОБА_1 пенсії не була врахована матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення.

На заяву позивача від 10.10.2014 р. щодо перерахунку раніше призначеної на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ пенсії державного службовця, з урахуванням довідки Сумської митниці Міндоходів від 01.10.2014 року № 05.02/178, управління Пенсійного фонду України в м. Сумах листом від 27.10.2014 року за вих. № 475/с повернуло довідку від 01.10.2014 р. №05.902/178, видану Сумською митницею Міндоходів, посилаючись на те, що неможливо визначити, за який саме період нараховані суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально - побутових питань. (а.с. 11-14).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 2 статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII ( в редакції закону від 22.08.2008 року) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч.5 ст.37 вказаного Закону за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці" № 108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 14 та 28 травня 2013 року (справи №№ 21-125а13, 21-97а13).

Згідно з ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Отже, позивач має право на перерахунок пенсії, з урахуванням сум виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Враховуючи, що позивачу пенсію згідно Закону України "Про державну службу" призначено з 01.02.2008 року в розмірі 90 % від заробітку, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на перерахунок пенсії державного службовця на підставі довідки від 01.10.2014 року за № 05.02/178 в розмірі 90 % суми заробітної плати, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова Зарічного районного суду м. Суми від 12.12.2014 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 12.12.2014р. по справі № 591/8277/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.