Справа № 807/1397/14
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 р. Справа № 876/7185/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 червня 2014 року про залишення без розгляду позовної заяви у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансінспекції у Закарпатській області про скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2014 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Укртрансінспекції у Закарпатській області, яким просив скасувати постанови відповідача про застосування адміністративно-господарських штрафів від 25.07.2013 року № № 52, якими з нього стягнуто по 680,00 грн. штрафу.

Також в позовній заяві позивач просив поновити йому пропущений строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

На обґрунтування зазначеного клопотання зазначав, що він фактично не пропустив передбачений ч. 5 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України місячний строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, оскільки копії оскаржуваних постанов отримав лише 05.03.2014 року в Міському відділі державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, а до того часу вказані постанови не отримував, про їх зміст йому не було відомо.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 червня 2014 року позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що позивач пропустив місячний строк, встановлений ч. 5 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк. Твердження позивача про те, що про наявність оскаржуваних постанов від 25.07.2013 року він дізнався лише 05.03.2014 року, на думку суду, не відповідає дійсності, оскільки представник позивача ОСОБА_2 у своєму адвокатському запиті від 25.09.2013 року до Управління Укртрансінспекції у Закарпатській області зазначила, що згідно з постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25.07.2013 року відносно її довірителя ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф на підставі акта перевірки № 89645 та просила надати відомості про усі застосовані до позивача адміністративно-господарські штрафи у період з 25.07.2013 року та копії таких постанов. Тому суд дійшов висновку, що про наявність відносно позивача оскаржуваних постанов його представник, звертаючись до відповідача із запитом від 25.09.2013 року, вже знала. Крім того, як вбачається з адвокатського запиту від 25.09.2013 року, копії постанов про застосування до позивача адміністративно-господарських штрафів від 25.07.2013 під розписку 10.10.2013 року отримав ОСОБА_3, який був уповноважений представляти інтереси ОСОБА_2 відповідно до виданої нею довіреності. Таким чином, позивач не довів наявність поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, тому суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з'ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в позовній заяві і поясненнях, даних в судовому засіданні, позивач і його представник зазначали, що про існування оскаржуваних постанови відповідача вони дізнались від Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, однак не знали і не могли знати про їх зміст і реквізити, оскільки ні позивачу, ні його представнику ОСОБА_2 відповідач копій цих постанов не вручав, а дані копії були отримані лише 05.03.2014 року у відділі державної виконавчої служби і після ознайомлення з їх змістом позивач вирішив оскаржити постанови в судовому порядку. Також представник позивача ОСОБА_2 не отримала відповіді від Управління Укртрансінспекції у Закарпатській області на її адвокатський запит від 25.09.2013 року. Також апелянт вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на отримання 10.10.2013 року копій оскаржуваних постанов ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_2 подавала запит до відповідача як адвокат та представник ОСОБА_1 на підставі укладеного між ними договору про правову допомогу і лише вона мала право отримувати дані копії від імені позивача, а ОСОБА_3 не був представником позивача, тому відповідач не мав права видавати йому копії оскаржуваних постанов.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і далі в редакції чинній на час подання позовної заяви та постановлення оскаржуваної ухвали) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Тобто відповідно до змісту наведених норм визначальною умовою початку перебігу строку звернення до суду є день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, слід врахувати, що перебіг строку звернення до адміністративного суду розпочинається не з дня, коли особа безпосередньо дізналася про обставини (події), що є підставою для звернення до суду, а з дня, коли вона повинна була дізнатися про ці обставини за умови належного користування своїми правами, передбаченими законодавством.

Також колегія судів зазначає, що відповідно до аналізу положень ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що рішенням, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи законні інтереси, повинна подати відповідну позовну заяву у визначений законодавством строк, а у випадку його пропуску з поважних причин в найкоротший час після того, як відпали обставини, які об'єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Таким чином, дізнавшись про існування постанов Управління Укртрансінспекції у Закарпатській області про застосування адміністративно-господарських штрафів від 25.07.2013 року, позивач був зобов'язаний у найкоротший строк отримати їх копії у передбачений законодавством спосіб та оскаржити постанови, якщо вважав їх протиправними чи необґрунтованими.

При цьому, отримати копії оскаржуваних постанов відповідача ОСОБА_1 мав право як особисто, так і через уповноважених ним осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.09.2013 року ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_2, яка цього ж дня на підставі цього договору виписала ордер про надання позивачу правової допомоги серії ЗР № 4397.

01.10.2013 року ОСОБА_2 видала довіреність на представництво її інтересів на ім'я ОСОБА_3

25.09.2013 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 надіслала до Управління Укртрансінспекції у Закарпатській області адвокатський запит, в якому просила надати відомості про усі застосовані до ОСОБА_1 адміністративно-господарські штрафи у період з 25.07.2013 року і копії таких постанов, копію акта перевірки № 89645, а також надати можливість ознайомитись з матеріалами перевірки, оформленими актом № 89645.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії цього запиту, на ньому міститься розписка ОСОБА_3 про отримання документів 10.10.2013 року.

Наведені вище обставини та матеріали, на думку колегії суддів, є доказом того, що копії оскаржуваних постанов Управління Укртрансінспекції у Закарпатській області від 25.07.2013 року представник позивача ОСОБА_2 отримала через уповноважену нею особу ОСОБА_3 10.10.2013 року і саме з цього дня розпочався перебіг місячного строку звернення до суду з позовом про оскарження цих постанов.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 подавала запит до Управління Укртрансінспекції у Закарпатській області як адвокат та представник ОСОБА_1 на підставі укладеного між ними договору про правову допомогу і лише вона мала право отримувати дані копії від імені позивача, а ОСОБА_3 не був представником позивача, тому відповідач не мав права видавати йому копії оскаржуваних постанов, колегія суддів не бере до уваги з таких підстав.

ОСОБА_2 відповідно до вимог законодавства має право виконувати свої зобов'язання за договором як особисто так і через третіх осіб у способи, передбачені законодавством.

Як зазначено вище, 01.10.2013 року ОСОБА_2 видала довіреність на представництво її інтересів на ім'я ОСОБА_3, згідно з якою останній мав право, зокрема, отримувати від її імені рішення компетентних органів.

ОСОБА_3 отримав оскаржувані постанови Управління Укртрансінспекції у Закарпатській області саме за адвокатським запитом ОСОБА_2 від 25.09.2013 року, що підтверджується його розпискою на цьому запиті.

Доводи позивача про те, що з даної розписки неможливо встановити, які саме документи ОСОБА_3 отримав, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки у випадку отримання не всіх запитуваних документів він повинен був зазначити, які саме документи отримано.

Тому, отримавши 10.10.2013 року копії постанов Управління Укртрансінспекції у Закарпатській області від 25.07.2013 року ОСОБА_3 був зобов'язаний невідкладно передати їх своєму довірителю ОСОБА_2, яка в свою чергу була зобов'язана в найкоротший час вчити дії на виконання своїх обов'язків за укладеним з позивачем договором про надання правової допомоги.

При цьому, ні позивач, ні ОСОБА_2 не надали суду жодних доказів (скасування довіреності, звернення до правоохоронних органів) неналежного виконання ОСОБА_3 своїх прав і повноважень, передбачених зазначеною вище довіреністю, зловживання цими правами чи самовільного (без її погодження) вчинення дій в межах прав, наданих довіреністю, в тому числі отримання без її вказівки і відома копій оскаржуваних постанов відповідача.

Та обставина, що ОСОБА_3 є повіреним ОСОБА_2 як фізичної особи, а не адвоката, на думку колегії суддів, є формальною і не спростовує зазначених вище обставин.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно з ст. 100 цього Кодексу адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ФОП ОСОБА_1 пропустив місячний строк звернення до адміністративного суду з даним позовом і не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску ним цього строку, в зв'язку з чим позовну заяву правомірно залишено без розгляду.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 червня 2014 року про залишення без розгляду позовної заяви у справі № 807/1397/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансінспекції у Закарпатській області про скасування постанов - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький