Справа № 2а-7355/11
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Київ К/800/9840/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Васильківської міської Ради Київської області, третя особа - ОСОБА_4 про скасування рішень,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Виконавчого комітету Васильківської міської Ради Київської області, третя особа - ОСОБА_4 про скасування рішень.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2013 року - без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2014 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 25.09.2007 року № 573 ОСОБА_4 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку та знесення частини старого будинку з переобладнанням іншої частини в літню кухню.

Рішенням рішення Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 26.02.2010 року № 74 було погоджено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку садибного типу, побудованого ОСОБА_4

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про їх скасування мотивуючи тим, що ОСОБА_4 здійснила будівництво житлового будинку на земельній ділянці, що належить йому на праві приватної власності згідно рішення Васильківської міської ради Київської області від 10.10.2006 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.04.2010 року серії ЯК № .

Однак, рішенням апеляційного суду Київської області від 14.12.2010 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 25.02.2013 року, рішення Васильківської міської ради Київської області від 10.10.2006 року було скасоване, а Державний акт на право власності на земельну ділянку від 28.04.2010 року серії ЯК № - визнаний недійсним.

Враховуючи, що правовстановлюючі документи ОСОБА_2 на земельну ділянку, наявністю яких позивач обґрунтовував своє право на звернення до суду з даним позовом, були визнані недійсними згідно вказаних судових рішень, рішення Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 25.09.2007 року № 573 в частині надання ОСОБА_4 дозволу на будівництво житлового будинку та від 26.02.2010 року № 74 не порушують права позивача.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

Таким чином, у даній адміністративній справі насамперед підлягає встановленню факт порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача

Оскільки позивачем не надано суду доказів того, що оскаржуваними рішеннями відповідача порушені його права, свободи чи інтереси в публічно-правових відносинах, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про безпідставність позовних вимог.

Враховуючи, що рішення Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 25.09.2007 року № 573 в частині надання ОСОБА_4 дозволу на будівництво житлового будинку та від 26.02.2010 року № 74 не порушують права позивача, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, відмовивши у задоволенні позовних вимог про визнання їх недійсними та скасування.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Васильківської міської Ради Київської області, третя особа - ОСОБА_4 про скасування рішень - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз