Справа № 806/5160/14
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Житомир справа № 806/5160/14

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Попової О. Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про визнання незаконною та скасування постанови №28506343 від 22.09.2014 р., визнання дій неправомірними,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати незаконною постанову Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції №28506343 від 22.09.2014 року та зобов"язати відповідача скасувати її. В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що спірна постанова відповідача є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечив щодо розгляду справи в порядку письмового провадження, про що подав відповідну заяву.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Корольовському відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції перебуває ВП №28506343 з примусового виконання зведеного виконавчого провадження №877 від 22.09.2014 року (виконавчий лист №2-215/10 від 21.01.2011 року, виконавчий лист №2-830 від 22.03.2012 року, постанова №538/22 від 29.07.2013 року, постанова №539/22 від 29.07.2013 року).

22.09.2014 року державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції по ВП №28506343 винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.4).

Досліджуючи спірні правовідносини, судом встановлено наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Як встановлено вище, спірна постанова винесена у зведеному виконавчому по примусовому виконанню виконавчого листа №2-215/10 від 21.01.2011 року, виконавчого листа №2-830 від 22.03.2012 року та постанов від 29.07.2013 року №538/22, №539/22.

Щодо виконавчого листа №2-215/10 від 21.01.2011 року, то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що в провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Так, заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26.11.2010 року по справі №215/10 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 41965 грн. боргу за договором позики, 419,65 грн. сплаченого судового збору та 118 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового збору, а всього 42502,65 грн. (а.с.8).

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 10.12.2010 року за заявою ОСОБА_2 виправлено описку у вказаному вище заочному рішенні, зазначено у його резолютивній частині: "Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2...".

21.01.2011 року Корольовським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист на виконання рішення суду від 26.11.2010 року по справі №215/10.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 06.12.2011 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасовано ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 10.12.2010 року про виправлення описки, питання передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції (а.с.9).

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 17.05.2012 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (у зв"язку з неявкою позивача в судове засідання) (а.с.11).

Судом встановлено, що на час видачі виконавчого листа №2-215/10 від 21.01.2011 року не існувало судового рішення про стягнення коштів з ОСОБА_1, як і на час розгляду даної адміністративної справи.

За таких обставин, судом встановлено, що спірна постанова, в частині примусового виконання виконавчого листа №2-215/10 від 21.01.2011 року є неправомірною.

Щодо виконавчого листа №2-830 від 22.03.2012 року, то постановою державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції від 06.06.2014 року на підставі письмової заяви стягувача від 04.06.2014 року (а.с.24) виконавчий лист №2-830 від 22.03.2012 року повернуто стягувачу (а.с.23).

Щодо постанов від 29.07.2013 року №538/22, №539/22, то представник відповідача не надав до суду зазначених виконавчих документів, в судові засідання не з"являвся, що не дає суду можливості встановити правомірність дій відповідача в зазначеній частині.

За таких обставин, судом встановлено, що Корольовським відділом державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції винесено спірну постанову на виконання виконавчих документів, які у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають примусовому виконанню відповідачем.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення вказаної норми права відповідачем - суб"єктом владних повноважень, не надано до суду жодних належних доказів, що підтверджують правомірність винесення ним постанови про арешт коштів боржника від 22.09.2014 року по ВП №28506343.

З наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є правомірними та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції №28506343 від 22.09.2014 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова