Справа № 804/13305/14
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Наталії Василівни
при секретаріТалаш Д.В.
представника позивача Шестірікова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Автошкола» про визнання протиправним та скасування в частині п.2 вимоги від 25.07.2014 року №04-05-05-15/7801 на суму 4 603,65 грн.,-
Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Автошкола», в якому просить визнати протиправним та скасувати пункт 2 вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 25.07.2014 року № 04-05-05-15/7801 в частині зобов'язання Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради стягнути з ТОВ «Автошкола» недоотриманої підприємством орендної плати у сумі 2685,46 грн. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства, недоотриману міським бюджетом орендну плату у сумі 1918,19 грн. шляхом перерахування коштів до міського бюджету м. Дніпропетровська та в частині стягнення з осіб, винних у недоотриманні орендної плати шкоду в сумі 4603,65 грн. у визначеному чинним законодавством порядку.
Позов вмотивований тим, що зі сторони позивача відсутні порушення вимог законодавства, а викладені в пункті 2 вимоги Державної фінансової інспекції України про усунення порушень від 25.07.2014 р. №04-05-05-15/7801 є не обґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.
Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представником відповідача надані письмові пояснення по справі, що містяться в матеріалах справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2014 року, звернення прокуратури Дніпропетровської області від 22.05.2014р. № 17/1-1448 проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради за період з 01.01.2008 по 14.05.2014 роки, за результатами якої встановлені порушення законодавства, що викладені в акті ревізії від 27.06.2014 року №05-19/61.
Одним із питань була повнота надходження, достовірність і правильність визначення доходів (у тому числі від надання послуг, оренди приміщень, правильність нарахування орендної плати) КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради за період з 01.01.2008 по 14.05.2014 року.
На підставі висновків зазначеного акту відповідачем пред'явлено позивачу вимогу, викладену в листі від 25.07.2014р. №04-05-05-15/7801 про усунення виявлених порушень та недоліків, зокрема, ревізією встановлено факти використання орендарями нерухомого майна із порушенням умов, визначених договорами оренди нерухомого майна (завищенням фактичних розмірів орендованих площ, та наявності реклами, не передбаченої умовами договору), що є порушенням п.2 ст.285 Господарськогокодексу України від 16.01.2003 № 436-ІУ, ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-ХІІ та п.5 Типового договору оренди нерухомого майна, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 29.02.2012 №8/21, що призвело до недоотримання доходів від надання нежитлових приміщень в оренду загальну суму 10 751,26 грн., в тому числі балансоутримувачем на суму 6 271,55 грн. та міським бюджетом на суму 4 479,71 грн., а саме: по ТОВ «Автошкола» на суму 4 603, 65 грн., по ФОП ОСОБА_4 на суму 3 883,34 грн.; по ТОВ НВП «Призма» на суму 2 264,26 гривень. У зв'язку із зазначеним: стягнути з ТОВ «Автошкола»: недоотриману підприємством орендну плату у сумі 2 685,46 грн. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства, недоотриману міським бюджетом орендну плату у сумі 1 918,19 грн. шляхом перерахування коштів до міського бюджету м. Дніпропетровська.
Так, згідно Договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 23.04.2013 року №100-ДКП/13, Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, в особі заступника начальника управління корпоративних прав департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради Нікітіна Сергія Михайловича, що діє на підставі Положення та Наказу № 108/1-К від 25.02.11, (надалі - Орендодавець), з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОШКОЛА», в особі директора Дришлюк Миколи Григоровича, що діє на підставі Статуту (надалі - Орендар), з іншого боку (разом іменовані - Сторони, а кожна окремо-Сторона), уклали цей договір.
Згідно п.1.1. Договору з метою ефективного використання комунального майна Орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.07 № 41/11 із змінами та доповненнями передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно - вбудовані нежитлові приміщення (надалі - об'єкт оренди) загальною площею 124,7 кв.м (у тому числі 4,7 кв.м ганок), розміщені за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 26 а цокольному поверсі 9-ти поверхового будинку вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 330 910,00 грн. без ПДВ, що перебувають на балансі КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради», під використання для здійснення професійно-освітньої діяльності, курсів з навчання водіїв автомобілів. Використання об'єкту оренди не за цільовим призначенням забороняється.
За користування об'єктом оренди Орендар сплачує орендну сплачує орендну плату, яку спрямовує: 50 % від загальної суми орендної плати до загального фонду міського бюджету м. Дніпропетровська на розрахункові рахунки, які відкриті управлінням Державного казначейства за місцем реєстрації орендодавця, як платника податків та зборів, в районних податкових інспекціях м. Дніпропетровська, відповідно з кодом бюджетної класифікації 22080401- у розмірі 1378,79 грн.; 50 % від загальної суми орендної плати у розмірі 1378,79 грн. на рахунок балансоутримувача об'єкта оренди (п.3.3 Договору).
Як вбачається з матеріалів справи, контрольним обстеженням встановлено, що ТОВ «Автошкола» розмістила рекламу із своїм найменуванням у розмірі 3 кв.м., в той час, як додатковою угодою від 30.12.2011 до договору оренди від 19.05.2008 № 110- УКВ/08 та договором оренди нерухомого майна від 23.04.2013 № 100- ДКП/13 реклами не передбачено взагалі, таким чином підприємство недоплатило в місцевий бюджет 4 603, 65 грн. за оренду розміщення реклами.
Виходячи з характеру спірних правовідносин, суд зазначає, що базовим законом, який визначає засади рекламної діяльності, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами є Закон України "Про рекламу" від 03.07.1996 року № 270/96-ВР.
Згідно ст. 1 Закону України «Про рекламу» реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.
Згідно ч. 6 ст. 9 Закону вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.
При цьому, згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 №499/2011 (далі Положення) Державна фінансова інспекція України (далі Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).
Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.
Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
На підставі наведеного дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.
Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.
За таких обставин суд вважає, що оскаржений у цій справі пункт 2 вимоги від 25.07.2014 року №04-05-05-15/7801 є необґрунтованим.
Таким чином, з урахуванням доказів у їх сукупності та висновків суду викладених вище, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Автошкола" про визнання протиправним та скасування в частині п.2 вимоги від 25.07.2014 року №04-05-05-15/7801 на суму 4 603,65 грн. - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати п.2 вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 25.07.2014 року №04-05-05-15/7801 в частині зобов'язання Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради стягнути з ТОВ "Автошкола" недоотриманої підприємством орендної плати у сумі 2685,46 грн. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства, недоотриману міським бюджетом орендну плату у сумі 1918,19 грн. шляхом перерахування коштів до міського бюджету м. Дніпропетровська та в частині стягнення з винних осіб, винних у недоотриманні орендної плати шкоду в сумі 4603,65 грн. у визначеному чинним законодавством порядку.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено згідно частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя Н.В. Боженко