Справа № 826/16414/14
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі - Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ПАТ «Банк Національний кредит» звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправною відмову Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві у здійсненні державної реєстрації права користування (найму (оренди)) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами - на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, скасувати рішення від 29 квітня 2014 року № 12765804 та зобов'язати зареєструвати вказане право за ПАТ «Банк Національний кредит».

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року в задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Під час судового засідання представник позивача підтримав свою апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що судом першої інстанції було винесене законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПАТ «Банк Національний кредит» задовольнити, постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року - скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Національний кредит» був укладений договір оренди № 21-227/5-1 від 16 грудня 2013 року, згідно якого позивачу було надане у користування нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, строком на 35 місяців 14 днів.

Представник позивача 23 квітня 2014 року звернувся до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявою про здійснення державної реєстрації права оренди зазначеного приміщення.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві від 29 квітня 2014 року № 12765804 у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, ПАТ «Банк Національний кредит» звернулося до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Національний кредит» суд першої інстанції виходив з того, що заявлене позивачем право не підлягає реєстрації відповідно до ст. 794 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не ґрунтується на вимогах закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу було відмовлено в державній реєстрації права оренди приміщення з посиланням на ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ст. 794 ЦК України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону.

Згідно ст. 794 ЦК України право користування нерухомим майном, яке виникає на підставі договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки, підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

З оглядну на те, що договір оренди № 21-227/5-1 від 16 грудня 2013 року між ФОП ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Національний кредит» був укладений на 2 роки 11 місяців та 14 днів, тобто менше, ніж на 3 роки, відповідач та суд першої інстанції дійшли висновку про те, що такий договір не може бути зареєстрований у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Колегія суддів вважає вказаний висновок необґрунтованим, адже правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації визначає саме Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який є спеціальним у вказаній сфері по відношенню до інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягає, зокрема, право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами.

Вказана норма права, на відміну від ст. 794 ЦК України, не пов'язує виникнення у правонабувача обов'язку здійснити реєстрацію права право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами із строком дії відповідного договору.

Як раніше зазначалося, згідно п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Положеннями ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачено, що у державній реєстрації прав може бути відмовлено, якщо заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до будь-яких інших законів, у тому числі Цивільного кодексу України.

За таких обставин, посилання відповідача на ст. 794 ЦК України, як на підставу для відмови в державній реєстрації права користування приміщенням, є необґрунтованими.

Натомість, п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» прямо передбачено, що право найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди, їх окремих частин підлягає обов'язковій державній реєстрації.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні підстави для відмови в задоволенні заяви ПАТ «Банк Національний кредит» про державну реєстрацію права оренди нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1

Звертаючись до суду з позовом про захист свого права на здійснення державної реєстрації права користування вказаним приміщенням, позивач просив суд визнати протиправною відмову Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві у здійсненні державної реєстрації права користування (найму (оренди)) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами - на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, скасувати рішення від 29 квітня 2014 року № 12765804 та зобов'язати зареєструвати вказане право за ПАТ «Банк Національний кредит».

У відповідності ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд зобов'язаний прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З наведених норм права вбачається, що у разі встановлення факту порушення законних прав, свобод та інтересів позивача, суд зобов'язаний прийняти постанову, яка б гарантувала захист та поновлення таких прав.

Саме по собі задоволення позовної вимоги про визнання протиправною відмови відповідача у здійсненні державної реєстрації права користування нежитловим приміщенням не призведе до відновлення порушеного права позивача, у зв'язку з чим не підлягає задоволенню.

Натомість, рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві від 29 квітня 2014 року № 12765804 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень є перешкодою для поновлення відповідного права ПАТ «Банк Національний кредит», у зв'язку з чим позовна вимога про його скасування підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в державній реєстрації належить до виключної компетенції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

У зв'язку з цим суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання державного реєстратора прийняти наперед визначене рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним захистити право позивача на здійснення державної реєстрації права користування нерухомим майном шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ПАТ «Банк Національний кредит» спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 10 листопада 2014 року, та є підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПАТ «Банк Національний кредит» задовольнити, постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року - скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» - задовольнити частково.

Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року - скасувати.

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» - задовольнити частково.

Скасувати рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві від 29 квітня 2014 року № 12765804 про відмову в реєстрації за Публічним акціонерним товариством «Банк Національний кредит» іншого речового права - права користування нежитловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві повторно розглянути заяву Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 23 квітня 2014 року о 14:26:20 за реєстраційним номером 6364120.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Постанова складена в повному обсязі 10 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С