Справа № 205/10393/14-а
Суддя: Залімська Н. В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н ОВ А 205/10393/14

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Олексієнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка 16 грудня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом, в якому вказала, що вона вийшла на пенсію державного службовця 07.01.2011 року з Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2014 року, зміненою ухвалою апеляційного адміністративного суду від 24.06.2014 року зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська здійснити з 01 квітня 2014 року розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням у складі заробітної плати інших виплат, до яких віднесені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, заявлених довідкою № 2678/04/28 від 31.03.2014 року. Тобто, на виконання вказаного рішення відповідач зобов'язаний був здійснити перерахунок розміру пенсії позивачу починаючи з 01 квітня 2014 року виходячи із призначеної позивачці пенсії 84 відсотків заробітної плати з урахуванням у складі заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, та індексації заробітної плати. Проте, вході виконання судового рішення, відповідач розпорядженням № 814800 від 09.07.2014 року безпідставно зменшив розмір призначеної пенсії державного службовця з 84% на 80% та здійснив перерахунок пенсії виходячи із 80% суми заробітної плати. При цьому змінив з 01 квітня 2014 року базовий місяць нарахування індексації пенсії, яка нараховувалася з дати призначення пенсії наростаючим підсумком. На заяви позивача про проведена перерахунку пенсії з 01.04.2014 року на виконання судового рішення від 22.04.2014 року відповідачем було відмовлено. Позивач просила визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська щодо зменшення ОСОБА_1 на виконання постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2014 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року, починаючи з 01 квітня 2014 року загального відсотку розрахунку розміру пенсії від заробітку з 84 відсотків на 80 відсотків, необґрунтованої зміни базового місяця нарахування індексації пенсії з травня 2011 року на квітень 2014 року, утримання нарахованої та виплаченої індексації пенсії за період з квітня 2014 по липень 2014; скасувати розпорядження Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська від 09.07.2014 року № 814800; зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 починаючи з 01 квітня 2014 року нарахування та виплату пенсії у розмірі 84 відсотків сум заробітної плати, з якої справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням раніше здійснених виплат; зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська повернути ОСОБА_1 незаконну утриману у липні 2014 року при перерахунку пенсії в ході виконання рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2014 року суму індексації (з урахуванням виплачених сум); зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська продовжити нарахування та виплату суми індексації пенсії з 01.04.2014 року, рахуючи базовий місяць - травень 2011 року; стягнути судові витрати.

Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином.

В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 07 січня 2011 року вийшла на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року з Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задоволені. Визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська щодо неврахування при розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 «Інших виплат», на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; визнано незаконним та скасовано розпорядження Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська № 908 від 13 січня 2011 року про перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1; зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська здійснити з 07 січня 2011 року розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням у складі заробітної плати інших виплат, до яких віднесені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати, заявлених довідкою № 2678/04/28 від 31.03.2014 року; стягнуто судові витрати (а.с.9-12).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року у справі № 2а/205/96/2014 (205/2728/14-а) постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2014 року було скасовано в частині зобов'язання Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсіх державного службовця, починаючи з 07 січня 2011 року по 31 березня 2014 року включно та позовні вимоги в цій частині залишити без розгляду, в іншій частині постанову залишено без змін (а.с.13).

Таким чином, на підставі вищевказаної постанови суду відповідачем 09.07.2014 року позивачу було проведено перерахунок пенсії, що підтверджується копією розпорядження управління № 814800 від 09.07.2014 року. Відповідно до розпорядження позивачу визначено загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 80 відсотків, та при здійсненні перерахунку пенсії позивачу відповідачем було застосовано положення Закону України "Про державну службу", який набрав чинності з 01.10.2011 року.

Однак, з такими діями Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська суд не може погодитися виходячи з наступного.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», в редакції діючій на дату виходу позивачки на пенсію, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, -незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

В ході виконання судового рішення відповідач зменшив розмір призначеної позивачці пенсії державного службовця з 84% на 80% і виконав судове рішення виходячи із загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку - 80%.

На виконання постанови суду першої інстанції від 22.04.2014 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2014 року відповідач зобов'язаний був здійснити перерахунок розміру пенсії позивачці починаючи з 01.04.2014 року виходячи із 84 відсотків заробітної плати з урахуванням у складі заробітної плати інших виплат, до яких віднесені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, заявлених довідкою № 2678/04/28 від 31.03.2014 року, які були предметом розгляду справи № 205/2728/14-а, (№ 2а/205/96/2014).

Застосовуючи статтю 37 України «Про державну службу», в редакції, що почала діяти з 01.10.2011 року, відповідач не враховує, що для розрахунку розміру пенсії позивачці на виконання судового рішення від 22.04.2014 року, вказана норма цього Закону відношення не має, оскільки вона може бути застосована лише до державних службовців, яким призначається пенсія після внесених змін, тобто з 01.10 2011 року. Позивачка вийшла на пенсію у січні 2011 року і їй, відповідно до вимог статті 37 Закону, в редакції, що діяла на дату виходу на пенсію, призначено пенсію в розмірі 84%.

При цьому відповідачем не враховано і те, що зменшення загального проценту розрахунку розміру пенсії від заробітку не передбачено самим судовим рішенням від 22.04.2014 року.

Позивачка вийшла на пенсію державного службовця 07.01.2011 року, тобто до внесених у вказану норму цього Закону змін. Крім того внесені зміни для призначення пенсії, а не її перерахунку. А тому, вчинені дії, є порушенням відповідачем конституційного права позивача на розмір пенсії гарантованого їй державою.

Відповідно до вимог ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідачем порушені вимоги ст. 19 Конституції України відповідно до якої правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання відрахування з пенсії урегульовано частиною другою статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до якої відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Як свідчать обставини справи, відповідач законодавчих повноважень щодо перепризначення розміру пенсії та зменшення загального проценту розрахунку пенсії від заробітку з 84 відсотків на 80 відсотків не мав. Судовими рішеннями, в ході виконання яких, здійснено зменшення розміру призначеної пенсії, питання зменшення позивачці пенсії не розглядалося, тобто такого предмету позову не було і, відповідно, судовими рішеннями не передбачено

Суд вважає, що відповідачем неправомірно був здійснений перерахунок пенсії позивачці відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2014 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року у меншому розмірі - 80%, замість раніше призначеної пенсії у розмірі 84% від заробітної плати.

Вчиняючи неправомірні дії відповідачем не враховані наступні норми матеріального права. Згідно статті 4 Закону України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Згідно статті 2 цього Закону до об'єктів індексації грошових доходів населення відноситься, зокрема, пенсія, та передбачено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, для відповідних соціальних груп.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1-1 пункту 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 зі змінами та доповненнями, (далі - Порядок) обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).

Пунктом 5 цього Порядку передбачено, що у разі зростання грошових доходів населення, у тому числі пенсії, місяць, в якому відбулося підвищення пенсії, вважається базовим.

Як свідчать обставини справи, підвищення пенсії позивачці з дати її призначення не відбувалося. А тому, підстави для зміни відповідачем базового місяця, передбаченого абзацом першим пункту 5 Порядку № 1078 з 01.01.2011 року на виконання судового рішення 22.04.2014 року нарахування утримання індексації пенсії відсутні, оскільки місяць перерахунку розміру пенсії позивача на виконання судового рішення від 22.04.2014 року не є базовим місяцем, в якому відбулося підвищення розмірів заробітної плати для індексації грошових доходів населення у розумінні цієї норми порядку, а є відновленням права позивача на розмір пенсії гарантований їй державою.

Крім того, відповідно до ст.71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши надані докази та наведені норми закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень і зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що відповідних доказів суду не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, а тому підлягають частковомузадоволенню.

Щодо решти позовних вимог позивача ОСОБА_1, то вони не підлягають задоволенню, з огляду на їх невідповідність встановленим способам захисту порушеного права та неузгодженістю із вимогами матеріального закону.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 94 КАС України та ЗУ «Про судовий збір», відповідно до яких судові витрати у вигляді судового збору -73,08 грн. необхідно стягнути з місцевого бюджету України на користь позивача.

Керуючись статтями 46, 92, 152 Конституції України, ст.ст. 2, 6 - 14, 17, 18, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо зменшення із 01.04.2014 року ОСОБА_1 розміру пенсії державного службовця з 84 відсотків до 80 відсотків від заробітної плати державного службовця при виконанні постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2014 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року, що призвело до зменшення розміру пенсії, необґрунтованої зміни базового місяця нарахування індексації з травня 2011 року на квітень 2014 року.

Скасувати розпорядження Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська від 09.07.2014 року № 814800.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця, виходячи із розміру 84 відсотків із суми заробітної плати, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації із 01.04.2014 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська продовжити нарахування та виплату суми індексації пенсії з 01.04.2014 року, рахуючи базовий місяць - травень 2011 року.

Стягнути із місцевого бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 73,08 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Ленінський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Залімська