Справа № 593/183/14-а, 2а-593/25/14
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року Справа № 3486/14/876

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.,

судді Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Бережанському районі Тернопільської області на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 03.03.20014 року у справі № 593/183/14-а, 2а-593/25/2014 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Бережанському районі Тернопільської області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в Бережанський районний суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області про визнання дій неправомірними щодо не включення до її заробітку для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а також сум індексації заробітної плати, які вона, як державний службовець, отримувала в період з 1 липня 2007 по 30 червня 2009 року, одночасно просила зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплату зазначеної вище пенсії з врахуванням цих виплат з часу призначення їй пенсії, а саме: з 14 липня 2009 року та виплатити їй недоотриману пенсію.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона, як державний службовець, 14 липня 2009 року була звільнена з посади у зв'язку з виходом на пенсію, і їй у відповідності до ЗУ «Про державну службу» була призначена пенсія державного службовця. Однак, при призначенні пенсії для її обчислення до її заробітку відповідачем не були враховані: виплачені їй суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати. 20 грудня 2013 року, дізнавшись про порушення свого права, вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі із заявою про перерахунок пенсії та зарахування сум, виплаченої їй матеріальної допомоги та сум індексацій, однак 23 грудня 2013 року відповідач своїм листом за № 66/Т-11 відмовив їй у задоволенні її вимог, і свою відмову мотивував тим, що матеріальна допомога не враховується в суму заробітної плати для обчислення пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу», тому немає підстав у перерахунку пенсії. Однак, вона вважає, що виплачені їй суми матеріальної допомоги та індексація заробітної плати повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії, оскільки на вказані виплати нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача їй пенсія виплачується в меншому розмірі, ніж повинна бути, тому вона просить дії управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі щодо відмови їй у перерахунку пенсії за вищевказаних підстав визнати неправомірними та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату їй пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та виплаченої їй індексації заробітної плати і виплатити недоотриману пенсію внаслідок проведеного розрахунку з часу призначення їй пенсії, тобто з 14 липня 2009 року.

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 03.03.2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду за захистом свого порушеного права. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_1 у врахуванні матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на соціально-побутові потреби, а також суму індексації заробітної плати при призначенні пенсії державного службовця. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, з 14 липня 2009 року з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суму індексації заробітної плати за період з 1 липня 2007року по 30 червня 2009 року згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області № 4111/01-12 від 23 грудня 2013 року в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про державну службу».

Не погодившись із постановою суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області подало апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права просить таку постанову суду скасувати, та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити повністю.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14 липня 2009 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Бережанському районі, як одержувач пенсії по віку. По виході на пенсію їй була призначена пенсія як державному службовцю. Зазначений факт сторонами не оспорюється. Крім того, даний факт підтверджується довідкою, виданою управлінням Пенсійного фонду України в Бережанському районі за № 9 від 10 січня 2014 року.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади, премії, в тому числі до державних, професійних свят та ювілейних дат входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи, що у даних правовідносинах перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не положення Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, суд першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади, премії, в тому числі до державних, професійних свят та ювілейних дат, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, підлягають включенню в заробіток для обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.02.2012 року.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що управління пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області неправомірно відмовило позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії державного службовця з включенням до заробітку, з якого визначалась пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Бережанському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 03.03.20014 року у справі № 593/183/14-а, 2а-593/25/2014 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.