Справа № 826/3674/14
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Київ К/800/41716/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.,
Леонтович К.Г.,
провівши попередній розгляд за касаційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Прогрес-Фонд" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування розпорядження, -

в с т а н о в и л а:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Прогрес-Фонд" звернулось в суд з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання нечинним та скасування розпорядження від 27.02.2014 року №567 про тимчасове зупинення дії ліцензії на право здійснення страхової діяльності.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуване розпорядження прийняте з порушенням норм законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року, позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження від 27.02.2014 року №567.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та відмовити у позові.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до змісту оскаржуваного розпорядження, позивач має невиконані заходи впливу у вигляді розпоряджень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 05.12.2013 року №4439, від 12.12.2013 року №4532 та від 17.12.2013 року №4580, які були підставою для винесення оскаржуваного розпорядження №567. Всі перелічені вище заходи впливу були винесені відповідачем відносно позивача в період планової виїзної перевірки останнього, яка проводилася з 21.10.2013 року по 20.12.2013 року.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем в період з 21.10.2013 року по 20.12.2013 року проводилася планова виїзна перевірка позивача, під час проведення якої 22.10.2013 року відповідачем вручено уповноваженій особі позивача запит про надання документів №99-13/8 ФП.

Станом на запитувану дату позивачем частково не було надано відповідачу інформацію та документи, у зв'язку з чим відповідачем 29.10.2013 року складено акт про правопорушення №99-13/8ФП/1, а 30.10.2013 року акт про правопорушення №99-13/8ФП/2.

Рішеннями від 19.11.2013 року №310/13-12/13/5 та від 22.11.2013 року №327/13-12/13/5 закрито справи про правопорушення позивачем законів та інших нормативних актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, провадження у якій розпочато актом про правопорушення від 29.10.2013 року №99-13/8ФП/1 та від 30.10.2013 року № 99-13/8ФП/2, у зв'язку з тим, що факт вчинення правопорушення законодавства про фінансові послуги є таким, що не доведений.

Проте, 20.11.2013 року та 25.11.2013 року відповідачем складені акти про правопорушення №99-13/8ФП/3 та №99-13/8ФП/4, у зв'язку з ненаданням частини запитуваної інформації та документів за запитом від 22.10.2013 року №99-13/8 ФП, який дублює порушення позивача, що викладені в актах про правопорушення №99-13/8ФП/, по яким 19.11.2013 року та 22.11.2013 року відповідачем винесені рішення №310/13-12/13/5 та №327/13-12/13/5 про закриття справи.

Крім того, 12.12.2013 року відповідачем винесено розпорядження №4532 про застосування заходу впливу до позивача у вигляді припису про усунення порушення законодавства про фінансові послуги по справі про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність із надання фінансових послуг, провадження у якій розпочато актом про правопорушення №99-13/8ФП/4 від 25.11.2013 року.

У зв'язку із ненаданням частини запитуваної інформації та документів у повному обсязі відповідачем 29.11.2013 року складено акт про правопорушення №99-13/8ФП/5 та 17.12.2013 року винесено розпорядження №4580 про застосування заходу впливу до позивача у вигляді припису про усунення порушення законодавства про фінансові послуги по справі про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність із надання фінансових послуг, провадження у якій розпочато актом про правопорушення №99-13/8ФП/5 від 29.11.2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що оскаржуване розпорядження прийняте з порушенням норм чинного законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу, зокрема як тимчасове зупинення або анулювання ліцензії на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг.

Відповідно пункту 6.10 роздіду VI Правил проведення перевірок (інспекцій) Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затверджених розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №2422 від 27.11.2012 року, керівник та члени інспекційної групи складають окремі акти у разі: а) відсутності об'єкта нагляду за заявленим місцезнаходженням відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі фінансових установ, інших реєстрах (переліках); б) не допуску інспекційної групи до проведення перевірки; в) відмови об'єкта нагляду від проведення перевірки; г) відмови об'єкта нагляду у прийнятті вилучених документів.

Такі акти у разі їх складання долучаються до акта перевірки об'єкта нагляду.

При цьому, вказаними Правилами не передбачено складання окремого акту у випадку ненадання або часткового ненаданням об'єктом нагляду інформації та документів в ході проведення перевірки (інспекції).

Відповідно до пункту 6.7 Правил проведення перевірок (інспекцій) Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затверджених розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №2422 від 27.11.2012 року, у разі ненадання об'єктом нагляду документів, необхідних для проведення перевірки, за наявності причин (втрата, вилучення документів тощо) в акті перевірки робиться про це запис із зазначенням причин. У такому випадку до акта перевірки мають бути додані письмові пояснення керівника об'єкта нагляду або особи, що виконує його обов'язки, щодо причин ненадання документів, необхідних для проведення перевірки. Крім того, до акта перевірки у разі наявності долучаються документи або належним чином засвідчені копії документів (витяги з документів), що підтверджують причини відсутності необхідних документів.

Таким чином, відповідачем безпідставно, в порушення чинного законодавства винесені розпорядження від 12.12.2013 року №4532 та від 17.12.2013 року №4580 у вигляді припису про усунення порушень законодавства про фінансові послуги.

Закон України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" не визначає конкретний перелік підстав для застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до суб'єкту нагляду такого виду заходу впливу як тимчасове зупинення дії ліцензій на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг.

Разом з тим, пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" передбачено, що за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення Уповноваженого органу (Нацкомфінпослуг) про усунення порушення щодо надання фінансових послуг останній застосовує до учасників ринку фінансових послуг штрафні санкції у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дана стаття є спеціальною по відношенню до інших норм цього Закону, а санкція даної статті не передбачає будь-якої альтернативи, окрім штрафу у зазначених розмірах, а тому у відповідача не було законних підстав для застосування інших санкцій за порушення, перелічені в оскаржуваному розпорядженні №567.

Однак, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, відповідачем, застосовано захід впливу у вигляді тимчасового зупинення дії ліцензій на право здійснення страхової діяльності, та жодним чином не обґрунтовано, що саме такий захід впливу є належним та необхідним по відношенню до позивача.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)