Справа № 603/321/14-а 2-а/603/27/2014
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року Справа № 876/5262/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Попка Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29 до управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області про стягнення нарахованих і невиплачених сум пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, в квітні 2014 року звернулися з позовом в суд до управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області про стягнення нарахованих і невиплачених сум пенсії.

В обґрунтування вимог адміністративного позову позивачі зазначають, що згідно листа відповідача від 19.03.2014 року №669/04 їм проведено перерахунок пенсії і там же зазначено суми для виплати, однак відповідач не виплачує ці кошти через відсутність бюджетного фінансування цих виплат.

Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2014 року в справі №603/321/14а адміністративний позов було задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням управлінням Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2014 року в справі №603/321/14а та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом про Державний бюджет України та додає, що пенсійний фонд не вправі брати на себе зобов'язання, які не мають бюджетних призначень. Апелянт також додатково зазначає, що у випадку задоволення такої заяви фактично буде змінено по суті зміст постанови, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до пп. 1,2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову ухвалу, якою провадження у справі закрити. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

За адміністративними правовими нормами статей 6, 105, 162 цього Кодексу випливає, що вони гарантують право особи на звернення за захистом їх порушених прав, свобод чи інтересів суб'єктами владних повноважень і визначають підстави, форми та способи захисту цих прав.

Зокрема, у частині першій статті 6 КАС встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частинами першою та другою статті 162 КАС за результатами розгляду звернення особи до суду з адміністративним позовом і в разі його задоволення можуть бути прийняті постанови: 1) про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматись від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

При цьому відповідно до частини четвертої статті 105 КАС адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень - прийняти рішення або вчинити певні дії, так і про стягнення з нього коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 5 цієї статті адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Таким чином згідно наведених вище правових норм фізичні особи, які звертаються з адміністративним позовом вправі заявити вимоги наведені в ч.3 ст. 105 КАС України і для них цей перелік є виключним, натомість суб'єкт владних повноважень вправі заявити вимоги крім тих, що наведені в ч.3 ст. 105 КАС України ще й ті, які передбачені у відповідному законі, якщо такі є.

При цьому позовна вимога про стягнення коштів, яка заявлена фізичною особою може стосуватися лише стягнення коштів на відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень та й те коли така вимога заявлена одночасно з вимогою вирішити публічно - правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства (ч.2 ст.21 КАС України).

Оскільки вимоги у цій справі про стягнення нарахованих і невиплачених коштів не стосуються відшкодування шкоди за умов наведених вище, то такі не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином вирішення питання про стягнення коштів як заборгованості невиплаченої пенсії, яка нарахована у разі виконання рішення адміністративного суду, відноситься до юрисдикції цивільних судів.

З цього слідує, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи.

Керуючись ст.195, ст.197, п.4 ч.1 ст.198, ст.203, п.4 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області задовольнити, постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2014 року в справі №603/321/14а скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

Я.С. Попко