Справа № 813/434/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

02 лютого 2015 року №813/434/15

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич О.М. розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання незаконним та скасування п.2 наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУМВС» №184 від 24.01.2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

29 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання незаконним та скасувати п.2 наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУМВС» №184 від 24.01.2015 року.

Ухвалою судді від 30.01.2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №813/434/15.

Однією із позовних вимог позивача є клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, шляхом «заборони виконання Наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУМВС» №184 від 24.01.2015 року в частині виконання п.2: звільнення з посади заступника начальника слідчого відділення Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_1, до вирішення спору та набуття законної сили судового рішення».

Так, з урахуванням положень КАС, суддя прийшов до висновку про доцільність розгляду клопотання позивача без проведення судового засідання на підставі наявних матеріалів у справі.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення адміністративного позову суддя виходить з наступного.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 117, 118 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до частин першої, другої статті 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Частиною 3 зазначеної статті КАС України встановлено, що подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Згідно ч.4 ст.117 КАС України, адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні даного клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 року №2, в адміністративних справах щодо визнання незаконним рішення про звільнення з посад позовними вимогами є скасування правових актів індивідуальної дії та поновлення на посаді.

Забезпечуючи такий позов, шляхом зупинення дії правового акта індивідуальної дії про звільнення з посади, суд по суті продовжує службові відносини між позивачем та роботодавцем (суб'єктом владних повноважень) з відповідними наслідками - виконанням службових обов'язків, виплатою заробітної плати тощо. Таким чином, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Отже, судам слід мати на увазі, що забезпеченням зазначеного адміністративного позову в такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 117 КАС України, що є неприпустимим.

Також, згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заборонено забезпечення позову, шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Як передбачено ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою (клопотанням) про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою (клопотанням).

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Проте, із поданого клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не вбачається, а позивачем, окрім того, що у позовній заяві лише вказано на незаконність наказу №184 від 24.01.2015 року в частині п.2, не наведено суду жодних істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували на наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній адміністративній справі, а також того, що без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим захист цих прав свобод та інтересів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Суддею такі підстави також не встановлені.

Отже, оцінюючи в сукупності наведене та наявні у справі докази, вважаю, що клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є у достатній мірі необґрунтованим та непідтвердженим жодними доказами, крім того, запропонований спосіб забезпечення позову може призвести до вирішення справи по суті до ухвалення рішення у справі, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі №813/434/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання незаконним та скасування п.2 наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУМВС» №184 від 24.01.2015 року - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Сасевич О.М.