Справа № 398/5508/14-а
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2015 рокусправа № 398/5508/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Мельника В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та

ОСОБА_2

на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду

Кіровоградської області

від 03 листопада 2014 року

у справі № 398/5508/14-а

за позовом ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

до відповідача Олександрійського міського голови

Цапюк Степан Кирилович,

пр. Леніна, 59, м. Олександрія, 28000;

про визнання дій неправомірними та скасування розпорядження, -

встановив: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом до Олександрійського міського голови Цапюк Степан Кирилович про визнання протиправними дій та скасування розпорядження від 17.02.2014 року № р-23-з «Про вилучення неповнолітньої ОСОБА_5.».

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області (суддя Крімченко С.А.) своєю ухвалою від 03 листопада 2014 року у справі № 398/5508/14-а провадження у справі закрив на підставі пункту першого частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду мотивована тим, що справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із сімейних відносин суди розглядають у порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, Позивачі, вказують на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявники посилаються на те, що Олександрійський міський голова Цапюк Степан Кирилович при прийнятті спірного розпорядження діяв як суб'єкт владних повноважень. Відносини, які склались між сторонами у справі є публічно-правовими та мають вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

Просить ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області скасувати.

Процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні сторони не скористались. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Обставини справи: Олександрійський міський голова Кіровоградської області, у зв'язку із випадками психологічного насилля, з метою забезпечення соціально-правового захисту дитини, своїм Розпорядженням № р-23-з від 17 лютого 2014 року тимчасово вилучив у матері ОСОБА_1 та вітчима ОСОБА_2 неповнолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та влаштував неповнолітню до родини ОСОБА_6 - рідних дідуся і бабусі по материнській лінії.

Визнання протиправними дій та скасування Розпорядження № р-23-з від 17.02.2014 року «Про вилучення неповнолітньої ОСОБА_5.» стали предметом судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при винесені оскарженої ухвали, виходить з наступного.

Безперечно, у відповідності зі статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року N 1618-IV, чим вмотивована ухвала суду, справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із сімейних відносин суди розглядають у порядку цивільного судочинства.

Однак, сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів.

Напроти, з огляду на приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, під адміністративною юстицією розуміється особливий вид правосуддя, предметом якого є конфлікти публічно-правового характеру.

Безумовно, наявність в спірних правовідносинах суб'єкта владних повноважень не є беззаперечною ознакою того, що спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Публічно-правовим спір є тоді, коли позовна вимога зв'язана з положеннями публічного права. Тобто, коли вони (положення) застосовуються адміністративними органами й іншими суб'єктами публічного права при виконанні публічних завдань і можуть поширюватись лише на правовідносини між носіями публічного права чи між державою (або іншими суб'єктами публічного права), з одного боку, і громадянами чи підприємствами - з іншого. Тут держава виступає не як рівноправна сторона, а як носій суверенної влади, який може наказувати або забороняти певну поведінку, надавати дозвіл на певну діяльність чи, навпаки.

Отже, визначальною рисою адміністративних правовідносин є владне підпорядкування однієї зі сторін цих відносин іншій стороні. Що означає можливість вимагати певної поведінки від іншої особи, необхідної для реалізації права, та можливість забезпечити дотримання такої поведінки шляхом застосування примусової сили держави.

Відтак, цей спір є публічно-правовим, оскільки виник з публічно-правових відносин за участю суб'єкта владних повноважень, органу виконавчої влади, що реалізовував у цих відносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції. Справа відповідає вищенаведеному нормативному визначенню адміністративної справи.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2014 року у справі № 398/5508/14-а скасувати, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Л.М. Нагорна