Справа № 825/3724/14
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2015 року Чернігів Справа № 825/3724/14

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., за участі секретаря Cугакової Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом приватного підприємства "Тепло-Монтаж"

до Державної податкової інспекції у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

за участю

представників сторін:

від позивача Галаган О.П., довіреність від 19.01.2015,

від відповідача Вершняк В.М., довіреність від 24.12.2014 № 12155/9/25-26-10-00-10, -

В С Т А Н О В И В:

21.11.2014 приватне підприємство "Тепло-Монтаж" (далі - ПП "Тепло-Монтаж") звернулось до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області (далі - ДПІ у м. Чернігові), в якій просить скасувати повністю та визнати протиправним податкове повідомлення - рішення № від 11 листопада 2014 року винесене Державною податковою інспекцію м. Чернігова ГУ Міндоходів у Чернігівській області.

Не погоджуючись зі спірним податковим повідомленням-рішенням, позивач зазначив, що за підтвердження господарських операцій з ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС" відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами наданих контрагентом позивачу, відображення таких операцій в бухгалтерському обліку ПП "Тепло-Монтаж", податковий орган зробив безпідставні висновки в акті перевірки від 28.10.2014 № 2461/22/36655008 про документальне непідтвердження господарських відносин позивача з ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС" у зв'язку з чим неправомірно виключив суму у розмірі 14482,00 грн. зі складу податкового кредиту позивача.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення - необґрунтоване та прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, а тому, підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позові з наданням додаткових пояснень.

Представник відповідача проти позову заперечила та просила у його задоволенні відмовити, пояснивши, що спірне податкове повідомлення-рішення відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивачем не було надано ДПІ у м. Чернігові підтверджуючих документів щодо транспортування придбаного товару у ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС" за липень 2014 року, а тому висновки закріплені у акті перевірки від 28.10.2014 № 2461/22/36655008 є правомірними, а податкове повідомлення-рішення скасуванню не підлягає.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2009 ПП "Тепло-Монтаж" (код 36655008) зареєстроване в якості юридичної особи (Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 06.02.2014, а. с. 33-36), як платник податків перебуває на обліку в ДПІ у м. Чернігові та зареєстрований платником ПДВ (а.с. 31).

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 06.02.2014 основним видом діяльності ПП "Тепло-Монтаж" є:

41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Судом встановлено, що на підставі направлення від 15.10.2014 № 2986 виданого ДПІ у м. Чернігові, головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту Бойко Ксенією Сергіївною. згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1, пп. 78.1.4, п. 78.1 ст. 78 та ст. 82 Податкового кодексу України та відповідно до наказу керівника ДПІ у м. Чернігові від 15.10.2014 року №2963 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП "Тепло-Монтаж" (код за ) з питань декларування в податковій звітності з ПДВ у складі податкового кредиту взаємовідносин з ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС" () за липень 2014 року.

Пред'явлено направлення від 15.10.2014 №2986 та вручено копію наказу від 15.10.2014 № 2963 під розписку головному бухгалтеру Галаган Олені Петрівні.

Перевірку проведено з відома директора ПП "Тепло-Монтаж" Рибака Віктора Павловича та в присутності головного бухгалтера ПП "Тепло-Монтаж" Галаган Олени Петрівни,

В журналі реєстрації перевірок ПП "Тепло-Монтаж" зроблено запис від 15.10.2014 № 9.

Перевірка проводилась з 15.10.2014 по 21.10.2014, за результатами якої складено акт перевірки від 28.10.2014 № 2461/22/36655008 (а.с. 8-23).

В ході проведення перевірки ДПІ у м. Чернігові встановлено порушення:

- п. 44.6 ст. 44, п. п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198, п. п. 200.1 , 200.2 ст. 100 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого ПП "Тепло-Монтаж" занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму ПДВ 14482,00 грн. у т.ч.: за липень 2014 на суму ПДВ 14482,00 грн.

На підставі акта перевірки від 28.10.2014 № 2461/22/36655008 було прийняте податкове повідомлення-рішення від 11.11.2014 № за платежем податок на додану вартість на суму 21723,00 грн. (у т.ч. за основним платежем - 14482,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 7241,00 грн.) (а.с. 7).

Так, ДПІ у м. Чернігові зазначає, що під час перевірки позивачем було надано низку документів на підтвердження взаємовідносин з ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС" у липні 2014 року, а саме: договори, податкові накладні, акти приймання-передачі, платіжні доручення, оборотно-сальдову відомість по рах. 68.

Перевіркою було з'ясовано, що 19.06.2014 між позивачем і ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС" було укладено Договір № 170/14 про виготовлення ємкості. Ще один договір - № 167/14 - був укладений позивачем з ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС" 16.07.2014, і передбачав також виготовлення ємкості. Згідно умов цього Договору датою відвантаження вважається дата оформлення відвантажувальних документів (п. 5.1); відвантаження відбувається в день надання відповідного транспортного засобу Замовника (Позивача) за умови здійснення Позивачем 50 % передоплати.

На виконання умов договорів виготовлення ємкості від 19.06.2014 № 170/14 та від 16.07.2014 № 167/14 ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС" було оформлено податкові накладні від 3.07.2014 № 36, № 198, № 308, суми ПДВ за зазначеними податковими накладними включені позивачем до податкового кредиту за липень 2014 року, відображені у дод. 5 до податкової декларації з ПДВ за липень 2014 року.

Також на перевірку позивачем було надано акти приймання-передачі - № 21 від 12.08.2014 і № 17 від 31.08.2014 - у яких не конкретизовано, які саме роботи було виконано (зміст і обсяг господарської операції), не зазначено їхньої вартості (вартісний вираз), годин виконання робіт (одиниця виміру господарської операції). В наданих на перевірку актах приймання-передачі робіт зазначено лише загальне найменування робіт та їх вартість без зазначення конкретних обсягів та напрямів робіт, за якими вони проводилися, кількості відпрацьованих годин, переліку використаних ресурсів частини їхньої вартості, включеної до вартості робіт, що робить неможливим встановлення змісту й обсягу господарської операції та факт використання її результатів у господарській діяльності позивача.

Під час проведення перевірки по взаємовідносинах з ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС" позивачем не надано товарно-транспортні накладні, подорожні листи.

Договори оренди транспортних засобів чи договори отримання транспортно-експедиційних послуг за перевіряємий період позивачем в ході перевірки не надавалися. Надана на перевірку оборотно-сальдова відомість по рах. 10 (за липень 2014 року) засвідчила, що транспортні засоби на балансі позивача відсутні.

Як вже зазначалося, товарно-транспортні накладні, які повинні підтверджувати факт перевезення товару придбаного у ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС", на перевірку не були надані, що унеможливило ідентифікувати пункт навантаження та розвантаження, особу водія та будь-які інші відомості стосовно реальності здійснення операції перевезення, а звідси - підтвердити умови виконання договорів від 19.06.2014 і 16.07.2014, адже згідно домовленостей сторін постачання мало здійснюватися автомобільним транспортом за рахунок коштів ПП "Тепло-Монтаж".

Крім того, актом ДПІ у Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві від 20.08.2014 № 2537/26-55-22-08/37814427 не підтверджено задекларовані податкові зобов'язання з ПДВ за травень-липень 2014 року, не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з позивачем.

При цьому констатовано також, що фактично у ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС" відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності; ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС" займалося діяльністю, спрямованою на здійснення операцій, пов'язаних з наданням вигоди третім особам.

Враховуючи вищезазначену інформацію, ДПІ у м. Чернігові прийшла до висновку, що документи отримані ПП "Тепло-Монтаж" від ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС" за липень 2014 року не відповідають вимогам чинного законодавства в т.ч. п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України.

Таким чином, ДПІ у м. Чернігові вважає, що ПП "Тепло-Монтаж" в порушення п. 44.6 ст. 44, п. п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198, п. п. 200.1 , 200.2 ст. 100 Податкового кодексу України завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 14482,00 грн. у т.ч.: за липень 2014 на суму ПДВ 14482,00 грн.

Перевіряючи правильність проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП "Тепло-Монтаж" та підстави її проведення, суд зазначає, що вона проведена відповідно до вимог п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України - контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

При цьому, суд зауважує на тому, що у акті перевірки від 28.10.2014 № 2461/22/36655008 відповідач зазначає, що ПП "Тепло-Монтаж" на обов'язковий письмовий запит від 19.09.2014 № 11354/10/25-26-20-01-23 (а.с. 130) підтверджуючі документи по взаємовідносинам з ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС" за липень 2014 року надано не було.

Під час проведення перевірки ПП "Тепло-Монтаж" було надано документи серед яких були відсутні товарно-транспортні накладні, договори оренди транспортних засобів чи договори отримання транспортно-експедиційних послуг.

У свою чергу позивач наголошував, що відповідь на письмовий запит ДПІ у м. Чернігові була надана, що підтверджується журналом реєстрації вихідної документації (а.с. 201-202) та зауважив, що товарно-транспортні накладні на перевірку були надані.

Надаючи оцінку зазначеним обставинам, суд зауважує, що письмової відповіді з описом наданих до перевірки документів та доказами отримання такої відповіді контролюючим органом ПП "Тепло-Монтаж" суду надано не було, а тому суд критично оцінює посилання позивача на журнал реєстрації вихідної документації, як на доказ направлення відповіді на письмовий запит від 19.09.2014 № 11354/10/25-26-20-01-23.

З даного приводу, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

При цьому, відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, письмовий запит про подання інформації підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу та повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок; в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої п. 73.3 статті 73 Податкового кодексу України запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених норм, суд вказує, що перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки, при цьому, податковий орган вправі приступити до здійснення документальної позапланової невиїзної перевірки за наявності податкової інформації, згідно якої виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства лише за умови якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що ДПІ у м. Чернігові направлявся письмовий запит ПП "Тепло-Монтаж" письмовий запит від 19.09.2014 № 11354/10/25-26-20-01-23, про те підприємством не було надано пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмові запити контролюючого органу щодо взаємовідносин з ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС" за липень 2014 року, у зв'язку з чим на підставі п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст.78 та ст. 82 Податкового кодексу України наказом від 15.10.2014 № 2963 було призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Тепло-Монтаж".

При цьому, копію наказу ДПІ у м. Чернігові від 15.10.2014 № 2963 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та направлення від 15.10.2014 № 2986 було вручено головному бухгалтеру ПП "Тепло-Монтаж" під розписку.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що ДПІ у м. Чернігові було правомірно проведено перевірку позивача, оскільки дана документальна позапланова перевірка була здійснена за наявності на те підстав, а саме податковим органом за наслідками перевірок інших платників податків було отримано податкову інформацію, що свідчить про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, при цьому, ПП "Тепло-Монтаж" не надало пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючому органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Дослідивши фактичні обставини нарахування податкового зобов'язання, судом враховано, що згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну "податкове зобов'язання", вказаного в пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу.

Так, платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити визначені 201.1 cт. 201 Податкового кодексу України вимоги.

В силу пп. 9.1.3 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України податок на додану вартість відноситься до загальнодержавних податків та зборів, та враховуючи, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Кодексу), саме пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Кодексу визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно, в даних правовідносинах враховується п. 44.1 ст. 44 Кодексу, яким встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Судом встановлено, що основним видом економічної діяльності ПП "Тепло-Монтаж" є будівництво житлових і нежитлових будівель.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливо без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків, хоча в некомерційній господарській діяльності можливе безкоштовне надання результатів останньої.

Вирішуючи даний спір, судом було встановлено, що ПП "Тепло-Монтаж" (Постачальник) було укладено договір поставки ємкості соапстока від 04.06.2014 № 04-06/06-2014 з ПП "Тан" (Покупець) (а.с. 45-47) та договір поставки акумулятора тепла від 15.07.2014 № 15-07/07-2014 з ТОВ "Північ-Будпостач" (Покупець) (а.с. 64-66).

На виконання умов вищезазначених договорів ПП "Тепло-Монтаж" були укладені відповідні договори з ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС".

При перевірці податкової правосуб'єктності учасників спірних господарських операцій, судом встановлено, що між ПП "Тепло-Монтаж" (Замовник) та ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС" (Виконавець) у перевіряємий період були укладені договори виготовлення ємкості:

- договір від 19.06.2014 № 170/14 (щодо виготовлення обечайки та конуса) (а.с. 39-41);

- договір від 16.07.2014 № 167/14 (щодо виготовлення корпусу акумулятора тепла ємністю 5 м2) (а.с. 55-57).

В контексті зазначеного судом було встановлено, що на момент здійснення операції ПП "Тепло-Монтаж" та його контрагента були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстровані в якості платників ПДВ та установчі документи яких не були визнані в судовому порядку недійсними та був відсутній вирок суду щодо можливих зловживань з боку їх посадових осіб.

Судом встановлено, що на підтвердження дійсності вчиненої господарської операції по договорам виготовлення ємкості від 19.06.2014 № 170/14 та від 16.07.2014 № 167/14 укладених з ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС", позивачем були надані на перевірку та приєднані до матеріалів справи виписані на його адресу податкові накладні: від 31.07.2014 № 198 на загальну суму 14592,00 грн. у т.ч. ПДВ 2432,00 грн. (а.с. 43) та від 31.07.2014 № 36 на загальну суму 36151,00 грн., у т.ч. ПДВ 6025,17 грн. (а.с. 61), від 31.07.2014 № 308 на загальну суму 36151,00 грн., у т.ч. ПДВ 6025,17 грн. (а.с. 60).

Як доказ отримання товару від свого контрагента позивачем були надані акти приймання-передачі від 31.08.2014 № 17 (а.с. 42) та від 12.08.2014 № 21 (а.с. 59).

За придбаний товар ПП "Тепло-Монтаж" було здійснено сплату, що підтверджується платіжними дорученнями від 06.08.2014 № 443 (а.с. 44) від 18.07.2014 № 399 (а.с. 62), від 30.07.2014 № 428 (а.с. 63).

Досліджуючи питання фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення даних господарський операцій позивача та його контрагента судом було встановлено, що згідно договору оренди нерухомого майна від 16.09.2009 № Д338ДА/0101 ПП "Тепло-Монтаж" передано в оренду приміщення, майно та обладнання визначене у Додатку 1 до цього договору (а.с. 159-167, 166, 167, 168), згідно договору оренди приміщення від 01.08.2013 3 15/08 та від 01.10.2013 № 3/10 ПП "Тепло-Монтаж" орендує нежитлові приміщення у складі: майстерні монтажного цеху, приміщення з ремонту запірної арматури, приміщення пошти (а.с. 169-171, 172-176) та здійснює сплату на виконання умов зазначених договорів, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 177-182), згідно штатного розкладу з 1-го жовтня 2014 року на ПП "Тепло-Монтаж" працює 16 осіб (а.с. 38). Крім того, ПП "Тепло-Монтаж" має Дозвіл від 16.01.2012 № 012.12.74-45.31.0 на виконання робіт підвищеної небезпеки (а.с. 37).

Поряд з цим, суд зауважує, що згідно п. 5.2 договорів виготовлення ємкості від 19.06.2014 № 170/14 та від 16.07.2014 № 167/14 укладених з ТОВ "ЖИЛБУДРЕСУРС", постачання здійснюється автомобільним транспортом за рахунок коштів Замовника (ПП "Тепло-Монтаж").

Судом встановлено, що позивачем були надані вищезазначені документи (договори, податкові накладні, акти приймання-передачі, платіжні доручення) під час проведення перевірки, але товарно-транспортні накладні, договори оренди транспортних засобів чи договори отримання транспортно-експедиційних послуг серед них не значились, що було доведено представником відповідача у судовому засіданні, оскільки, як зазначалось вище, журнал реєстрації вихідної документації, як доказ направлення відповіді на письмовий запит від 19.09.2014 № 11354/10/25-26-20-01-23, суд не приймає, з огляду на відсутність письмової відповіді ПП "Тепло-Монтаж" з описом наданих до перевірки документів та доказами отримання такої відповіді контролюючим органом.

За таких обставин, суд зазначає, що п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті (протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні) платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Таким чином, вищенаведені обставини, в силу п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, дають всі підстави для того, щоб вважати договір по наданню автопослуг від 28.07.2014 № 2-14 (а.с. 76-77), товарно-транспортні накладні (а.с. 50, 79, 81, 83, 110, 111) надані ПП "Тепло-Монтаж" суду на підтвердження дійсності господарської операції в частині транспортування товару, такими, що були відсутні у ПП "Тепло-Монтаж" на час складення такої звітності.

Також, судом встановлено, що позивач після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки не надавав вищезазначені документи (договір по наданню автопослуг від 28.07.2014 № 2-14, товарно-транспортні накладні), що підтверджують дійсність господарської операції в частині транспортування товару, а відповідно такі документи не могли бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення про збільшення суми податкового зобов'язання ПП "Тепло-Монтаж" з ПДВ.

Оскільки транспортування товару в даному випадку є важливим елементом вчинених господарських операцій з огляду на те, що умовами досліджуваних договорів прямо покладено обов'язок саме на ПП "Тепло-Монтаж" здійснювати постачання товару, суд дослідив приєднані до матеріалів справи товарно-транспортні накладні від 04.08.2014, від 28.07.2014, від 29.07.2014, від 30.07.2014, від 05.08.2014, від 05.08.2014 (а.с. 50, 79, 81, 83, 110, 111) та прийшов до висновку про відсутність факту придбання позивачем товарів, оскільки за актами приймання-передачі № 17 (а.с. 42) та № 21 (а.с. 59) ПП "Тепло-Монтаж" було прийнято товар 31.08.2014 та 12.08.2014 відповідно, тобто транспортування товару відбулось раніше ніж його фактичне виготовлення.

У зв'язку з встановленими обставинами суд зазначає, про відсутність реальної зміни майнового стану платника податків, що суперечить статті 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", згідно якої господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ПП "Тепло-Монтаж" не мала права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість за відсутності факту придбання відповідних товарів навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів.

З урахуванням дослідженої господарської операції, суд прийшов до висновку, що за належних доказів ДПІ у м. Чернігові мала всі підстави для винесення оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення.

Суд наголошує, що констатація позивачем того, що платник податків не може нести відповідальність за порушення податкової дисципліни його контрагентами, загалом є вірною, але в даному випадку ця теза не спростовує допущені саме позивачем порушення податкового законодавства і не може звільняти останнього від настання відповідних юридичних наслідків.

Необхідно зазначити, що суд розглянув посилання ПП "Тепло-Монтаж" на безпідставне застосування до нього контролюючим органом штрафу у розмірі 50% та визнав їх обґрунтованими, оскільки постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2014 по справі № 825/2042/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2014, податкові повідомлення-рішення від 06.06.2014 № , № - скасовані (а.с. 228-230).

Суд не приймає посилання ДПІ у м. Чернігові на наявність Ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.10.2014 про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ДПІ у м. Чернігові на вищезазначені судові рішення, оскільки в силу ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Згідно п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування -тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, оскільки постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2014 по справі № 825/2042/14, залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2014, то суд визнає, що податкові повідомлення-рішення № , № від 06.06.2014 в силу вимог пп. 60.1.4 п. 60.5 вважаються відкликаними, а тому і підстави застосовувати до позивача штрафні санкції у розмірі 50% у відповідача були відсутні.

Натомість п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України передбачає, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, то останнє тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно наданого ДПІ у м. Чернігові розрахунку фінансових (штрафних) санкцій (штрафів) по ПДВ за результатами перевірки ПП "Тепло-Монтаж" (а.с. 253-254), 50% від суми недоплати за липень 2014 року складає 7241,00 грн., а отже 25% від зазначеної суми складає 3620,50 грн., у зв'язку з чим, суд констатує протиправність податкового повідомлення - рішення від 11.11.2014 № в цій частині штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Поряд з цим, дослідивши матеріали справи, суд визнає, що висновки ДПІ у м. Чернігові, викладені в акті перевірки - є правомірними, оскільки згідно первинних документів фінансово-господарська діяльність позивача відбувалась не на законних підставах, а тому дії платника податків знаходяться поза межами правового поля. І тому визначення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 3620,50 грн. (25%) є законними.

Приписами ч. 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 11.11.2014 № в частині основного платежу в розмірі 14482,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 3620,50 грн. та надав докази порушення позивачем п. 44.6 ст. 44, п. п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198, п. п. 200.1 , 200.2 ст. 100 Податкового кодексу України, в результаті чого ПП "Тепло-Монтаж" занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму ПДВ 14482,00 грн. у т.ч.: за липень 2014 на суму ПДВ 14482,00 грн.

Встановивши, на підставі досліджених доказів та їх правової оцінки, констатуючи спірність формування відповідачем податкового зобов'язання позивачу по податку на додану вартість, згідно вимог Податкового кодексу України, враховуючи ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав, що податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові від 11.11.2014 № підлягає скасуванню лише в частині штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 3620,50 грн.

В іншій частині позову суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати частково податкове повідомлення-рішення від 11 листопада 2014 року № у сумі штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 3620,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з приватного підприємства "Тепло-Монтаж" (код 36655008, 14021, м. Чернігів, вул. Сабурова, будинок 14) на користь Державного бюджету України суму судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1339,74 грн. (одна тисяча триста тридцять дев'ять гривень 74 коп.).

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ю.О.Скалозуб