Справа № 2-а/489/273/14
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а/489/273/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Коваленко І.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Лукянчук О.В.,
судді -Градовського Ю.М.

(у зв'язку з неприбуттям у судове засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС України )

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва, третя особа: Державного підприємства «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», про визнання рішення неправомірним, визнання права та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 року ОСОБА_4 (надалі - Позивач) звернулась до суду з позовом (враховуючи уточнення (а.с.114, 130)) до управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва (надалі - Відповідач, УПФ), в якому просила:

- визнати неправомірним та скасувати рішення комісії з пенсійних питань при Центральному районному управлінні Пенсійного фонду України від 10.10.2007 №524 про відмову в перерахунку пенсії;

- зарахувати науково-технічний стаж до стажу державного службовця;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням науково-технічного стажу з часу досягнення нею пенсійного віку - 09.09.2007 року;

- поновити строк звернення до суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до записів в трудовій книжці з 05.03.1975 року по 31.10.2003 року працювала у ДП «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (надалі - Інститут землеустрою). Стаж роботи у Інституті землеустрою з 01.01.1994 року по 31.10.2003 року був зарахований кадровою службою до державної служби, як науково-технічний згідно чинного законодавства. Однак, рішенням відповідача від 10.10.2007 року №524 в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» відмовлено з підстав не звітування Інститутом землеустрою за формами №№1, 3 по науковій роботі.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23.08.2007 року ОСОБА_4. звернулася до УПФ із заявою про перегляд і перерахунок призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням науково-технічного стажу набутого під час роботи в Інституті землеустрою.

Рішенням комісії з пенсійних питань при Центральному районному управлінні Пенсійного фонду України від 10.10.2007 року №524 в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» відмовлено з підстав не звітування Інститутом землеустрою до органів статистики протягом періоду з 01.01.1994 року по 31.10.2003 року по формам №1 - наука «показники наукових і науково-технічних робіт» та №3 - наука «показники наукової і науково-технічної діяльності».

З трудової книжці позивача та довідки Інституту землеустрою від 08.12.2006 року №1-06-1365а вбачається, що ОСОБА_4 працювала в вказаному підприємстві з 05.03.1975 року по 31.10.2003 року. Із 05.03.1975 року по 01.04.1978 року займала посаду інженера (наказ №14к від 10.03.1975 року); з 01.04.1978 року по 01.01.1989 року - старшого інженера (наказ №48к від 03.04.1978 року); з 01.01.1989 року по 01.01.1994 року - інженера І категорії (наказ №3 від 10.01.1989 року); з 01.01.1994 року по 31.10.2003 року - провідного інженера (наказ №4 від 18.01.1994 року).

Також з трудової книжки ОСОБА_4 та довідки Державного підприємства «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» №16Д від 24.05.2013 року вбачається, що її було прийнято в Миколаївську філію інституту «Укрземпроект», назву якої 12.05.1992 року змінено на Миколаївський філіал інституту землеустрою Аграрної академії наук України, а 16.06.2003 року на підставі наказу Держкомзему від 16.06.2003 року №166-а Миколаївський філіал реорганізовано у Державне підприємство «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

З свідоцтво серії НВ №00114 від 14.04.2003 року (дійсне до 14.04.2006 року) вбачається, що Інститут землеустрою Української аграрної академії наук внесено до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави.

Із Статуту Інституту землеустрою Української аграрної академії наук, затвердженого Президентом Української академії наук у серпні 1997 року видно, що до його складу входив Миколаївська філія Інституту землеустрою, що також підтверджується довідкою №1980 про включення до ЄДРПОУ.

У довідці Інституту землеустрою від 08.12.2006 року №1-06-1365а вказано, що ОСОБА_4 виконувала роботи, передбачені Статутом інституту, а саме: геоботанічні обстеження угідь, ґрунтові обстеження з описом ґрунтів та наданням рекомендацій по їх використанню і охороні зі складанням авторських ґрунтових карт та картограма агровиробничих груп ґрунтів, рекультивацію порушення земель, виявлення підтоплених та вторинно-засолених земель з наданням рекомендацій по їх меліорації, регіональна програма використання та охорони земель, складання земельно-кадастрової документації, бонітування земель, оцінка земель, проекти роздержавлення земель, схеми паювання земель колективної власності, проектну та технічну документацію з права власності на землю, проектно-вишукувальні роботи.

Відповідно довідки Інституту землеустрою від 09.03.2006 року №1-06-192/1 на всіх посадах ОСОБА_4 виконувала науково-технічні (проектно-вишукувальні) роботи, передбачені Статутом інституту, які згідно Положення УААН про науково-технічну продукцію в землевпорядкуванні відносяться до науково-технічної продукції. Підрозділ в якому працювала ОСОБА_4 займався науково-технічною (проектно-вишукувальною) діяльністю понад 70% загального обсягу робіт підрозділу. За вказаний період науково технічні (проектно-вишукувальні) роботи становили понад 70% загальнорічного обсягу виконуваних робіт підприємства.

Також у наступній довідці вказаного Інституту від 24.05.2013 року №16д зазначено, що ОСОБА_4 працювала на підприємстві з 05.03.1975 року і на момент її прийняття на роботу назва підприємства була Миколаївська філія «Укрземпроект». Види діяльності підприємства: (ЗКГНГ) 85200 - геодезична служба; 95120 - наукові установи галузевого профілю. Види діяльності за КВЕД: 74.20.3 - знімальні геодезичні та гідрографічні роботи; 73.10.0 дослідження та розробка в галузі природних та технічних наук. У довідці також вказано перелік виконаних ОСОБА_4 робіт.

Судом першої інстанції також було встановлено, що на звернення позивача Управлінням Державної служби в Миколаївській області була надана відповідь від 19.02.2007 №Ц 04-07 з якої вбачається, що посада провідного інженера, яку займала позивач з 01.01.1994 року по 31.10.2003 року, може бути зарахована до стажу державної служби.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що своїм статусом Інститут землеустрою віднесений до державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, а посада, яку обіймала позивач віднесена до Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової нагороди у разі виходу на пенсію відповідно до ст.24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 №257.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про наукову і наукову-технічну діяльність» право на пенсію наукового працівника мають жінки при досягненні пенсійного віку за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років.

Перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ-IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 року №257.

Отже, враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що період роботи позивач з 01.01.1994 року по 31.10.2003 року підлягає зарахуванню до загального стажу позивача, оскільки посада, яку обіймала позивач віднесена до Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації, а Інститут землеустрою де працювала позивач, своїм статусом віднесений до державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність вийти за межі позовних вимог та додатково покласти на відповідача обов'язок з виплати перерахунку пенсії, оскільки саме таким чином порушені права позивача можливо захистити та відновити в повному обсязі.

Посилання відповідача на відкликання Інститутом землеустрою довідки про підтвердження наукового стажу позивача та не звітування ним про наукову роботу до органів статистики, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ця дія Інституту землеустрою не має правового значення, а набуття позивачем наукового стажу роботи підтверджується належними і допустимими доказами.

Щодо поновлення порушеного позивачем строку звернення до суду за захистом своїх порушених прав, то колегія суддів вважає, що такий строк було поновлено судом першої інстанції обґрунтовано, оскільки у підтвердження клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку, позивач надала докази лікування з січня 2008 року на денному стаціонарі в 5-й міській лікарні, в подальшому, після погіршення стану здоров'я, в Харкові, потім в травні 2012 року; в Миколаївському обласному онкодинспанцері, а в грудні 2012 знову в 5-й міській лікарні, що на думку колегії суддів є поважною підставою для поновлення строку.

Також із медичних документів і матеріалів справи вбачається, що позивач перенесла важке захворювання, а тому для захисту в суді порушених прав не мала часу і здоров'я. Після одужання, в грудні 2013 року, звернулася до суду в порядку цивільного судочинства, але ухвалою апеляційного суду Миколаївської області рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.04.2014 року скасовано, а її заяву залишено без розгляду і роз'яснено про необхідність звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Щодо посилання позивача в запереченнях на апеляційну скаргу на те, що рішення суду першої інстанції може бути скасовано лише в частині визначення дати перерахунку пенсії, та зобов'язання УПФ зробити перерахунок пенсії позивача не з 09.09.2007 року, а з моменту звернення позивача за призначенням пенсії - з 08.12.2006 року, колегія суддів не може погодитись з такою позицією позивача, оскільки за змістом позовних вимог сама позивач просила суд зобов'язати УПФ здійснити перерахунок пенсії з часу досягнення нею пенсійного віку, тобто з 09.09.2007 року.

Згідно ч.1 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: О.В. Лукянчук Ю.М. Градовський