Справа № 815/5857/14
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/5857/14

Категорія: 9.5 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року у справі за позовом Державного підприємства «Одесастандартметрологія» до Державної фінансової інспекції в Одеській області про скасування п. 7 вимоги щодо усунення виявлених в ході ревізії порушень № 15-08-23-14/9336 від 03.10.2014 року,

ВСТАНОВИВ :

Державне підприємство «Одесастандартметрологія» (надалі по тексту - позивач або ДП «Одесастандратметрологія») звернулось до суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Одеській області (надалі по тексту - відповідач або ДФІ в Одеській області), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд скасувати п. 7 вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області про скасування п. 7 вимоги щодо усунення виявлених в ході ревізії порушень № 15-08-23-14/9336 від 03.10.2014 року, в якому зазначається необхідність відображення дебіторської заборгованості за невиконані роботи та стягнення з ТОВ «Софтсервис» коштів у сумі 527 867,53 грн. в порушення ДП «Одесастандартметрологія» положень п. 2.7 Методики визначення вартості метрологічних робіт і послуг, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 15.06.2012 року № 706, п. 1 ст. 628, ст. 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України умов договорів, п. 12 додатку № 2 Переліку видів робіт підвищеної небезпеки та п. 6 Порядку № 1107, п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та неправомірного списання на видатки ДП «Одесастандартметрологія» коштів у загальній сумі 527 867,53 грн., що призвело до матеріальної шкоди (збиткам) підприємству на вказану суму.

В обґрунтування позовних позивач зазначив, що на думку перевіряючих, в ході ревізії було виявлено порушення положень п. 2.7 Методики визначення вартості метрологічних робіт і послуг, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 15.06.2012 року № 706, п. 1 ст. 628, ст. 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, умов договорів, п. 12 додатку № 2 Переліку видів робіт підвищеної небезпеки та п. 6 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107, п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та факт списання на видатки коштів у загальній сумі 527 867,53 грн. без фактично отриманих ДП «Одесастандартметрологія» метрологічних послуг від TOB «Софтсервис», що призвело до матеріальної шкоди (збиткам) підприємства на вказану суму. З такими висновками перевіряючих позивач не погоджується, оскільки в ході ревізії не взяті до уваги розрахунки вартості метрологічних робіт, які складаються структурним підрозділом позивача, що безпосередньо виконує метрологічні роботи за договорами.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові та письмових поясненнях по справі.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог у судовому засіданні заперечували в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, викладені в запереченнях на адміністративний позов, в акті планової ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Одесастандартметрологія».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Державної фінансової інспекції в Одеській області № 15-08-23-14/9336 від 03.10.2014 року в частині пункту 7 щодо відображення дебіторської заборгованості за не виконані роботи, стягнення з ТОВ «Софтсервис» коштів у сумі 527 867,53 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Одесастандартметрологія» (код ЄДРПОУ - 04725970, адреса: 65014, м. Одеса, вул. Чорноморська, буд. 10) сплачений судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Не погодившись з таким рішенням Державна фінансова інспекція в Одеській області звернулась до суду з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 02.06.2014 року по 26.08.2014 року (із зупиненнями) відповідно до п. 1.2.6.1 Плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в Одеській області на ІІ квартал 2014 року та на підставі направлень, виданих начальником ДФІ в Одеській області, ревізійною групою під керівництвом головного державного фінансового інспектора ДФІ в Одеській області Савченко К.Д. (до 31.07.2014 року), головного державного інспектора Шевцової М.В. (до 10.08.2014 року), головного державного інспектора Родіної Л.В. (до 26.08.2014 року) проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» за період з 01.01.2011 року по 31.05.2014 року. За результатами проведеної ревізії складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» за період з 01.01.2011 року по 31.05.2014 року № 08-11/163 від 02.09.2014 року, в якому відображені виявлені ДФІ в Одеській області порушення зі сторони ДП «Одесастандартметрологія». Детальний опис порушень, зафіксованих в акті ревізії, викладений також в довідках ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Одесастандартметрологія» за період з 01.01.2011 року по 31.05.2014 року (Додатки).

ДП «Одесастандартметрологія» із висновками, викладеними в акті ревізії не погодилося та надало відповідні заперечення до акту ревізії.

За результатами опрацювання заперечень позивача, ДФІ в Одеській області 30.09.2014 року було затверджено висновок на заперечення ДП «Одесастандартметрологія» по акту ревізії, яким заперечення позивача прийняті не були, а враховані як пояснення. 03 жовтня 2014 року на адресу ДП «Одесастандартметрологія» ДФІ в Одеській області надіслано вимогу щодо усунення виявлених в ході ревізії порушень № 15-08-23-14/9336 від 03.10.2014 року. Відтак, письмова вимога, на підтвердження наявності порушень та недоліків у фінансово-господарській діяльності ДП «Одесастандартметрологія», містить посилання на акт ревізії від № 08-11/163 від 02.09.2014 року та висновки викладені в ньому.

Пунктом 7 вказаної вимоги позивача зобов'язано відобразити дебіторську заборгованість за невиконані роботи, стягнути з ТОВ «Софтсервис» кошти у сумі 527 867,53 грн. Вказаний пункт вимоги, обґрунтований тим, що в порушення п. 2.7 Методики визначення вартості метрологічних робіт і послуг, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 15.06.2012 року № 706, п. 1 ст. 628, ст. 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, умовам договорів, п. 12 додатку № 2 Переліку видів робіт підвищеної небезпеки та п. 6 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107, п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» без фактично отриманих метрологічних послуг від TOB «Софтсервис», списано на видатки ДП «Одесастандартметрологія» коштів у загальній сумі 527 867,53 грн., що призвело до матеріальної шкоди (збиткам) підприємству на вказану суму, яка зазначена в Додатках 43-63 акту.

Не погодившись з вищезазначеними порушеннями, виявленими відповідачем в ході проведення ревізії та відповідно з висновками акту ревізії в частині цих порушень, вважаючи п. 7 письмової вимоги № 15-08-23-14/9336 від 03.10.2014 року ДФІ в Одеській області незаконним та необґрунтованим, ДП «Одесастандартметрологія», оскаржило його в судовому порядку, вимагаючи скасування п. 7 вимоги ДФІ в Одеській області № 15-08-23-14/9336 від 03.10.2014 року.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Згідно п. 7 ст. 10 Закону органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно п. 3 ст. 8 Закону органу державного фінансового контролю також надано право вживати в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції , що державна фінансова інспекція України утворена відповідно до п. 1 Указу Президента України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 09.12.2010 року № 1085/2010 шляхом реорганізації Головного контрольно-ревізійного управління України.

Відповідно вимог до п. 1 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю. Відповідно до п.п. 15 п. 6 цього Положення, Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Згідно з Положенням про державні фінансові інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.10.2011 року № 1236, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 жовтня 2011 р. за № 1212/19950 (надалі, положення № 1236), Державні фінансові інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підпорядковуються Державній фінансовій інспекції України (далі - Держфінінспекція) та є її територіальними органами.

Абзацем 1 п. 4.1 Положення № 1236 визначено, що інспекція, відповідно до покладеного на неї завдання здійснює державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів.

Відповідно до вимог п. 4.3 Положення № 1236 Інспекція вживає в установленому порядку заходів щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до вимог п. 6.13 Положення № 1236, Державні фінансові інспекції у районах, містах та міжрайонні, об'єднані в районах та містах державні фінансові інспекції мають право в установленому порядку пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до вимог цього закону плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державної контрольно-ревізійної служби і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія.

Порядок проведення Державною фінансовою інспекцією інспектування встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 «Про затвердження Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами».

Відповідно до вимог «Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20.04.2006 року (далі - Порядок № 550) посадові особи контролюючого органу мають право, зокрема, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний контролюючий орган з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень (п. 46). Пунктом 49 Порядку № 550 визначено, що у разі коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкта контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, контролюючий орган ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних, осіб.

Крім того пунктом 50 Порядку № 550 визначено, що за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Надаючи правову оцінку вимозі суб'єкта владних повноважень № 15-08-23-14/9336 від 03.10.2014 року, що оскаржена у вищезазначеній частині (п. 7), суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до умов договору від 10.10.2012 року № Е-12-993 НЮ укладеного між ДП «Одесастандартметрологія» та ДП «Одеська залізниця», працівники підприємства виконували послуги по здійсненню державного метрологічного контролю, згідно з переліком ЗВТ, визначеного у додатку № 1 до договору (а.с. 55-59 том 1). Згідно з п.2.2 умов договору вартість метрологічних робіт визначається у відповідності з додатком № 1 та калькуляціями. Ці калькуляції складаються на підставі вказаних розрахунків вартості метрологічних робіт, які складаються структурним підрозділом, який безпосередньо виконує метрологічні роботи за договором, та узгоджуються сторонами договору. Загальна вартість робіт по вказаному договору склала 397 556,65 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт від 29.12.2013 року № МА-985, ДП «Одесастандартметрологія» надало комплекс метрологічних робіт, пов'язаних з ДМА вимірювальних трансформаторів, які застосовуються в ланцюгах АСКУЕ з виїздом до замовника на загальну суму 397 556,65 грн. (а.с. 59 том 1).

В акті ревізії зазначено, що в суму договору від 10.10.2012 року № Е-12-993 НЮ укладеного між ДП «Одесастандартметрологія» та ДП «Одеська залізниця», витрат, пов'язаних із залученням співвиконавців, не закладено. Проте, виходячи зі змісту вказаних розрахунків до договору від 10.10.2012 року № Е-12-993 НЮ, в них враховані витрати на організацію робочого місця, що включають в себе витрати пов'язані із залученням співвиконавців.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції , що у відповідності з положеннями договорів про надання послуг між ДП «Одесастандартметрологія» та «ТOB «Софтсервіс» № НП 05/1112 від 26.11.2012 року, № НП 02/1112 від 26.11.2012 року, № НП 03/1112 від 26.11.2012 року, №НП 04/1112 від 26.11.2012 року, TOB «Софтсервіс» бере на себе зобов'язання надати послуги ДП «Одесастандартметрологія» по організації проведення державного метрологічного контролю вимірювальних трансформаторів на об'єктах, а саме - організація робочого місця (а.с. 60-79 том 1). Загальна вартість робіт по вказаним договорам становила 198 000,00 грн. При цьому, судами встановлено, що для часткового виконання вищезазначених робіт ТОВ «Софтсервіс» було залучено ТОВ «Будівельна компанія «Підземшляхбуд», з яким ТОВ «Софтсервіс» були укладені наступні договори від 27.11.2012 року № СПНП 05/1112, № СПНП 03/1112, № СПНП 04/1112, № СПНП 02/1112 про надання послуг. На підтвердження умов виконання даних договорів позивачем суду надано копії самих договорів та актів надання послуг за вказаними договорами (а.с. 107-128 том 3).

Відповідно до умов договору від 20.11.2013 року № Е-13-1633 НЮ укладеного між ДП «Одесастандартметрологія» та ДП «Одеська залізниця», працівники підприємства виконували послуги по здійсненню державного метрологічного контролю, згідно з переліком вимірювальних каналів (ВК), визначених у додатку № 1 до договору та розраховується вартість проведення метрологічних робіт згідно калькуляції (додаток № 2) (а.с. 30 - 39 том 1). Загальна вартість робіт по вказаному договору склала 349 945,34 грн.

Відповідно до актів виконаних робіт від 27.12.2013 року №№ МА-1156, МА-1159, МА-18717, МА-1162, МА-1161, МА-1163, МА-18716, ДП «Одесастандартметрологія» в повному обсязі надало послуги ДП «Одеська залізниця» по комплексу метрологічних робіт, пов'язаних з повіркою (АСКОЕ) по ЕЧ-1, ЕЧ-2, ЕЧ-3, ЕЧ-4, ЕЧ-5, ЕЧ-6, ЕЧ-8 на загальну суму 349 945,34 грн. (а.с. 33-39 том 1).

В акті ревізії вказано, що в суму договору від 20.11.2013 року № Е-13-1633 НЮ укладеного між ДП «Одесастандартметрології» та ДП «Одеська залізниця», не закладено витрат, пов'язаних із залученням співвиконавців. Але, виходячи зі змісту вказаних розрахунків вартості метрологічних робіт до договору від 20.11.2013 року № Е-13-1633 враховані витрати на організацію державного метрологічного контролю.

У відповідності з положеннями договору про надання послуг між ДП «Одесастандартметрологія» та TOB «Софтсервіс» № НП 02/1213 від 10.12.2013 року, TOB «Софтсервіс» бере на себе зобов'язання надати послуги ДП «Одесастандартметрологія» по організації проведення державного метрологічного контролю вимірювальних каналів (ВК) автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії по об'єктам (а.с. 40-44 том 1). Загальна вартість робіт по вказаному договору становила 140 795,00 грн. При цьому, судами встановлено, що для часткового виконання вищезазначених робіт ТОВ «Софтсервіс» було залучено ТОВ «СКМПН», з яким ТОВ «Софтсервіс» було укладено договір від 18.12.2013 року № СПНП 1801/1213 про надання послуг (а.с. 140-145 том 3).

Відповідно до умов договору від 09.12.2013 року № 125-В-ОДФ-13 укладеного між ДП «Одесастандартметрології» та ДП «Адміністрація морських портів України», працівники підприємства працівники виконували послуги (роботи) по калібруванню засобів вимірювання автоматизованої системи обліку електроенергії (АСОЕ) (а.с. 16-18 том 1). Згідно з п.2.2 умов вказаного договору вартість робіт складає згідно з протоколом узгодження договірної ціни на виконання послуг (робіт) по калібруванню засобів вимірювання автоматизованої системи обліку електроенергії (АСОЕ). Загальна вартість робіт по вказаному договору становила 285 562,19 грн.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до актів виконаних робіт від 25.12.2013 року № МА-659, МА-852, МА-660, МА-683, ДП «Одесастандартметрологія» надало послуги ДП «Адміністрація морських портів України» по повірки трансформаторів, атестації вимірювальних каналів АСОЕ та інші на загальну суму 285 562,19 грн. (а.с. 21-24 том 1).

Відповідно до протоколу узгодження договірної ціни на виконання послуг (робіт) по калібруванню засобів вимірювання автоматизованої системи обліку електроенергії (а.с. 19-20 том 1) вартість послуг розраховувалась відповідно до коду ЗВТ згідно збірника норм часу на повірку на повірку ЗВТ (тобто за основу розрахунку використовувалась заробітна плата працівників ДП «Одесастандартметрології») та вартість інших послуг (в т.ч. організація робочого місця повірника) визначалась на договірних засадах. В акті ревізії зазначено, що в протоколі узгодження договірної ціни вказана позиція «Організація робочого місця повірника», проте при формуванні висновків цей факт не взято до уваги.

У відповідності з положеннями договору про надання послуг між ДП «Одесастандартметрологія» та TOB «Софтсервіс» № НП 01/1213 від 10.12.2013 року (а.с. 25-28 том 1), TOB «Софтсервіс» бере на себе зобов'язання надати послуги ДП «Одесастандартметрологія» по організації проведення державного метрологічного контролю вимірювальних трансформаторів струму та напруги на об'єктах, а саме - організація робочого місця. Вартість робіт по вказаному договору становила 129 204,53 грн. При цьому, судами встановлено, що для часткового виконання вищезазначених робіт ТОВ «Софтсервіс» було залучено ТОВ «СКМПН», з яким ТОВ «Софтсервіс» було укладено договір від 18.12.2013 року № СПНП 1802/1213 про надання послуг (а.с. 136-139 том 3). На підтвердження факту виконання робіт за вказаним договором позивачем надано копії актів про надання послуг (а.с. 133-135 том 3).

При цьому, суд першої інстанції вірно критично поставився до тверджень відповідача щодо відсутності факту перетинання працівниками ТОВ «Софтсервис» пішохідного прохідного пункту, через який здійснюється прохід на територію ДП «Адміністрація морських портів України», оскільки у додатках до акту ревізії містяться докази щодо реєстрації тимчасових разових перепусток лише відносно одного пішохідного прохідного пункту, а згідно інформації, наявної в листі ДП «Адміністрація морських портів України» № 33/1440 від 14.11.2014 року таких пішохідних прохідних пунктів на території 8 (а.с. 17-18 то 4, 88 том 5).

Відповідно до умов договору від 15.08.2013 року № МД-2422 укладеного між ДП «Одесастандартметрології» та ДП «ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», працівники підприємства виконували метрологічні роботи: повірки трансформаторів струму, трансформаторів напруги та їх вторинних кіл згідно заявки замовника та протоколу погодження ціни (а.с. 46-48 том 1). Загальна вартість робіт по вказаному договору склала 120 543,47 грн. Відповідно до акту виконаних робіт від 19.12.2013 року № МА-10398, ДП «Одесастандартметрологія» надало послуги ДП «ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» по повірці трансформаторів струму, трансформаторів напруги та їх вторинних кіл на загальну суму 120 543,47 грн. Згідно з вказаним актом, вартість робіт складається з вимірювання вторинного навантаження вимірювальних трансформаторів з виїздом до замовника та повірки вимірювальних трансформаторів, транспортні витрати (пересувна повір очна), витрати на відрядження та проживання (а.с. 48 том 1).

В акті ревізії зазначено, що в суму договору від 15.08.2013 року № МД-2422 укладеного між ДП «Одесастандартметрології» та ДП «ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», не закладено витрат, пов'язаних із залученням співвиконавців. Проте, виходячи зі змісту вказаних розрахунків до договору від 15.08.2013 року № МД-2422, в позиції «ОРМ» враховані витрати на організацію робочого місця.

У відповідності з положеннями договору про надання послуг між ДП «Одесастандартметрологія» та TOB «Софтсервіс» № НП 01/0813 від 26.08.2013 року, TOB «Софтсервіс» бере на себе зобов'язання надати послуги ДП «Одесастандартметрологія» по організації проведення державного метрологічного контролю вимірювальних трансформаторів на об'єктах та доставку обладнання та повірників до місця проведення робіт, а саме - організація робочого місця (а.с. 49-52 том 1). Вартість робіт по даному договору склала 59 868,00 грн. При цьому, судами встановлено, що для часткового виконання вищезазначених робіт ТОВ «Софтсервіс» було залучено ТОВ «Грюн Вальд», з яким ТОВ «Софтсервіс» було укладено договір від 29.08.2013 року № СПНП 2901/0813 про надання послуг (а.с. 129-132 том 3). На підтвердження факту виконання робіт за вказаним договором позивачем надано копію акту про надання послуг (а.с.128 том 3).

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції , що з вищевикладеного вбачається, що у повній відповідності з п. 2.7 Методики визначення вартості метрологічних робіт і послуг, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 15.06.2012 року № 706, витрати, що не враховані у вартості розрахункової калькуляційної одиниці часу та пов'язані з виконанням конкретних метрологічних робіт і послуг (придбання специфічних матеріалів, комплектуючих виробів, послуги співвиконавців, транспортні та митні платежі тощо) зараховуються додатково до вартості метрологічних робіт і послуг за погодженням із замовником.

У відповідності зі ст. 180 Господарського кодексу України ціна договору є істотною умовою, тобто такою, щодо якої сторони обов'язково мають дійти згоди для підписання договору. Оскільки загальна сума договору формується на підставі розрахунків вартості метрологічних робіт, які враховують витрати на організацію робочого місця, тобто фактично витрати на послуги співвиконавця, ДП «Одеська залізниця», «Адміністрація морських портів України» та ДП «ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» підписуючи договори на надання метрологічних послуг, погодилася з ціною, умовами та обсягами робіт, які заявлені у договорі. В подальшому ніяких претензій до ДП «Одесастандартметрологія» в ході виконання спеціалістами своїх обов'язків по вказаним договорам не надходило, акти виконаних робіт підписано з обох сторін, та до результатів виконання договору, підтвердженого технічної документацією, зауважень та претензій не було. Наведене не оспорювали в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ні апелянт ні позивач у справі.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом, який підтверджує факт виконання послуг, робіт та є підставою для відображення витрат у бухгалтерському обліку, є акт виконаних робіт. Судами встановлено, що акти про надання послуг складені між ДП «Одесастандартметрологія» та TOB «Софтсервіс» № 03/1112, 04/1112, 02/1112, 05/1112 від 29.12.2012 року, №02/1213 від 25.12.2013 року, №01/1213 від 25.12.2013 року, №01/0813 від 10.09.2013 року підписані без зауважень обома сторонами та проведені у бухгалтерському обліку ДП «Одесастандартметрологія» (а.с. 29, 45, 53,64, 69, 74, 79 том 1).

Як вбачається з акту ревізії, відповідач дійшов висновку щодо неправомірного списання позивачем на видатки коштів у загальній сумі 527 867,53 грн. без фактичного отримання метрологічних послуг від ТОВ «Софтсервис», внаслідок не підтвердження в ході зустрічної звірки ТОВ «Софтсервис» фактичного виконання окремих метрологічних робіт (організація робочого місця, тощо) співвиконавцями - ТОВ «Грюн Вальд», ТОВ «СКМПН», ТОВ «БК «Підземшляхбуд».

Суди з даним висновком не погоджуються тому, що в акті ревізії висновки про відсутність фактичного отримання позивачем метрологічних послуг від ТОВ «Софтсервис» з залученням останнім, співвиконавців - ТОВ «Грюн Вальд», ТОВ «СКМПН», ТОВ «БК «Підземшляхбуд» за укладеними вище договорами ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що жодних доказів про самостійне дослідження ДФІ в Одеській області обставин укладання договорів, зокрема, між ТОВ «Софтсервис» та «Грюн Вальд», ТОВ «СКМПН», ТОВ «БК «Підземшляхбуд», предметів даних правочинів, змісту прав та обов'язків сторін за ними, повноважень фізичних осіб, які від імені суб'єктів господарювання укладали ці правочини, обізнаності суб'єктів господарювання щодо обставин діяльності один одного, дійсних намірів сторін правочину, наявності чи відсутності розумних економічних чинників на укладання правочинів, подальшого руху сплачених позивачем грошових коштів, акт ревізії не містить. При цьому, надані позивачем в ході судового розгляду справи документи підтверджують фактичне отримання позивачем метрологічних послуг від ТОВ «Софтсервис». При цьому, види послуг, які надавались позивачу ТОВ «Софтсервис» по всім вищезазначеним договорам, не потребують наявності у вказаного підприємства спеціального дозволу чи ліцензії.

Відповідно до вимог ст. 3 ГК України господарська діяльність - це діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно Національного класифікатора України, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 26.12.2005 року №375 (з наступними змінами і доповненнями), економічна діяльність - це процес виробництва продукції (товарів, послуг), який здійснюється з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічна діяльність характеризується витратами на виробництва, процесом виробництва та випуску продукції.

Згідно ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч. 1 ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Правовими наслідками укладення правочину є виникнення у сторін такого договору взаємних прав та обов'язків з їх подальшою реалізацією.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки укладені ДП «Одесастандартметрологія» з TOB «Софтсервіс» договори були укладені сторонами, скріплені печатками та підписами, сторонами виконані зобов'язання за ними (сплачені кошти, надано послуги), то відповідно вказані договори не можуть вважатися такими, що здійсненні без фактичного отримання метрологічних послуг, у зв'язку з чим відповідачем зроблено необґрунтований висновок про списання ДП «Одесастандартметрологія» коштів на видатки без фактичного отримання метрологічних послуг, тобто про фіктивний характер господарських операцій за укладеними договорами. Натомість, укладені між TOB «Софтсервис» та ДП «Одесастандартметрологія» договори № НП 05/1112 від 26.11.2012 року, № НП 02/1112 від 26.11.2012 року, № НП 03/1112 від 26.11.2012 року, №НП 04/1112 від 26.11.2012 року, № НП 02/1213 від 10.12.2013 року, № НП 01/1213 від 10.12.2013 року, № НП 01/0813 від 26.08.2013 року, підтверджують реальність господарських операцій за ними первинними документами, що містяться в матеріалах ревізії, а саме актами про надання послуг.

Відповідно до вимог ч.1 ст.208 ГК України якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а в разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також усе належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише в однієї зі сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Частиною 1 статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Зміст наведеної норми свідчить на користь висновку, що законодавець відокремив порушення публічного порядку від інших підстав нікчемності правочинів та передбачив наявність умислу сторін (сторони) на незаконний результат, а також суперечність його публічно-правовим актам держави.

Зважаючи на те, що публічний порядок держави порушується у разі недотримання нормативних актів, у яких він закріплений, а ухилення від сплати податків, на факт якого податковий орган посилається як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, є злочином, відповідальність за який встановлена Кримінальним кодексом України, суд вважає, що за обставин, які склалися визначенню правочину як такого, що порушує публічний порядок, повинен передувати вирок суду про притягнення учасника (учасників) такого правочину до кримінальної відповідальності, який би набрав законної сили.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Вищого адміністративного суду України від 02.09.2010 року № К-23029/07.

Крім того, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що укладаючи договори на про надання послуг з ТОВ «Софтсервис», позивач правомірно виходив з наступного: а) станом на дату укладення договорів ТОВ «Софтсервис» був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та не перебував в стані припинення; б) станом на дату укладення договорів ТОВ «Софтсервис» перебував на обліку в органах доходів і зборів та не мав податкового боргу; в) директором ТОВ «Софтсервис» були надані всі передбачені законодавством статутні та реєстраційні документи, зокрема: статут товариства, виписка про державну реєстрацію, свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ, які наявні в матеріалах справи.

Таким чином, висновки ДФІ в Одеській області щодо не підтвердження факту отримання позивачем метрологічних послуг від ТОВ «Софтсервис», не підтверджено жодними доказами, а позивач правомірно, у відповідності з вимогами чинного законодавства уклав господарські договори з вказаним контрагентом. Надані позивачем докази підтверджують, що ТОВ «Софтсервис» у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов'язання за вищезазначеними договорами про надання послуг, а позивач оплатив вартість отриманих послуг. Наявність договорів, актів про надання послуг, протоколів узгодження цін, розрахунків до договорів згідно заявок, рахунків, банківських виписок, нарядів-допусків, калькуляцій, фактичне надання послуг, а також наявність первинної документації за правовідносинами між ТОВ «Софтсервис» та співвиконавцями є переконливим доказом відсутності з боку позивача порушень встановлених у акті ревізії.

Перелічені документи свідчать, що сторонами вказаних вище правочинів, були дотриманні норми чинного законодавства, протиправний умисел, при укладанні правочинів, був відсутній, правочини були реальними і вчинялися за всіма правилами укладання договорів, були спрямовані на реальне настання правових наслідків, а тому, висновки відповідача є повністю необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлені обставини, які у своїй сукупності свідчать про виконання сторонами умов договорів, відсутність факту зайво сплачених коштів та нанесення матеріальної шкоди (збитків) ДП «Одесастандартметрологія». При цьому, на користь своїх висновків Державна фінансова інспекція в Одеській області не надала жодного доказу і не обґрунтувала їх.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 09.02.2015 року.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький