Справа № 2а/0470/3282/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/61186/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С. Я.

Зайця В.С.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Дніпропетровської митниці на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2011 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Дніпропетровської митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про скасування рішення та стягнення надмірно сплачених коштів,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2011 року позов публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" задоволено частково. Скасовано рішення Дніпропетровської митниці, оформленого листом від 23 грудня 2010 року №17-07-2/9768 «Щодо повернення мита». В іншій частині в позові відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові скасовано. Позов задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" суму надмірно сплаченого мита у розмірі 29 064, 91 грн. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями, митний орган звернувся з касаційною скаргою та просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, 19.11.2010 року позивач звернувся до Дніпропетровської митниці та Криворізької митниці із заявами про повернення мита, надмірно сплаченого до бюджету в розмірі 29064, 91 грн. додавши до заяв:

- аркуші з позначенням « 3/8» комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (ВМД № 113020000/8/002392 від 04.04.2008 року (оригінал);

- декларацію митної вартості №113020000/8/002392 від 04.04.2008 року (копія);

- копії ВМД та ДМВ № 113020000/8/002273 від 31.03.2008 року;

- розрахунок суми надмірно сплаченого мита.

За результатом розгляду наведених заяв позивача Дніпропетровською митницею було прийнято рішення, оформлене листом від 23.12.2010 року №17-07-2/9768, яким було повідомлено, що станом на 08.12.2010 року у Дніпропетровської митниці, яка є правонаступником Криворізької митниці, відсутні законні підстави для прийняття рішення про повернення суми мита по даній заяві.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій вказали, зокрема, що оскільки постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2011 року у іншій адміністративній справі №2а-7235/08/0470 встановлено безпідставність застосування митним органом методу визначення митної вартості за ціною договору ідентичних товарів і правильність застосування митної вартості, заявленої декларантом, а відтак встановлений факт надмірно сплаченого позивачем мита у розмірі 29064, 91 грн.

Колегія суддів вказує на передчасність зазначених висновків судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на таке.

Так, відповідно до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007р. №618, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

Однак, судами попередніх інстанцій не було досліджено дотримання позивачем законодавчо встановленої процедури повернення надмірно сплачених митних платежів.

При цьому, висновки судів першої та апеляційної інстанцій базувались виключно на неправомірності застосування митним органом методу визначення митної вартості за ціною договору ідентичних товарів і правильності застосування митної вартості, заявленої декларантом, що не є достатнім при вирішення питання про повернення надмірно сплаченого мита.

Вказаним обставинам суди попередніх інстанцій оцінки не надали, що ставить під сумнів законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень. При цьому, оскільки суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, колегія суддів приходить до висновку про скасування судових рішень та направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, ухвалені у даній справі судові рішення названим вимогам процесуального закону не відповідають.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2011 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: