Справа № 524/6097/14-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 р.Справа № 524/6097/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.12.2014р. по справі № 524/6097/14-а за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавської області, заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Коноз Віталія Миколайовича; третя особа - ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанов про накладення штрафу, стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій,-

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області, 07.07.2014 р. звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом, в якій з урахуванням уточнень прохав суд визнати незаконними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Коноза Віталія Миколайовича щодо винесення постанови про накладення штрафу в сумі 680,00 грн. від 20 червня 2014 року, постанови про накладення штрафу в сумі 1360,00 грн. від 30 вересня 2014 року, постанова про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 13600,00 грн. від 29 вересня 2014 року, постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 51,87 грн. від 29 вересня 2014 року по виконавчому провадженню ВП № 39629754 та скасувати ці постанови.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.12.2014р. позов Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавської області, заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Коноз Віталія Миколайовича; третя особа - ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанов про накладення штрафу, стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій було задоволено.

Визнано незаконними дії старшого державного виконавця та заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Полтавській області Коноза Віталія Миколайовича щодо ухвалення по виконавчому провадженню ВП № 39629754 постанови від 20 червня 2014 року про накладення штрафу на Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці в розмірі 680 грн., постанови від 30 вересня 2014 року про накладення штрафу на Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці в розмірі 1360 грн., постанов від 29 вересня 2014 року про стягнення з Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці як з боржника виконавчого збору на суму 1360 грн. та витрат на проведення виконавчих дій на суму 51,87 грн.

Скасовано постанови старшого державного виконавця та заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Полтавській області Коноза Віталія Миколайовича по виконавчому провадженню ВП №39629754 від 20 червня 2014 року про накладення штрафу на Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці в розмірі 680 грн., постанови від 30 вересня 2014 року про накладення штрафу на Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці в розмірі 1360 грн., постанов від 29 вересня 2014 року про стягнення з Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці, як з боржника виконавчого збору на суму 1360 грн. та витрат на проведення виконавчих дій на суму 51,87 грн.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції, просить скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.12.2014р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18 серпня 2010 року по адміністративній справі № 2а-1504/2010 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, позови було задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці провести перерахунок щомісячної основної державної та щомісячної додаткової пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району м. Кременчуці Полтавської області нарахувати ОСОБА_1 несплачені у повному обсязі суми щомісячної основної державної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІ групи у відповідності до вимог частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як інваліду ІІ групи у відповідності до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру 75% мінімальної пенсії за віком, частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 січня 2007 року по час прийняття рішення, за виключенням періоду з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року, та з врахуванням проведених виплат.

Зобов'язано Пенсійний Фонд України здійснити дії по виплаті ОСОБА_1 у повному обсязі суми щомісячної основної державної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІ групи у відповідності до вимог частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як інваліду ІІ групи у відповідності до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру 75% мінімальної пенсії за віком, частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 січня 2007 року по час прийняття рішення, за виключенням періоду з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року, та з врахуванням проведених виплат.

В іншій частині позову ОСОБА_1. - відмовлено.

Судові витрати віднесено за рахунок держави.

Вказана постанова суду набрала законної сили 15 вересня 2011 року. На виконання цієї постанови суду було видано 27 жовтня 2011 року виконавчий лист № 2а-1504/2010 на підставі якого постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Солодовником В.М. було відкрито виконавче провадження ВП № 32922420.

Ухвалами Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28 лютого 2012 року було здійснено виправлення описки у виконавчому листі та замінено сторони виконавчого провадження - боржника з управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці на управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці.

Позивач своїм листом від 26 червня 2012 року повідомив орган ДВС про здійснення ОСОБА_1 перерахунку розміру її пенсії з 01 січня 2007 року.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Мороз С.В. від 30 липня 2012 року вказане виконавче провадження було закінчено.

Автозаводським районним судом м. Кременчука за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 05 червня 2013 року було видано дублікат виконавчого листа на виконання постанови суду від 18 серпня 2010 року, на підставі якого постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Коноза В.М. було відкрито виконавче провадження ВП № 39629754.

Листом від 19 вересня 2013 року позивач повідомив фактично повторно відповідача про виконання постанови суду з посиланням на лист від 26 червня 2012 року.

У ході здійснення цього виконавчого провадження постановами старшого державного виконавця та заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Полтавській області Коноза Віталія Миколайовича по вказаному виконавчому провадженню ВП №39629754 від 20 червня 2014 року було накладено штраф на позивача в розмірі 680 грн., від 30 вересня 2014 року було накладено штраф на позивача в розмірі 1360 грн., від 29 вересня 2014 року стягнуто з позивача, як з боржника, виконавчого збору на суму 1360 грн. та витрат на проведення виконавчих дій на суму 51,87 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що державним виконавцем не було враховано, що позивач виконав постанову суду від 18 серпня 2010 року в частині, що стосувалася саме цього управління Пенсійного Фонду України щодо перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 ще у червні 2012 року. Інші вимоги за вказаною постановою суду стосувалися покладення зобов'язання саме на Пенсійний Фонд України по виплаті ОСОБА_1 розмірів перерахованої пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 6 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (стаття 11 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач після отримання листа відділу примусового виконання рішень про добровільне виконання рішення суду та постанови про відкриття виконавчого провадження № 32922420, своїм листом від 26 червня 2012 року повідомив орган ДВС про здійснення ОСОБА_1 перерахунку розміру її пенсії з 01 січня 2007 року.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню зокрема у разі: повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем 30.07.2012 р. постановою було закінчено виконавче провадження № 32922420, керуючись п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Колегія судів вказує на те, що згідно з Законом України "Про виконавче провадження" у державного виконавця відсутні законні підстави для повторного виконання судового рішення, виконання якого закінчено у відповідності до п. 11 ст. 49 цього Закону.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем було повідомлено державного виконавця про самостійне виконавчого листа № 2а-1504/2010, виданого 27.10.2011 р. та здійснено перерахування пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2007 р. Щодо здійснення дій по виплаті вказаної пенсії, то вказане було покладено на Пенсійний фонд України.

Тобто, Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області, в частині, що стосувалося їх, виконало в повному обсязі рішення суду, про що і свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження № 32922420. Відповідач та третя особа не надали доказів які б спростовували вищезазначене.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 цього Закону саме у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

На підставі вищезазначеного колегія судів вважає, що у державного виконавця відсутні були підстави для застосування заходів примусового характеру до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області, а тому дії старшого державного виконавця та заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Полтавській області Коноза Віталія Миколайовича щодо ухвалення по виконавчому провадженню ВП № 39629754 постанови від 20 червня 2014 року про накладення штрафу на Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці в розмірі 680 грн., постанови від 30 вересня 2014 року про накладення штрафу на Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці в розмірі 1360 грн., постанов від 29 вересня 2014 року про стягнення з Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці як з боржника виконавчого збору на суму 1360 грн. та витрат на проведення виконавчих дій на суму 51,87 грн. є неправомірними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.12.2014р. по справі № 524/6097/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. Пянова Я.В.