Справа № 2а-4900/12/2070
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 р. Справа № 2а-4900/12/2070
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Шульги В.Т., Краснікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці Міндоходів на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2014р. по справі № 2а-4900/12/2070

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці Міндоходів , Іванова Сергія Володимировича - начальника Харківської обласної митниці

про визнання незаконним та скасування наказу та зобов"язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ( далі - позивач, ОСОБА_1) звернулася до суду з позовом до Харківської обласної митниці, Іванова Сергія Володимировича начальника Харківської обласної митниці Державної служби України, в якому просила суд визнати незаконним та скасувати наказ начальника Харківської обласної митниці № 244-к від 16.03.2012 року про звільнення ОСОБА_1; зобов'язати начальника Харківської обласної митниці Державної митної служби України поновити інспектора митної служби 2 рангу ОСОБА_1 на відповідній посаді в штаті Харківської обласної митниці Державної митної служби України, як особу, що користується переважним правом на залишення на роботі; зобов'язати Харківську обласну митницю виплатити інспектору митної служби 2 рангу ОСОБА_1. грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20.03.2012 року до часу постановлення рішення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2014 року задоволений частково адміністративний позов ОСОБА_1

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника Харківської митниці Міндоходів №244-к від 16.03.2012 р. про звільнення ОСОБА_1

Зобов'язано начальника Харківської митниці Міндоходів поновити інспектора митної служби 2 рангу ОСОБА_1 на відповідній посаді в штаті Харківської митниці Міндоходів, як особу, що користується переважним правом на залишенні на роботі.

Зобов*язано Харківську митницю виплатити інспектору митної служби 2 рангу ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з відрахуванням різниці заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи за період з 20.03.2012 р. по 30.10.2014 р.

Не погодившись з даною постановою суду Харківська митниця Міндоходів (далі - Харківська митниця) подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати постанову Харківського окружного адміністративного від 30.10.2014 по справі № 2а-4900/12/2070 про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Харківської обласної митниці, начальника Харківської обласної митниці Іванова С.В. та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що на виконання наказів Держмитслужби України від 05.12.2011 № 1025 «Про затвердження Примірної структури регіональної митниці, митниці та Вимог до штатної структури регіональної митниці, митниці» та від 05.12.2011 № 1026 «Про затвердження граничної чисельності працівників митних органів, спеціалізованих митних установ і організацій» наказом Харківської обласної митниці від 26.12.2011 № 1455 введено в дію з 27.12.2011 структуру та штатний розпис Харківської обласної митниці на 2011 рік, затверджені Головою Держмитслужби України 26.12.2011 за № 25/6-166, згідно з яким кількість штатних одиниць дорівнює 874. Була змінена структура Харківської обласної митниці та на 154 посади зменшилась штатна чисельність працівників митниці (з 1028 посад до 874 посад). У новій структурі митниці відділ власної безпеки Магістральної митниці, де працювала позивачка, відсутній в структурі митниці та функції колишнього відділу власної безпеки виконували 2 головних інспектори з питань протидії корупції.

Після зміни зони діяльності Харківської митниці у 2008 році шляхом приєднання до неї Магістральної митниці ОСОБА_1 2 місяці працювала у відділі інформаційної роботи та митної статистики, після чого була переведена до відділу адміністрування митних платежів (далі - ВАМП), де працювала до моменту звільнення.

Відділ інформаційної роботи та митної статистики після введення в дію у грудні 2012 року нової структури та штатного розпису митниці також поєднав у собі функції двох підрозділів. Створений підрозділ - відділ митних інформаційних технологій (далі - ВМІТ) зараз має штатну чисельність 32 одиниці та поєднує в собі функції колишнього відділу інформаційної роботи та митної статистики (мав штатну чисельність 37 одиниць) та відділу технічних засобів митного контролю (мав штатну чисельність 8 одиниць). Тобто, штатна чисельність підрозділу зменшена на 13 одиниць.

Новостворений підрозділ відділу митних платежів (далі - ВМП) об'єднував в собі функції двох підрозділів: ВАМП (було 28 штатних одиниць) та ВКМВ та КТ (було 30 штатних одиниць) та мав штатну чисельність 40 одиниць (мінус 18 співробітників з двох підрозділів). Сектор апеляцій був відсутній у складі відділу митних платежів. Посада провідного інспектора сектору апеляцій відділу адміністрування питних платежів не передбачена в штатному розписі митниці.

На час скорочення штатної чисельності штатна чисельність сектору апеляцій складала 3 одиниці: начальник сектору (вакантна посада), посада головного інспектора та посада провідного інспектора, на якій працювала ОСОБА_6 ОСОБА_7, яка перебувала на посаді головного інспектора знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 6 років. На цій же посаді головного інспектора сектору апеляцій ВАМП на період відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_7 працювала ОСОБА_8, яка перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років. Тобто, з трьох співробітників сектору, якого не було передбачено в новій структурі, до двох встановлені заборони щодо звільнення. При такому складі підрозділу працевлаштовані ОСОБА_7 і ОСОБА_9, до яких встановлені заборони щодо звільнення.

Штатна чисельність інших підрозділів митниці також підлягала скороченню. Водночас, в штатному розписі митниці відсутні підрозділи, що виконували б споріднені з ВМП функції.

Досвіду роботи в інших підрозділах митниці у ОСОБА_1 не було. Тому, не зважаючи на те, що в неї відсутні дисциплінарні стягнення та ОСОБА_1 наявність достатнього рівня професійної підготовки (критерії, якими керувалась Рада по роботі з кадрами при Харківській обласній митниці при визначенні кола осіб, які можуть бути звільнені з митниці), в умовах скорочення штатної чисельності митниці на 15% керівництвом митниці було прийняте рішення не пропонувати ОСОБА_1 посади в інших підрозділах митниці.

29-30 грудня 2011 року Радою по роботі з кадрами при Харківській обласній митниці (далі - Рада по роботі з кадрами) проведені співбесіди з особовим складом Харківської обласної митниці. Даною Радою розглянуті результати роботи кожного працівника за попередні роки з метою встановлення кола працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, визначене коло осіб, які можуть бути звільнені з Харківської обласної митниці у відповідності до пункту 1 статті 40 КЗпП України. При проведенні співбесіди з ОСОБА_1 на питання щодо наявності в неї пільг та переваг вона інформувала Раду про їх відсутність.

ОСОБА_1 не зверталась у письмовій формі до Харківської обласної митниці з питання переведення її на декретну посаду.

ОСОБА_1 не перебувала у кадровому резерві на 2012 рік у Харківській обласній митниці на дату звільнення. Термін перебування ОСОБА_1 у кадровому резерві сплинув 31.12.2011 у зв'язку з тим, що вона була зарахована до кадрового резерву на 2011 рік.

Вважає, що позивачці правомірно не було запропоновано під час звільнення посаду аналогічну зайнятій або раніше зайнятій в штаті Харківської обласної митниці.

Оцінка продуктивності праці і кваліфікації позивача та інших посадових осіб відповідача, ділових та особистих якостей при виконанні службових обов'язків державним службовцем у відповідності до займаної посади, які були взяті за основу при прийнятті спірного наказу, на думку апелянта є прерогативою у першу чергу безпосередньо керівника відповідного органу Держмитслужби України, який і визначав рівень продуктивності та кваліфікації підлеглих працівників і не може бути замінена оцінкою іншої особи у зв'язку з тим, що у такому випадку це буде втручанням в компетенцію відповідача.

Засідання Ради по роботі з кадрами при Харківській обласній митниці відбувалися за участі голови профспілкового комітету ОСОБА_12

Апелянт вважає, що судом першої інстанції застосовано положення ст.43 КЗпП України, які не підлягали застосуванню. Судом першої інстанції не досліджувалося питання вимушеного прогулу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представників відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з незаконності наказу відповідача про звільнення №244-к від 16.03.2012 р. та наявності підстав для поновлення на роботі позивачки.

Колегія суддів з даним висновком суду погоджується виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2014 р., постановленої без виходу до нарадчої кімнати, замінено відповідача Харківську обласну митницю на правонаступника Харківську митницю Міндоходів.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 працювала на різних посадах в митних органах України з 28.10.2002 р. по 19.03.2012 р., має спеціальне звання - інспектор митної служби другого рангу, остання займана посада - провідний інспектор сектору апеляцій ВАМП, що підтверджується трудовою книжкою позивача (а.с. 6-12 т.1).

Позивач має повну вищу освіту за спеціальністю - правознавство, кваліфікація - юрист, та за спеціальністю - фінанси, кваліфікація - економіст, що підтверджується довідкою.

Відповідно до наказу Харківської обласної митниці №214 від 28.02.2011р. введено в дію з 25.02.2011р. структуру та штатний розпис Харківської обласної митниці на 2011 рік в межах затвердженої штатної чисельності 1028 одиниць.

Наказом Держмитслужби №1026 від 05.12.2011р. затверджено граничну чисельність працівників митних органів, спеціалізованих митних установ і організацій, зокрема, Харківська обласна митниця - 874 одиниці, а наказом Харківської обласної митниці №1455 від 26.12.2011р. введено в дію з 27.12.2011р. структуру та штатний розпис Харківської обласної митниці на 2011 рік, затверджені Головою Держмитслужби України 26.12.2011р. за №25/6-166, згідно з якими кількість штатних одиниць дорівнює 874.

Наказом Харківської обласної митниці № 244-к від 16.03.2012 р. ОСОБА_1, провідного інспектора сектору апеляцій ВАМП, звільнено з займаної посади з 19.03.2012 р. відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку з скороченням штатної чисельності (а.с. 15-16 т.1).

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваного наказу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ч.1 ст.30 Закону України "Про державну службу" державна служба особи може бути припинена, як з підстав, визначених цим законом, так і за загальними підставами, визначеними Кодексом законів про працю України ( далі - КЗпП України).

На підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 1 ст. 49-2 цього ж Кодексу, передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, продовжується у наведеній нормі, працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Як встановлено під час судового розгляду 29-30 грудня 2011 року Радою по роботі з кадрами при Харківській обласній митниці проведені співбесіди з особовим складом Харківської обласної митниці, а також з метою належного відпрацювання заходів, введених в дію наказом Харківської обласної митниці від 27.12.2011р. №1455 "Про введення в дію структури та штатного розпису Харківської обласної митниці на 2011 рік", розглянуто результати роботи кожного працівника за попередні роки з метою встановлення кола працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, на підставі чого й визначено коло осіб, які можуть бути звільнені з Харківської обласної митниці у відповідності до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи письмові докази та пояснення учасників процесу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо недоведеності обставин за яких було зроблено висновок відповідачем про менш високу кваліфікацію і продуктивність праці позивачки, ділових і особистих якостей у порівнянні з іншими працівниками, а також критеріїв для надання переваги у залишенні на роботі.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності встановлення кола працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, та таких, яким надано переважне право залишення на роботі, а також кола осіб які можуть бути звільнені з Харківської обласної митниці у відповідності до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки як в суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду судом не було встановлено та відповідачем не надано визначених критеріїв за якими надавалася перевага у залишенні на роботі.

Посилання апелянта на те, що позивачка не перебувала у кадровому резерві на 2012 рік колегія суддів вважає безпідставними, оскільки перебування особи в кадровому резерві впливає на вирішення питань заміщення вакантних посад державних службовців, питання ж, пов'язані із вивільненням працівників у зв'язку із скороченням чисельності або штату працівників, мають вирішуватись з дотриманням норм КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідачем правомірно не було запропоновано ОСОБА_1 посади в інших підрозділах митниці в зв'язку з тим, що в позивачки відсутній досвід роботи в інших підрозділах митниці колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки фактичним роботодавцем позивачки є Харківська обласна митниця, а не її певний відділ, тому відповідно до приписів чинного законодавства переведення позивачки на іншу посаду могло відбутись не лише в межах її відділу, а в межах наявних в митниці посад.

Частиною 2 статті 40 КЗпП встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Враховуючи положення вище зазначеної правової норми колегія суддів вважає, що встановлена законодавством можливість зміни структури державної установи та зменшення штатної чисельності працівників включає в себе зобов'язання роботодавця по працевлаштуванню працівників даної установи.

При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Прийшовши до висновку про незаконність оскаржуваного наказу про звільнення позивача, з чим погоджується і колегія суддів, суд першої інстанції помилково зобов'язав поновити інспектора митної служби 2 рангу ОСОБА_1, на відповідній посаді в штаті Харківської митниці Міндоходів, оскільки ОСОБА_1 не працювала в штаті Харківської митниці Міндоходів.

Враховуючи те, що позивачка була звільнена з посади провідного інспектора сектору апеляцій відділу адміністрування митних платежів Харківської обласної митниці, то вона підлягає поновленню на раніше займаній посаді.

У відповідності до положень ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24.03. 1995 року визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок),.

Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Враховуючи, що звільнення ОСОБА_1 відбулося 19.03.2012 року, середня заробітна плата позивача повинна обчислюватися з виплат, отриманих нею за попередні два місяці, а саме: за січень та лютий 2012 року.

Згідно довідки Харківської митниці Міндоходів середньоденна заробітна плата складає 146,14 грн (а.с.49 т.1).

Період, за який підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу на користь позивача складає 716 робочих днів (з 20.03.2012 р. по 26.01.2015 р. (дата винесення судового рішення).

Даний період розраховано з урахуванням листа Міністерства соціальної політики України « Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2012 рік від 23.08.2011 р. N 8515/о/14-11/13 складає 198 днів ( березень - 9 днів, квітень - 20 днів, травень - 20 днів, червень - 19 днів, липень - 22 дня, серпень - 22 дня, вересень 20 днів, жовтень - 23 дня, листопад - 22 дня, грудень - 21 день);

- згідно листа Міністерства соціальної політики України « Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік» від 21.08.2012 року №9050/0/14-12/13 -251 день;

- згідно листа Міністерства соціальної політики України « Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» 04.09.2013 р. № 9884/0/14-13/13 - 251 день;

- згідно листа Міністерства соціальної політики України « Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» від 09.09.2014 р. №10196/0/14-14/13 - 16 днів за січень місяць.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 20.03.2012 р. по 26.01.2015 р. становить 104 636,24 грн.

Наведене відповідає практиці Верховного Суду України , зокрема викладеної в постановах від 21.01.2012 р. №6-87цс11 та від 14.01.2014 р. №21-395а13.

При цьому, згідно абзацу 2 пункту 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Як встановлено під час судового розгляду позивачка з 28 березня 2012 р. по 15 квітень 2013 р. знаходилася на обліку в Харківському міському центрі зайнятості та отримала дохід в сумі 24553 грн 15 коп., а з 01.07.2014 р. працює в КП «Благоустрій» на посаді юрисконсульта де її дохід з липня 2014 р. по грудень 2014 р. включно склав 22 028 грн 10 коп. та за 15 робочих днів січня 2015 р. - 1302,24 грн.

Сума, що підлягає стягненню на користь позивача складає 104 636,24 -24 553,15 -22 028,10 -1302,24 = 56 752,75 грн.

На підставі вище викладеного, та з урахуванням положень п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга Харківської митниці Міндоходів підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню як така, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митниці Міндоходів задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року по справі № 2а-4900/12/2070 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ начальника Харківської обласної митниці №244-к від 16.03.2012 р. про звільнення ОСОБА_1.

Зобов'язати Харківську митницю Міндоходів поновити ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста сектору апеляційного відділу адміністрування митних платежів Харківської обласної митниці з 20.03.2012 року.

Зобов'язати Харківську митницю Міндоходів виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.03.2012 року по дату ухвалення даного судового рішення, у розмірі 56752 грн 75 коп. (п'ятдесят шість тисяч сімсот п'ятдесят дві гривні сімдесят п'ять копійок), за відрахуванням зборів та обов'язкових платежів.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному

порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Любчич Л.В.
Судді Сіренко О.І. Спаскін О.А.
Повний текст постанови виготовлений 30.01.2015 р.