Справа № 572/4465/14-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Березень Ю.В,
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"05" лютого 2015 р. Справа № 572/4465/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "23" грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області про визнання протиправною бездіяльності,зобов'язання нарахувати та виплатити кошти ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до Сарненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити допомогу у зв`язку з обмеженням споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та допомоги на оздоровлення, передбачених ст.ст.37, 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано противоправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_3 допомоги у зв'язку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати, за період з 10 березня 2014 року по 2 серпня 2014 року включно.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_3 допомогу у зв'язку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати, за період з 10 березня 2014 року по 2 серпня 2014 року включно із урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, про задоволення позову повністю.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області; проживає в м. Сарни Сарненського району Рівненської області області, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 року віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю; є інвалідом 3 групи; а також є потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, що підтверджується відповідним посвідченням.

Позивач отримує щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства та щорічну разову допомогу на оздоровлення відповідно до ст. ст. 37, 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постанов КМУ від 12.07.2005 №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та №836 від 26.07.1996 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щорічна допомога на оздоровлення, інвалідам 3-ї групи виплачується в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. Виплата громадянам здійснюється за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено розмір щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам III групи та дітям-інвалідам - 90 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства - у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що громадянам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю вказана допомога виплачується в розмірі 1,60 грн.

Отже зазначеними підзаконними нормативними актами всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено конкретні розміри таких компенсацій.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року за № 3-рп/2012, дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Закони України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", "Про Державний бюджет України на 2012 рік" та "Про державний бюджет України на 2013 рік", встановлювали обмеження, щодо виплат додаткових пенсій, доплат особам постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС та пенсії по інвалідності.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень Закону) обмеження щодо вищенаведених виплат на період з 01.01.2014 по 02.08.2014 встановлені не були.

Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року № 1622-VII, яким доповнено Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року № 719-VII пунктом 6-7, який в свою чергу встановлює, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік - набув чинності з 03.08.2014 року.

Таким чином, у період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року підлягають застосуванню норми Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без будь-яких обмежень.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_3 щодо проведення перерахунку та виплати коштів, передбачених ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 10.03.2014 по 02.08.2014.

Що стосується відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то колегія суддів зазначає наступне.

Встановлено, що зазначена щорічна допомога є разовою. Така щорічна допомога на оздоровлення за 2014 рік позивачу була проведена у лютому 2014 року в розмірі 90 грн.

З вказаним позовом ОСОБА_3 звернулась до суду 10 вересня 2014 року.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано. Не просила позивач і поновити їй строк звернення до суду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_3 в частині вимог щодо нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підлягають залишенню без розгляду.

Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, 197, 198, 200, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "23" грудня 2014 р. в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплати ОСОБА_3 щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" скасувати і залишити позовну заяву в цій частині без розгляду.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області вул. Демократична, 46,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34502

4-третій особі: - ,