Справа № 713/1968/14-а
Суддя: Кириляк А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/1968/14-а
Провадження №2-а/713/43/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2014 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю. при секретарі Матейчук Л.Ю. за участю позивача та її представника , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області, державного інспектора інспекції сільського господарства, ОСОБА_12 про визнання протиправним та скасування рішення суб»єкта владних повноважень ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовною заявою Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області, державного інспектора інспекції сільського господарства, ОСОБА_12 про визнання протиправним та скасування рішення суб»єкта владних повноважень.

В позові вказувала, що 30 вересня 2014 року державний інспектор інспекції сільського господарства Чернівецької області ОСОБА_12, розглянувши протокол від 24 вересня 2014 року № 00188, який складений державним інспектором інспекції сільського господарства Чернівецької області ОСОБА_11, склав постанову про накладення на мене адміністративного стягнення у вигляді 170 грн., за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за буцімто самовільне зайняття нею та використання земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га із земель загального користування - дорога, шляхом встановлення металевих стовпів та приєднання до її землекористування в с. Черешенька, АДРЕСА_1, Вижницького району Чернівецької області.

Копію постанови про накладення адміністративного стягнення їй було вручено 02.10.2014 р., у графі про вручення постанови написала, що не згідна із даною постановою.

Посилалася, на те що протокол про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2014 року № 00188, який складений державним інспектором інспекції сільського господарства Чернівецької області ОСОБА_11, та постанова про накладення адміністративного стягнення від 30 вересня 2014 року є незаконні, так як адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ст. 53-1 КУпАП не вчиняла.

Зазначала, що рішенням Черешенської сільської ради Вижницького району Чернівецької області 10 сесії 5 скликання від 21 вересня 2007 року їй надано у приватну власність дві земельні ділянки: одна площею 0,4366 га. для ведення особистого селянського господарства, а друга площею 0,2500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які примикають одна до одної.

На підставі даних рішень Черешенською сільською радою було видано два державні акти про право власності на землю: відповідно серія ЯЕ № 341288 від 03.09.2008 р., та серія ЯЕ № 341289 від 03.09.2008 р.

Рішенням 19 сесії 5 скликання Черешенської сільської ради від 22 травня 2009 року залишено під'їздну дорогу шириною 4,10 метра до її житлового будинку з належними до нього будівельними спорудами.

Під'їздна дорога розташована між її земельною ділянкою та земельною ділянкою гр. ОСОБА_4 В подальшому ОСОБА_4 самовільно зайняв частину проїзної дороги.

По даному факту Вижницьким районним судом Чернівецької області 11 листопада 2011 року було ухвалено постанову, якою її адміністративний позов до Черешенської сільської ради про визнання неправомірними дії та бездіяльність відповідача було задоволено, визнано неправомірними дії та бездіяльність Черешенської сільської ради, та зобов'язано Черешеньку сільську раду Вижницького району провести до виконання рішення сесії Черешенської сільської ради 5 скликання від 24 грудня 2009 року про повторне винесення в натурі.

31.12.2012р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області Семеновим Михайлом Валерійовичем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по відновленню меж земельних ділянок, її та ОСОБА_4, хоча по суті фактично повторного виносу земельних ділянок на місцевості не було зроблено.

У вересні цього року знову звернулася до Черешенської сільської ради із заявою, що її сусід ОСОБА_4 захопив під'їздну дорогу, що розташована між її земельною ділянкою та його земельною ділянкою, та позбавив можливості користуватись даною дорогою.

Проте працівники сільської ради, де працюють родичі правопорушника ОСОБА_4, звернулись до інспекції сільського господарства Чернівецької області, щоб покарати її, так як вона захищає свої законні права та інтереси.

Вказувала, що державні службовці - державний інспектор інспекції сільського господарства - Чернівецької області Костащук Валерій Михайлович, та державний інспектор інспекції сільського господарства Чернівецької області ОСОБА_12, склали завідомо неправдиві документи, а державний інспектор ОСОБА_12 в її присутності отримав хабар від ОСОБА_4, ще й включили в акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 24 вересня 2014 року дружину правопорушника - ОСОБА_7.

Зазначені вище посадові особи державної інспекції сільського господарства безпідставно звинуватили її у самовільному захопленні землі, обміри проводили за допомогою «рулетки» по встановленій огорожі, допустили суттєві порушення як процесу проведення перевірки на предмет дотримання земельного законодавства, так і процесу розгляду адміністративної справи, що призвело до протиправного винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на неї.

При цьому інспектором ОСОБА_11 при складення протоколу про адміністративне правопорушення було проігноровано її письмові пояснення.

Просила , визнати протиправною та скасувати постанову від 30 вересня 2014 року, яку виніс державний інспектор інспекції сільського господарства Чернівецької області ОСОБА_12 про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді 170 грн., за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримав адміністративний позов в повному обсязі дали пояснення аналогічні викладені в позові, просили його задовольнити .

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, однак надав до суду заперечення на позов в якому позов не визнає та просив позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення у зв»язку з її безпідставністю.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судовому засіданні були присутні при обмірах земельної ділянки і заливали бетонною сумішшю стовпчики для відбивання межі. Вказували , що позивач не захоплювала земельної ділянки .

Суд заслухавши доводи сторін , свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що згідно акту комісії з питань земельних відносин від 22 липня 2014 року встановлено, що громадянка ОСОБА_1 самовільно зайняла земельну ділянку орієнтованою площею 0,0006 га. із земель загального користування с/ради дороги.

В листі Черешенської сільської ради від 29.08.2014 року адресованому Державній інспекції сільського господарства в Чернівецькій області в якому просять допомоги щодо вирішення питання щодо житлового будинку громадянки ОСОБА_1, земельна ділянка приватизована державний акт серії ЯЕ №341288 від 03.09.2008 року та розглянути акти комісії з питань земельних спорів та охорони довкілля від 22.07.2014 року, стосовно земельних ділянок громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_10 жителів с. Черешенька Вижницького району Чернівецької області .

За результаті проведеної перевірки від 24.09.2014р. Державною інспекцією сільського господарства в Чернівецькій області, по питанню дотримання вимог земельного законодавства гр. ОСОБА_1 при використанні земельної ділянки по АДРЕСА_1 с. Черешенька Вижницького району, встановлено, що остання самовільно зайняла та використовує частину земель загального користування (дороги) із земель житлової та громадської забудови, площею 0,01 га.. Самовільне зайняття земельної ділянки здійснено шляхом встановлення металевих стовпів та приєднанням до свого землекористування по АДРЕСА_1 в с. Черешенька. Такими діями гр. ОСОБА_1 порушила вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, про що державними інспекторами сільського господарства в Чернівецької області ОСОБА_12., ОСОБА_6 та ОСОБА_11 складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 24.09.2014р.

Державним інспектором сільського господарства в Чернівецької області ОСОБА_11 складено на гр. ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення № 00188 від 24.09.2014р. за ст. 53-1 КУпАП. В останньому повідомлено гр. ОСОБА_1 про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 30 вересня 2014 року в приміщенні Держсільгоспінспекції в Чернівецькій області, за адресою: м. Чернівці вул. Героїв Майдану, 194-А каб, 17. ОСОБА_1 відмовилася від отримання другого примірника адміністративного протоколу, однак надала письмові пояснення на окремому аркуші.

Постановою № 181 від 30.09.2014 «Про накладення адміністративного стягнення», яку виніс старший державний інспектор сільського господарства в Чернівецької області ОСОБА_12, визнано гр. ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

Також видано припис № 00271 від 30.09.2014 року гр. ОСОБА_1 в якому приписано в 30-денний термін усунути порушення земельного законодавства. При розгляді адміністративної справи гр. ОСОБА_1 була присутня особисто.

Згідно ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням і охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутністю вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Листом Державного комітету України земельних ресурсів №14-17-4/12991 від 11.11.2008 р. «Щодо застосування терміна «самовільне зайняття земельної ділянки», роз»ясно ,що використання земельної ділянки на підставі будь-яких рішень, крім як рішення компетентного органу про надання у користування або у власність (наприклад , рішення про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ), слід визначити як самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою, а право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Згідно ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням і охороною земель» Державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Таким органом є Державна інспекція сільського господарства України, Положення про яке затверджене Указом Президента України від 13.04.2012 р. №469/2011.

Також відповідно до вимог вищевказаного закону , Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо

використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

Згідно роз'яснень Державного комітету України із земельних ресурсів .42 14-17-4/12991 від 11.11.2008 року щодо застосування терміну «самовільне зайняття земельної ділянки», не вважається самовільним зайняттям земельної ділянки, якщо орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування прийняв рішення про її передачу у власність або надання у користування і оренду). Даний перелік рішень є вичерпним. У разі використання земельної ділянки за наявності будь-яких інших рішень зазначених органів (наприклад, про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, про погодження місця розташування об'єкту тощо), дані дії слід кваліфікувати як самовільне зайняття земельної ділянки.

Однак , як вбачається з матеріалів справи у гр. ОСОБА_1 на самовільно зайняту земельну ділянку будь-які документи, які посвідчують право користування відсутні.

Крім того суд приходить до висновку що посилання свідків на те, що позивач не захоплювала чужу земельну ділянку не можуть братися до уваги , оскільки вони не є фахівцями у галузі земельних правовідносин.

Відповідно до ст. 19 Конституції України та ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування» правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що вимоги позивача безпідставні. Відповідач діяв в межах своїх повноважень у відповідності з діючим законодавством України.

За вказаних обставин суд не знаходить підстав для задоволення даного позову і вважає що в його задоволені необхідно відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.158-160 КАС України, ст.ст. 288, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області, державного інспектора інспекції сільського господарства, ОСОБА_12 про визнання протиправним та скасування рішення суб»єкта владних повноважень, відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: А. Ю. Кириляк