Справа № 817/2120/13-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 року м. Київ К/800/51631/13

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2013 року

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013 року

у справі № 817/2120/13-а

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Євро-Азіатська Будівельна Корпорація «Євраскон» через Представництво «ВАТ «Євро-Азіатська Будівельна Корпорація «Євраскон»

до Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Відкрите акціонерне товариство «Євро-Азіатська Будівельна Корпорація «Євраскон» через Представництво «ВАТ «Євро-Азіатська Будівельна Корпорація «Євраскон» звернулось до суду з адміністративним позовом до Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2013 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013 року, позов задоволено частково. Податкове повідомлення-рішення Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби від 15.01.2013 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів» за основним платежем в сумі 343 972, 00 грн. визнано протиправним та скасовано. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки Представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Азеркорпу-Аутобан» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 року по 15.10.2012 року, відповідачем складено акт від 26.12.2012 року №1349/22-26607596, яким встановлено порушення зокрема, п.54.1 ст.54, п.п.138.1, 138.4, 138.8, абз. «а» п.п.138.10.4 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9, п.п.139.1.12 п.139 ст.139, п. 152.1 ст.152, п.п.153.2.1 п. 153.2 ст. 153 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов'язання з податку на прибуток у сумі 352 486, 00 грн., у тому числі за 3-4-й кв. 2011 року у сумі 343 972, 00 грн., 1-4-й кв. 2012 року у сумі 8 514, 00 грн., та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток від усіх видів діяльності (збитки) на суму 20 244 886, 00 грн., у тому числі за 1-4-й кв. 2012 року на суму 20 244 886, 00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 15.01.2013 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, в сумі 352 486, 00 грн. основного платежу та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 4 257, 00 грн.

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення став висновок податкового органу щодо нереальності господарських операцій позивача його контрагентами.

Задовольняючи позов частково, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку щодо реальності даних операцій та правомірного формування позивачем даних податкового обліку.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм податкового законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, зважаючи на таке.

Пунктом 14.1.27 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно із пп. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно із пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Міністерством економіки України зареєстровано Представництво «ТОВ «Азеркорпу-Аутобан» (Азербайджанська Республіка) строком діяльності з 10.07.2008 року по 31.12.2012 року, яке створене відповідно до чинного законодавства України на підставі рішення Товариства з обмеженою відповідальністю «Азеркорпу-Аутобан», зареєстрованого згідно з законодавством Республіки Азербайджан.

Згідно із випискою з Державного Реєстру Комерційних Організацій Міністерства Податків Азербайджанської Республіки від 07.09.2012 року Відкрите акціонерне товариство «Азеркорпу», зареєстроване в Бакинському Регіональному Відділі Департаменту Податків з Державної Реєстрації юридичних осіб, реорганізовано в результаті приєднання до нього ТОВ «Азеркорпу-Аутобан» і є правонаступником останнього.

Відповідно до виписки з Державного Реєстру Комерційних Організацій від 09.01.2013 року, виданої Установою Державної реєстрації комерційних юридичних осіб Департаменту податків міста Баку, назва установи (попередня) - Відкрите акціонерне товариство «Азеркорпу», назва установи (теперішня) - Відкрите акціонерне товариство «Євро-Азіатська Будівельна Корпорація «Євраскон».

Згідно із п.1.4 статуту Відкритого акціонерного товариства «Євро-Азіатська Будівельна Корпорація «EVRASCON» (у 4-тій редакції) Відкрите акціонерне товариство «Євро-Азіатська Будівельна Корпорація «EVRASCON» є законним правонаступником всіх прав та обов'язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Азеркопу-Аутобан» та Відкритого акціонерного товариства «Азеркорпу», а також всіх їх представництв і філій, де б вони не знаходилися і були зареєстрованими.

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 08.04.2013 року видано свідоцтво про реєстрацію Представництва ВАТ «Євро-Азіатська Будівельна Корпорація «Євраскон», Азербайджанська Республіка, а 11.04.2013 року внесено дані щодо зазначеного суб'єкта та Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Таким чином, доводи податкового органу щодо неналежного позивача у справі є безпідставними та не відповідають її матеріалам. До суду касаційної інстанції не надано документів, які б свідчили про недослідження судами попередніх інстанцій обставин правонаступництва.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що перевіряємий період Представництво «ТОВ «Азеркорпу-Аутобан» мало господарські взаємовідносини з ПАТ «Південьзахідшляхбуд», ТОВ «Волинська містобудівельна компанія» на підставі договорів субпідряду та з ТОВ «Юнігран» на підставі договору поставки.

Встановлено, що матеріалами справи підтверджується реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, зокрема, договорами, податковими накладними, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями, договором про зарахування зустрічних вимог, довідками про вартість виконаних будівельних робіт, актами приймання виконаних будівельних робіт.

Крім цього, судами встановлено, що між Представництвом «ТОВ «Азеркорпу-Аутобан» та ФОП ОСОБА_4 укладено договори на надання послуг харчування.

Висновок податкового органу про те, що в 3-4 кварталі 2011 року Представництвом ТОВ «Азеркорпу-Аутобан» віднесено послуги, придбані від цього контрагента, до інших витрат в рядок 06 декларації, а в бухгалтерському обліку Представництва дані операції відображені за Дт23 «виробництво» - Кт631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками», не відповідає фактичним обставинам справи на підставі наявної у матеріалах справи оборотно-сальдової відомості по рахунку, журналу проводок та картки рахунку, якими підтверджено що вартість послуг, придбаних від вказаного контрагента, оплачувалась за рахунок прибутків.

Разом з тим, колегія суддів погоджується із встановленим судами попередніх інстанцій обставинами, на підставі яких податковий орган відповідно до п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України правомірно застосував до платника податків штрафні санкції в розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання в сумі 4 257,00 грн. за ознакою повторності правопорушення, а саме заниження значення рядка 16 декларації з податку на прибуток за 1-4 квартали 2012 року в сумі 8 514, 00 грн., з урахуванням наявності узгодженого податкового повідомлення-рішення від 06.12.2011 року № про збільшення податкового зобов'язання з податку на прибуток.

Таким чином, судами попередніх інстанцій, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оцінка яким дана з дотриманням ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, зроблений правильний висновок про недоведеність відповідачем, на якого в силу норми частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається обов'язок доказування, правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено обґрунтовані рішення, які постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області відхилити.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013 року у справі № 817/2120/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук