Справа № 274/6871/14-а
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Щербак Д.С.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
"04" лютого 2015 р. Справа № 274/6871/14-а
Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Євпак В.В.
суддів: Капустинського М.М.
Шидловського В.Б.,
при секретарі Волянській О.В. ,
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "30" грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії ,
В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом, в якому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років протиправними та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ч.1 ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від чорнобильської катастрофи» з дня його звернення з заявою до Управління.
Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 грудня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області призначити ОСОБА_1 , пенсію із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з дати звернення ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області.
Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що вимоги позивача про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення", умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років.
Відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії: - до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", 10 років.
Відповідно до ч.3 ст.65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
З огляду на вищезазначені норми Закону, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до п. 2 ст. 14 вказаного Закону, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеними до 2 категорії, є особи, які працювали у зоні відчуження: - з моменту аварії
- до 01.07.1986 - незалежно від кількості робочих днів;
- з 01.07.1986 по 31.12.1986 - не менше 5 календарних днів;
- у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;
- евакуйовані у 1986 р. із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);
- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.
Згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 N 501 "Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а потім і п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 N 51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 - незалежно від кількості робочих днів, з 01.07.1986 до 31.12.1986 - не менше 5, а у 1987 - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору. серія А; при цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації.
Згідно п.п. "ґ" п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Встановлено, що Житомирською обласною державною адміністрацією 23 квітня 1993 року ОСОБА_1 було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 2 категорії серії НОМЕР_1 . Дане посвідчення було перереєстроване 30 травня 1997 року.
Відповідно до запису у військовому квитку ОСОБА_1 в період з 07.06.1986 по 20.11.1986 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження.
Відтак, достовірно встановлено, що позивач працював у зоні відчуження в червні 1986 року до 01.07.1986 - незалежно від кількості днів та в липні 1986 - більше п"яти днів, що безперечно дає йому право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на десять років.
Посилання відповідача на розбіжності в наданих архівних довідках є безпідставними, оскільки вказані розбіжності не можуть бути підставою для відмови в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку. Позивачем підтверджено факт роботи в зоні відчуження як до 01 липня 1986 року - 24 дні та у період з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - 143 дні.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на призначення йому пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зменшенням пенсійного віку на 10 років починаючи з дати звернення, а відмова відповідача призначити пенсію у відповідності до вимог ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є неправомірною.
Відповідач, відповідно до вимог ст. 71 КАС України, доказів на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення, не надав.
Допущена судом першої інстанції помилка в описовій частині оскаржуваної постанови щодо зазначення зниження пенсійного віку на 8 років замість належного 10 років, не впливає на правильність прийнятого судового рішення та може бути виправлена судом першої інстанції в порядку ст.169 КАС України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "30" грудня 2014 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "06" лютого 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області вул.Л.Карастоянової,29,м.Бердичів,Житомирська область,13312
- ,