Справа № 816/1107/13-а
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Київ К/800/61308/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Винокурова К.С.

Кочана В.М.

Пасічник С.С.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про скасування наказів та поновлення на публічній службі,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про скасування наказів від 11 лютого 2013 року № 163 та № 63 о/с в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в ОВС та про зобов'язання поновити на публічній службі.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року скасовано постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2013 року та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 11 лютого 2013 року № 163 в частині притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності. Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 11 лютого 2013 року № 63 о/с в частині звільнення ОСОБА_4 зі служби в ОВС. Поновлено ОСОБА_4 на посаді заступника начальника сектору карного розшуку Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить його рішення скасувати, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2013 року залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, з 1995 року ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ України, в тому числі з 21 серпня 2012 року на посаді заступника начальника сектору карного розшуку Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області.

У лютому 2013 року УМВС України в Полтавській області проведено службову перевірку за доповідною запискою ІОС УКЗ УМВСУ України в Полтавській області щодо недоліків виявлених при перевірці Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області. За результатами даної перевірки складено висновок від 08 лютого 2013 року в якому зазначено, що перевіркою встановлено, що у службовому кабінеті № 35 який, закріплений за сектором карного розшуку, в металевому сховищі, на якому не зазначена відповідальна особа, виявлені речові докази, а саме: мобільний телефон "Нокіа", сім-карти "Київстар" та "МТС". Вказані речові доказі були вилучені в кінці січня 2013 року та через те, що оперуповноважений ОСОБА_6 забув їх передати не бути передані до СВ Полтавського РВ. З наведеного відповідач зробив висновок, що ОСОБА_4 не здійснював дієвого контролю за діяльністю підлеглих.

Крім того, у висновку про проведення службової перевірки від 08 лютого 2013 року вказано, що ОСОБА_4 після поновлення на службі (з 22 травня 2012 року на підставі наказу УМВС від 28 серпня 2012 року № 208) не мав службового посвідчення працівника міліції, проте заступав відповідальним від керівництва РВ на протязі 2013 року.

За наслідками перевірки 11 лютого 2013 року УМВС України в Полтавській області видано наказ № 163 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Полтавського РВ УМВС України", яким, зокрема, за порушення Закону України "Про міліцію", вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України за відсутність дієвого контролю за діяльністю підлеглих на заступника начальника СКР Полтавського РВ майора міліції ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ (а.с. 27-28).

Наказом УМВСУ в Полтавській області від 11 лютого 2013 року № 63 о/с "По особовому складу" заступника начальника СКР Полтавського РВ майора міліції ОСОБА_4 звільнено з ОВС за п. 64 "є" (у запас за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с. 26).

Наказом УМВСУ в Полтавській області від 15 квітня 2013 року № 154 о/с внесені зміни до наказу УМВС від 11 лютого 2013 року № 63 о/с в частині дати звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ з урахуванням його тимчасової непрацездатності за період з 05 лютого 2013 року по 14 лютого 2013 року.

Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позов, своє рішення мотивував тим, що відповідач в ході службового розслідування необґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 були порушені вимоги Закону України "Про міліцію", статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, що полягало у неотриманні ним службового посвідчення працівника міліції та не здійсненні дієвого контролю за діяльністю підлеглих.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. "є" ст. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Питання порядку та підстав притягнення працівників ОВС до дисциплінарної відповідальності регламентовані Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року № 3460-ІУ, Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою Наказом МВС України № 552 від 06 грудня 1991 року, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органі внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991року.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту ОВС України службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції України, Законів України, актів Президента і Кабінету Міністрів України, наказів і інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ, підпорядкованих йому органів та підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

У відповідності до ст. 5 Дисциплінарного статуту ОВС за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Стаття 7 вказаного статуту зазначає обов'язки особового складу органів внутрішніх справ України та встановлює значення службової дисципліни.

Згідно з п. 10 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС, затвердженої Наказом МВС від 06 грудня 1991 року № 552, при проведенні службового розслідування повному, об'єктивному і всебічному дослідженню підлягають: подія порушення, наявність вини працівника органів внутрішніх справ у скоєнні порушення, мета та мотиви порушення, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності порушника як ті, що пом'якшують чи обтяжують його відповідальність, характеристика особи, яка скоїла порушення (ставлення до служби, поведінка до порушення), причини та умови, що сприяли скоєнню порушення, характер і розмір нанесених порушенням збитків.

Відповідно до висновку службового розслідування та прийнятого на його підставі наказу про звільнення, ОСОБА_4 були порушені вимоги Закону України "Про міліцію", статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, що полягало у неотриманні ним службового посвідчення працівника міліції та не здійсненні дієвого контролю за діяльністю підлеглих.

Проте, зі змісту листа УМВС України в Полтавській області №1/6-1230 від 16 травня 2013 року вбачається, що у період з 21 серпня 2012 року по 13 грудня 2012 року на виконання вимог п. 3 наказу МВС України від 26 червня 2012 року № 573 дск "Про організацію виготовлення та видачу службових посвідчень в системі МВС" розроблявся новий дизайн лицьового боку службового посвідчення, тому особам середнього та старшого начальницького складу службові посвідчення не видавалися. Про можливість отримання службових посвідчень керівникам місьрайлінорганів було повідомлено службовою телеграмою (а.с. 102).

На вимогу суду апеляційної інстанції Відповідачем не було надано доказів направлення телеграми на адресу Полтавського РВ щодо забезпечення службовими посвідченнями особового складу, а також доказів доведенням її змісту до Позивача.

Також, відповідно до довідки Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області 14857 від 08 жовтня 2013 року, виданої на вимогу суду апеляційної інстанції, зазначено, що у період з 21 серпня 2012 року по 13 грудня 2013 року кабінет-студія УМВС, де видаються службові посвідчення, не працював, при цьому ОСОБА_4 було доведено, що службове посвідчення йому буде необхідно отримати у разі відновлення роботи кабінету.

Будь-яких доказів, які б підтверджували доведення до Позивача інформації щодо строків відновлення роботи кабінету-студії, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, Полтавським РВ вказано, що довідка про перебування Позивача на відповідній посаді на період відсутності службового посвідчення була видана саме на вимогу Позивача. Тобто Позивач самостійно ініціював отримання можливого альтернативного документу, який би в такому випадку підтверджував його повноваження.

Отже, висновок Відповідача, з яким погодився суд першої інстанції, щодо умисного ухилення ОСОБА_4 від отримання посвідчення працівника міліції, не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, висновком службового розслідування встановлено, що у службовому кабінеті № 35 який закріплений за сектором карного розшуку, в металевому сховищі, на якому не зазначена відповідальна особа, виявлені речові докази, а саме мобільний телефон "Нокіа", сім-карти "Київстар" та "МТС". Вказані речові докази були вилучені в кінці січня 2013 року та не бути передані до СВ Полтавського РВ, через те, що оперуповноважений ОСОБА_6 забув їх передати. Із наведеного відповідач зробив висновок, що ОСОБА_4 не здійснював дієвого контролю за діяльністю підлеглих.

На думку колегії суддів, факт неналежного здійснення підлеглими своїх професійних обов'язків не може бути самостійною та достатньою підставою для притягнення їх керівника до дисциплінарної відповідальності без з'ясування обсягу та змісту його повноважень та обов'язків в частині здійснення контролю за такими підлеглими, а також з'ясування об'єктивної можливості його впливу на недопущення таких порушень з їх боку.

Колегія суддів дійшла висновку, що Відповідач в ході службового розслідування не досліджував та не встановлював, в якому обсязі на ОСОБА_4 були покладені обов'язки по контролю за діяльністю оперуповноваженого ОСОБА_6 у розрізі допущеного ним вчинку, не навів в чому такий контроль повинен був проявлятися, які законодавчі акти, нормативно-правові акти або внутрішньовідомчі накази передбачали таку діяльність Позивача та відповідно не були виконані або порушені останнім. Не дослідження зазначених обставин в рамках службового розслідування не дає можливості встановити, що допущення ОСОБА_6 зазначеного вчинку свідчить про неналежне здійснення Позивачем контролю за діяльністю підлеглих.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про незаконність наказів начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 11 грудня 2013 року № 163 та № 63/ос в частині притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в органах внутрішніх справ.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права.

Суд касаційної інстанції залишає без задоволення касаційну скаргу, а рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України ,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає крім, як в строки, з підстав та в порядку, передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: К.С. Винокуров

В.М. Кочан

С.С. Пасічник