Справа № 821/128/15-а
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/128/15-а
16 год. 20 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представника позивача - Куцака А.П.,

представника відповідача - Канарьової С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю " База відпочинку "Монтажник"" до Херсонської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Монтажник" (далі - позивач, ТОВ "БВ "Монтажник") звернулось із адміністративним позовом до Херсонської обласної державної адміністрації (далі - відповідач, ОДА), в якому просить зобов'язати відповідача розглянути заяву позивача про виділення земельної ділянки площею 1,84 га в оренду за адресою: с. Генічеська Гірка, Генічеський район, Херсонської області та прийняти рішення у формі розпорядження.

У судовому засіданні представник позивача, підтримавши позовні вимоги, пояснив, що позивач двічі звертався до Херсонської обласної державної адміністрації із заявами про надання земельної ділянки площею 1,84 га в оренду, проте отримував відповідь відповідача у формі листа, що є порушенням чинного законодавства України, яке регулює порядок виділення земельних ділянок у користування. Позивач вважає, що у даному випадку відповідач зобов'язання прийняти одне з двох рішень - або розпорядження про виділення земельної ділянки, або розпорядження про відмову у наданні земельної ділянки з обгрунтуванням підстав для такої відмови. Представник ТОВ "БВ "Монтажник" відмітив, що надання відповіді на звернення у формі листа обмежує права позивача на звернення до суду щодо оскарженням нормативного акта індивідуальної дії. Тільки у разі прийняття головою ОДА одного з двох рішень, позивач наділений правом звернення до суду.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позову. Обгрунтовуючи заперечення зазначила, що при розгляді клопотань ТОВ "БВ "Монтажник" відповідачем виявлено ненадання позивачем документів у обсязі, передбаченому чинним законодавством України, що регулює порядок виділення земельних ділянок у користування. Надавши відповідь у формі листа, відповідач таким чином роз'яснив позивачу порядок розгляду заяви про надання земельної ділянки державної власності в користування, тобто, довів до відома позивача якого змісту повинна бути заява, та які документи необхідно подати для її розгляду по суті для прийняття одного з двох рішень. Посилаючись на норми земельного законодавства України, представник відповідача відмітила, що у ОДА не було жодних підстав для прийняття розпорядження про виділення земельної ділянки у користування чи про відмову в такому наданні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

20.08.2014 р. Херсонською обласною державною адміністрацією отримано заяву ТОВ "БВ "Монтажник", зі змісту якої слідує, що позивач просить надати йому в оренду земельну ділянку орієнтовною площею 1,84 га для обслуговування належного Товариству на праві власності нерухомого майна, що знаходиться на цій ділянці.

Херсонська ОДА листом від 11.09.2014 р. роз'яснила ТОВ "БВ "Монтажник" право отримати вказану земельні ділянку на конкурентних засадах, зважаючи на відсутність доказів знаходження на цій земельній ділянці нерухомого майна, що є власністю позивача.

10.10.2014 р. відповідачем вдруге отримано заяву позивача про надання в оренду земельної ділянки площею 1,84 га для обслуговування належного Товариству на праві власності нерухомого майна та долучену до заяви довідку про перебування на балансі підприємства нерухомого майна, що знаходиться на вказаній земельній ділянці.

05.11.2014 р. Головне управління Держземагентства у Херсонській області надіслало ТОВ "БВ "Монтажник" лист, зі змісту якого слідує, що для отримання земельної ділянки державної власності без проведення конкурсу позивачу необхідно надати документ, який би посвідчував право власності на усі об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, які він бажає отримати в оренду, а саме: графічні матеріали із зазначеним місцем розташування та розмір земельної ділянки, викопіювання із затвердженої містобудівної документації, реєстраційні документи, що посвідчують право власності на усі об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, нотаріально засвідчену згоду землекористувача на вилучення земельної ділянки (у разі припинення юридичної особи - витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Тобто, вказаним листом відповідач роз'яснив позивачу про наявність обставин, які перешкоджають позитивному вирішенню питання про надання дозволу на виділення земельної ділянки в оренду.

Надаючи оцінку обґрунтованості вимог позивача про зобов'язання ОДА прийняти розпорядження за результатами розгляду заяви Товариства, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Правовідносини, що пов'язані із використанням, охороною та відтворенням земель врегульовані Земельним кодексом України (далі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 ЗК України, регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 17 Земельного кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить зокрема: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок.

Згідно із ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частинами 1 - 3 ст. 123 ЗК України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, з огляду на приписи частини першої статті 123 ЗК України, прийняття рішення про задоволення чи відмову у задоволенні заяви про виділення землі належить до компетенції органу, уповноваженого приймати такі рішення у разі дотримання особою, зацікавленою в одержанні у користування земельної ділянки, порядку, передбаченого ст. 123 ЗК України.

Судом встановлено, що позивач надсилав до відповідача заяви про надання земельної ділянки в оренду площею 1,84 га, проте, суд вважає, що вказані заяви не є клопотаннями про надання дозволу на розробку на проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування в розумінні положень ст. 123 ЗК України.

Суд відмічає, що прийняття рішення, в тому числі у формі розпорядження, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи про відмову в такому наданні, можливе тільки за умови дотримання статті 123 ЗК України, а саме: подання особою клопотання, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення та додатків до нього - графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, викопіювання із затвердженої містобудівної документації, реєстраційні документи, що посвідчують право власності на усі об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці.

Також суд зауважує, що Земельним кодексом України передбачено прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування тільки у разі невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, у разі подання особою, зацікавленою в одержанні у користування земельної ділянки, заяви та документів, зміст яких не дає можливості органу виконавчої влади встановити наявність чи відсутність підстав для задоволення такої заяви, земельним законодавством не передбачено обов'язку прийняття рішення у формі розпорядження про відмову в наданні вказаного дозволу.

Зважаючи на вище викладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "БВ "Монтажник", а відтак - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Монтажник"" у задоволенні позовних вимог до Херсонської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 лютого 2015 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 6.2.1