Справа № 813/2685/14
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року Справа № 4710/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Глушка І.В., Судової-Хомюк Н.М..

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2014 року у справі № 813/2685/14 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 МВС України про зобов`язання виплатити грошову компенсацію замість речового майна, -

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 МВС України в якому просила визнати позов на виплату грошової компенсації. Зобов`язати відповідача виплатити грошову компенсацію замість належних предметів речового майна в повному обсязі.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2014 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 МВС України про зобов`язання виплатити грошову компенсацію замість речового майна відмовлено повністю.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2014 року у справі № 813/2685/14. Ухвалити нове рішення, яким зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ВВ МВС України виплатити грошову компенсацію замість речового майна недоотриманого під час проходження військової служби на суму 10741 грн. 88 коп..
Апелянт свої вимоги мотивує тим, що згідно із Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» позивачу належить виплата грошової компенсації замість недоотриманого речового майна відповідно до довідки-розрахунку № 128 від 11.03.14, належить виплата в сумі 10741 грн. 88 коп.. Судом не взято до уваги, що зміни в Законі визнано такими, що не відповідають Конституції України згідно рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду з`явилися.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Відповідно до наказу №39 від 42.02.2014 року командира військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України ОСОБА_1 виключена зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
17.03.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про виплату їй компенсації за речове майно в сумі 10741,88 грн.
20.03.2014 року відповідачем скеровано ОСОБА_1 листа про відмову у виплаті такої компенсації, так як кошторисними призначеннями на 2014 рік не передбачено кошти на таку виплату військовослужбовцям, звільненим в запас.
Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) (у редакції, яка діяла до 11 березня 2000 року), військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Відповідно до статті 2 Закону України від 17 лютого 2000 року № 1459-ІІІ «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» (далі - Закон № 1459-ІІІ) дію частини другої статті 9 Закону № 2011-XII зупинено у частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації за неодержане речове майно.
Законом України від 3 листопада 2006 року № 328-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» статтю 9 Закону України № 2011-ХІІ викладено в новій редакції, а також доповнено статтею 9-1, якою передбачено, зокрема, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів.
При цьому положення частини другої статті 9-1 Закону № 2011-ХІІ регулюють порядок виплати компенсації замість речового майна військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, і не поширюються на військовослужбовців, звільнених з військової служби.
Врахувавши вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у задоволенні позову слід відмовити, так як Закон № 2011-XII не передбачає права отримання грошової компенсації замість належних за нормами забезпечення предметів речового майна для військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, а пункт 27 Положення про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року №1444, не підлягає застосуванню, оскільки суперечить положенням Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»
В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2014 року у справі № 813/2685/14 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: І.В. Глушко

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали складений 30 січня 2015 року.