Справа № 673/1696/14-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 673/1696/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лукіянець Т.В.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

04 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної адміністрації Хмельницької області на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної адміністрації Хмельницької області про визнання неправомірними дії та зобов'язання до вчинення дій ,

В С Т А Н О В И В :

постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2014 позов задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області, як таку, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

При винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про зобов`язання виплатити щорічну допомогу на оздоровлення, передбачену статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначенні та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС виплачується у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати та встановлюється відповідними законами про встановлення розміру мінімальної заробітної плати.

Колегія суддів зазначає, що вищевикладені приписи статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції станом на 05 липня .2007 року є діючими, та на час спірних правовідносин не зупинялись та не змінювались іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (яким встановлено розмір щорічної допомоги як величину, кратну до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) встановлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.

Відповідач при нарахуванні позивачу щорічних виплат на оздоровлення керувався постановою Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"від 12 липня 2005 року № 562 та виплатив позивачу суму допомоги на оздоровлення в меншому розмірі ніж це передбачено вищевказаним Законом, у звязку з чим його право підлягає захисту у спосіб, встановлений Конституцією та чинним законодавством України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 9 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тому, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закон України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", якими встановлено розмір мінімальної заробітної плати на 2010 рік.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при виплаті позивачу щорічної допомоги на оздоровлення, діяв з порушенням вимог статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та здійснив виплатив суму меншу, ніж встановлено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", що призвело до порушення прав позивача.

З огляду на наведене судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в розмірі, передбаченому Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але суд в резолютивній частині рішення від 19 грудня 2014 року не вказав в якому саме розмірі позивачу потрібно провести перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення .

Згідно зі статтею 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, а тому вбачаються підстави для зміни постанови.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 201 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду з підстав: правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної адміністрації Хмельницької області задовольнити частково .

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2014 року змінити .

Абзац 3 постанови Деражнянського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2014 року викласти в наступній редакції:

"Зобов`язати управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної адміністрації Хмельницької області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2010 рік у розмірі 5 мінімальних заробітних плат з урахуванням виплачених сум."

В решті постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2014 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.