Справа № 826/5684/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ К/800/44564/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді: Васильченко Н.В.,

судді: Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

при секретарі судового засідання: Романишин О.Р.,

за участі представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача - Ніколайчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2014 року у справі № 826/5684/14 за позовом ОСОБА_4 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, в якому просив скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №12299860 від 09.04.2014р. та зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві вчинити необхідні дії щодо державної реєстрації права власності на підставі його заяви від 04.04.2014р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача були відсутні правові підстави для відмови позивачу у державній реєстрації права власності на садовий будинок, що розташований АДРЕСА_1, оскільки заява з доданими до неї документами подана державному реєстратору з дотриманням порядку та вимог встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2014 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 4 квітня 2014 року звернувся до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві із заявою за реєстраційним № 6135637 про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень (щодо права власності) на нерухоме майно (садовий будинок), що розташоване по АДРЕСА_1. За даними картки прийому заяви № 12197152 позивачем також були подані: довідка садівничого товариства «Магнолія» № 3 від 04.02.2014 р. та її копія; технічний паспорт виготовлений 14.03.2014 р. товариством з обмеженою відповідальністю «Техінвентаризація», копія довіреності; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; копія паспорту громадянина України; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера. Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві 9 квітня 2014 р. прийняте рішення № 12299860 «Про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень». Зазначене рішення вмотивоване тим, що подані документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Документи не дають можливість встановити наявність речового права на земельну ділянку, на якій ОСОБА_4 господарським способом збудований садовий будинок. Відповідно до технічного паспорту садовий будинок збудований у 1991 році, згідно з довідкою кооперативу позивач є членом кооперативу з 2004 року, проте обслуговуючий кооператив «Магнолія» згідно відомостей єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстрований лише у 2005 році. Дані обслуговуючого кооперативу до реєстру речових прав на нерухоме майно не внесені, що не дає можливість відкрити розділ та здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що оскаржуване рішення є правомірним, оскільки заявником не був наданий документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку на якому розташований садовий будинок.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір стосовно правомірності рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №12299860 від 09.04.2014р.

Відповідно ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 р. №1952-IV (Далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону № 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Відповідно ч.2 ст.15 Закону № 1952-IV перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У п.1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 (Далі - Порядок) визначено, новозбудований об'єкт - це завершений будівництвом об'єкт нерухомого майна, державна реєстрація права власності на який проводиться вперше.

Згідно п.36 Порядку для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно п.49 Порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Згідно п.28 Порядку державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені у ст.24 Закону № 1952-IV.

Відповідно п.4 ч.1 ст.24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Із зазначеного вбачається, що Порядком передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник, серед іншого, повинен подати документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку. Позивачем такого документу подано не було.

Таким чином, за відсутності відомостей про земельну ділянку, відсутні підстави вважати, що обслуговуючому кооперативу «Магнолія» виділялась земля, а будівництво здійснювалось в межах обслуговуючого кооперативу «Магнолія».

Наведене свідчить, що подані ОСОБА_4 документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, що в свою чергу є підставою для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону № 1952-IV.

Враховуючи вищенаведене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірних висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді:

/підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Н.В. Васильченко