Справа № 825/2677/14
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2677/14 Головуючий у 1-й інстанції: Непочатих В.О. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду у справі за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення сплаченої тимчасової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

Управління праці та соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення сплаченої тимчасової допомоги.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.08.2014 року провадження у справі було закрито.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції закрив провадження за даним позовом, посилаючись на положення КАС України, оскільки суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у адміністративній справі лише у випадках, передбачених ч.4 ст.50 КАС України, а оскільки такої підстави як необхідність стягнення сплаченої тимчасової допомоги - немає, то даний спір слід розглядати в порядку цивільного судочинства, відповідно до вимог статті 15 ЦПК України. При цьому, не надавши належної уваги тому, що положеннями цієї ж норми, а саме ч.4 ст.50 КАС України, до переліку підстав віднесено також випадки, встановлені іншими законами.

Колегія суддів звертає увагу на правову позицію, висловлену в пп.3 п.31 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року, якою вказується, що згідно ч.4 ст.50 КАС України передбачено, що громадяни України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Такими випадками, зокрема, є наступні, відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у ч.2 ст.4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Частиною другою ст.22 зазначеного Закону передбачено, що суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги, тощо) стягуються згідно з законом.

Враховуючи наведене, спір виникає за зверненням суб'єкта владних повноважень (управління праці та соціального захисту населення) і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції та закриття провадження в даній справі, оскільки, беручи до уваги позицію ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ, даний спір повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Щодо вимоги в апеляційній скарзі щодо задоволення адміністративного позову по суті заявлених вимог та стягнення сплаченої тимчасової допомоги, колегія суддів вказує, що дане питання не розглядалось судом першої інстанції, не досліджувались докази по справі, а тому суд апеляційної інстанції не задовольняє цю частину вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідач як суб'єкт владних повноважень, відповідно вимог ч.2 ст.72 КАС України, надав до суду належні докази правомірності своїх дій та обгрунтував їх у встановленому законом порядку.

Судова колегія апеляційної інстанції вбачає порушення судом першої інстанції норм процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 21.08.2014 року, що є підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.202 КАС України, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 197, 199, 202, 205, 206, 212 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області - задовольнити частково.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.08.2014 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.