Справа № 822/14/15
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/14/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіЛабань Г.В.
при секретаріВересняк А.А.
за участі:позивача, прокурора
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, за участі прокуратури Хмельницької області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, в якому просить: визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації у переоформленні автомобіля ВАЗ 21099 1997 року випуску, кузов НОМЕР_1 на його ім'я, зобов'язати Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації зняти з балансового рахунку автомобіль ВАЗ 21099 1997року випуску, кузов НОМЕР_1 та зобов'язати Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації надати дозвіл на переоформлення автомобіля ВАЗ 21099 1997року випуску, кузов НОМЕР_1 у його власність.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до Закону України від 22 жовтня 1999 року "Про гуманітарну допомогу" в березні 2004 року отримав автомобіль ВАЗ 21099, 1997 року випуску, кузов НОМЕР_1 від Головного управління праці та соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації. 30 жовтня 2014 року управління у справах інвалідів, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи йому було відмовлено у задоволенні заяви щодо переоформлення у власність автомобіля марки ВАЗ 21099 через відсутність підстав для його переоформлення, обумовлених п.6 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999. Вважаючи відмову протиправною, а своє право порушеним, позивач звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представником відповідача подано до суду письмові заперечення на даний позов, у яких зазначає, що відмова позивачу у перереєстрації автомобіля є обґрунтованою та законною, відповідає фактичним обставинам справи та нормам чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, а тому просить у задоволенні позову відмовити. Судовий розгляд просить проводити за відсутності представника Департаменту соціального захисту населення Хмельницької ОДА.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, вважає їх безпідставними, а відмову Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації правомірною та такою, що відповідає нормам чинного законодавства. В задоволенні позову просив відмовити.

Суд, заслухавши позивача та прокурора, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що в березні 2004 року відповідно до ЗУ від 22 жовтня 1999 року "Про гуманітарну допомогу" ОСОБА_3 отримав автомобіль ВАЗ 21099, 1997 року випуску, кузов НОМЕР_1 від Головного управління праці та соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації.

28 липня 2004 року вказаний автомобіль було передано позивачу із забороною на відчуження та передачі іншим особам.

В жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації із зверненням щодо переоформлення у власність автомобіля марки ВАЗ 21099.

30 жовтня 2014 року Департамент соціального захисту населення відмовив у задоволенні заяви позивача мотивуючи це тим, що відсутні підстави для переоформлення автомобіля на його ім'я, обумовлені п.6 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999.

Суд погоджується з позицією відповідача виходячи з наступного.

Згідно з ст.1 Закону України "Про гуманітарну допомогу" від 22.10.1999 року, гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв'язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров'я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об'єктивних потреб, згоди її утримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України "Про благодійну діяльність та благодійні організації".

Стаття 6 цього Закону передбачає, що до гуманітарної допомоги відносять деякі підакцизні товари, зокрема транспортні засоби, що передаються для використання установам соціального захисту населення, державним закладам охорони здоров'я і навчальним закладам, громадським організаціям інвалідів, ветеранів війни та праці, Товариству Червоного Хреста України та його обласним організаціям та іншим.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до Списку №457 по видачі легкових автомобілів інвалідам області від 10 березня 2004 року автомобіль ВАЗ 21099, 1997 року випуску, кузов НОМЕР_1 (гуманітарний вантаж) безкоштовно передано ОСОБА_3.

Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999, а саме п. п. 1 п. 41 передбачено, що за бажанням інвалідів головні управління соціального захисту можуть забезпечувати їх автомобілями, ввезеними в Україну і визнаними в установленому порядку гуманітарною допомогою, без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Автомобілями, отриманими головними управліннями як гуманітарна допомога, інваліди (за їх бажанням або за бажанням законних представників недієздатних інвалідів), діти-інваліди (за бажанням їх законних представників), які перебувають на обліку в головних управліннях соціального захисту та управліннях виконавчої дирекції, забезпечуються безоплатно в порядку черговості.

Пунктом 6 Порядку визначено, що інвалід, законний представник недієздатного інваліда, дитини-інваліда отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Після закінчення зазначеного строку інвалід може користуватися таким автомобілем до отримання нового або повернути його головному управлінню соціального захисту чи управлінню виконавчої дирекції на умовах згідно з пунктом 14 цього Порядку.

Пунктом 41 Порядку визначено, що після смерті інваліда, якщо інвалід користувався автомобілем більше ніж 10 років, за бажанням членів його сім'ї, автомобіль може бути переданий їм у власність безоплатно.

Пунктом 14 Порядку передбачено, що заміна автомобілів, отриманих інвалідами, через головні управління соціального захисту, яким групу інвалідності встановлено безстроково, провадиться на підставі заяви інваліда після закінчення десятирічного строку експлуатації на підставі раніше виданого висновку обл. МСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) про наявність медичних показань для забезпечення автомобілем.

У разі заміни автомобіля інвалід знімає автомобіль з обліку в підрозділі МВС за місцем його реєстрації (номерні знаки і реєстраційні документи здаються до підрозділу МВС), та повертає придатний до подальшої експлуатації автомобіль, що перебував у користуванні, головному управлінню соціального захисту, що забезпечує інваліда новим автомобілем.

Якщо під час технічного огляду автомобіль, що був у користуванні десять років, визнано придатним для подальшої експлуатації, ним може бути забезпечений безоплатно або на пільгових умовах за умови письмової згоди інший інвалід з урахуванням оціночної вартості автомобіля на день передачі.

Повернутий (вилучений) автомобіль головне управління соціального захисту здає підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видає в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку.

Пунктом 43 Порядку передбачено, що після десятирічного строку експлуатації інвалідом автомобіль знімається з балансового рахунку. (Пункт 43 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ №387 від 17.04.2008).

Таким чином, позивач, на думку суду, безпідставно вважає автомобіль марки ВАЗ 21099, 1997 року випуску, кузов НОМЕР_1 своєю власністю, оскільки цей автомобіль перебуває у власності відповідача, обліковується на балансовому рахунку Департаменту та виданий позивачу у користування.

Крім того, суд приходить до висновку, що позивачем невірно розтлумачено норми Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, а саме позивач, вважає, що Якщо інвалід користувався автомобілем більше ніж 10 років, за бажанням може бути переданий у власність безоплатно.

Аналізуючи норми вказаного Порядку суд вважає, що позивач прийшов до хибного висновку, оскільки відповідно до п.п.9 п.41. встановлено, якщо інвалід, дитина-інвалід користувався автомобілем більше ніж 10 років, за бажанням членів його сім'ї автомобіль може бути переданий їм у власність безоплатно.

На думку суду, органом соціального захисту вжиті передбачені законом заходи з метою забезпечення позивача транспортним засобом, а його передача у власність без установлених на те підстав фактично порушує права інших інвалідів, які потребують автомобіль та перебувають у черзі на його одержання.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Департаментом соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації правомірно відмовлено у наданні дозволу на переоформлення у власність автомобіля ВАЗ 21099, 1997 року випуску, кузов НОМЕР_1.

Згідно із ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у наданні позивачу дозволу на відчуження автомобіля на переоформлення у власність автомобіля ВАЗ 21099, 1997 року випуску, кузов НОМЕР_1, а відтак, й для зобов'язання відповідача надати такий дозвіл.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії Департаменту щодо зняття автомобіля марки ВАЗ -21099, 1997 року випуску, кузов НОМЕР_1, яким він був забезпечений в якості гуманітарної допомоги, з балансового рахунку та надання дозволу на переоформлення автомобіля на його ім"я - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 28 січня 2015 року

Суддя/підпис/Г.В. Лабань
"Згідно з оригіналом" Суддя Г.В. Лабань