Справа № 826/14799/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на додаткову постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним рішень, визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Додатковою постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2014 року стягнуто з місцевого бюджету на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 14 грн 62 коп.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною додатковою постановою, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а судове рішення - зміні, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2014 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо визначення у рахунку НОМЕР_1 від 07 квітня 2014 року суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_2 належної до сплати суми у розмірі 4431грн. 38 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Проте, при винесенні вищевказаної постанови судом першої інстанції не вирішено питання про судові витрати.

У зав'язку з чим, 24 листопада 2014 року судом першої інстанції прийнято оскаржувану постанову, якою стягнуто з місцевого бюджету на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 14 грн 62 коп.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції щодо часткового повернення судового збору є вірною, однак помилковим є визначення бюджету з якого необхідно стягувати такий збір, з огляду на наступне.

Згідно частини першої ст. 98 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

В пункті 4 частини першої статті 163 КАС України зазначено, що резолютивна частина постанови складається із зазначенням: висновку суду про задоволення адміністративного позову або про відмову в його задоволенні повністю чи частково;висновку суду по суті вимог; розподілу судових витрат; інших правових наслідків ухваленого рішення;строку і порядку набрання постановою законної сили та її оскарження; встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

Механізм стягнення судових витрат з Державного бюджету України визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

Відповідно до пп. 3 п. 9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України у разі безспірного списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) Державна казначейська служба України відображає в обліку відповідні бюджетні зобов'язання розпорядника бюджетних коштів, з вини якого виникли такі зобов'язання. Погашення таких бюджетних зобов'язань здійснюється виключно за рахунок бюджетних асигнувань цього розпорядника бюджетних коштів. Одночасно розпорядник бюджетних коштів зобов'язаний привести у відповідність з бюджетними асигнуваннями інші взяті бюджетні зобов'язання.

Водночас п. 19 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ встановлено, що безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету та/або заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Державної казначейської служби України з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

Згідно частини першої та другої ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України , якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

При зверненні до суду першої інстанції позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру у розмірі 73 грн 08 коп., про що свідчить наявний в матеріалах справи оригінал квитанції від 25 вересня 2014 року № QS22768764.

Судом першої інстанції позовні вимоги задоволено частково, а отже, судові витрати, здійснені позивачем, повинні бути присуджені йому відповідно до задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене та з урахуванням принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, колегія суддів вважає за необхідне стягнути судовий збір з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у розмірі 14 грн 62 коп.

Дана правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду від 27 листопада 2014 року, справа № К/9991/63197/12, № К/800/54680/14.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції, зокрема є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Додаткову постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2014 року змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 14 грн 62 коп.

В решті додаткову постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.