Справа № 9101/174840/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2014 рокусправа № 2а-2684/11/1111

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кіровограді

на постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10.08.2011р. у справі № 2а-2684/11/1111

за позовом ОСОБА_1

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кіровограді

про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом про зобов'язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кіровограді (далі по тексту - відповідач) провести перерахунок щомісячних страхових виплат у зв'язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством, у відповідності до п.3 ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», а саме: встановити розмір щомісячних страхових виплат в сумі з 01.01.2011р. 8931,51 гривні; та про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.05.2010р. по 31.01.2011р. у зв'язку з затримкою перерахунку щомісячних страхових виплат основного боргу 34461,46грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідач, в порушення вимог чинного законодавства проводив перерахунок щомісячних виплат лише раз на рік в зв'язку із зростанням у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки, тоді як законодавством передбачено проведення перерахунку в разі зміни мінімальної заробітної плати, а також раз на рік в зв'язку із зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено. При цьому суд зазначив, що відповідач діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, відповідач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції не встановив та не дослідив належним чином фактичні обставини, невірно застосував норми матеріального права. Відповідач стверджує, що Фонд постійно перераховував страхові виплати позивачу щороку 01 березня. Такі перерахунки відповідно до Закону проводяться у разі зростання в попередньому календарному році середньої заробітної плати в галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Оскільки єдиним видом страхової виплати, розмір якої залежить від розміру мінімальної заробітної плати, є сума витрат на необхідний догляд за потерпілим, а отже проведення перерахування сум щомісячних страхових виплат у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати суперечить ч. 6 п.4 ст.34 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженим постановою правління Фонду від 27.04.2007 року № 24, не передбачено перерахування розміру щомісячних страхових виплат у зв'язку із підвищенням розміру мінімальної заробітної плати.

.

Позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, судове рішення вважає законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо статусу позивача сторони не сперечаються, позивач є інвалідом 2 групи професійного захворювання (а.с.7, т.1).

Правовідносини сторін регулюються нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Так, відповідно до ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться у разі: 1) зміни ступеня втрати професійної працездатності; 2) зміни складу сім'ї померлого; 3) підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством. Перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неприйняття до уваги посилання відповідача на дотримання Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду від 27.04.2007 р., де не передбачений такий перерахунок в зв'язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати, оскільки відповідно частини 4 статті 9 КАС України, в разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховної Радою України, або іншому правовому акту, застосовується правовий акт, що має вищу юридичну силу, а в даному випадку таким є Закон «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Так, за приписами ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку компенсувати, зокрема, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого. Така компенсація повинна бути проведена своєчасно та в повному обсязі.

Частина перша ст.29 Закону встановлює, що щомісячні страхової виплати перераховуються, зокрема, у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством. Обов'язок такого перерахунку покладається на Фонд, робочим органом якого є відповідач.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 5 квітня 2004 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в м.Кіровограді з 16.02.2004 року зобов'язано відшкодовувати щомісяця втрачений заробіток в розмірі 1945 гривень 76 копійок, що становить втрачений середній заробіток з урахуванням відсотку втрати загальної працездатності, та збільшений за час затримки виплати шляхом множення на коефіцієнт збільшення мінімальної заробітної плати. Встановлено, що цей розмір підлягає перерахуванню у випадках подальших підвищень розміру мінімальної заробітної плати у визначеному законодавством порядку.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2011року по справі №2а-6740/10, що набрала законної сили, також встановлено обов'язок відповідача здійснювати перерахунок щомісячних страхових виплат у зв'язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до статті 268 Цивільного кодексу України позовна давність не поширюється, зокрема, на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, на вимогу застрахованої особи до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування).

Згідно з ч.7 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» встановлено, що якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку.

Проаналізувавши наведені норми та фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності дій відповідача.

За встановлених обставин доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції; висновки суду відповідають фактичним обставинам справи; постанова суду прийнята з дотримання норм матеріального права, тобто є законною та обгрунтованою. Підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається. Постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кіровограді на постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10.08.2011р. у справі № 2а-2684/11/1111 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10.08.2011р. у справі № 2а-2684/11/1111 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна