Справа № 2а-155/41/14,155/983/14а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 р. Справа № 876/8056/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області на постанову Горохівського районного суду Волинської області від 29 липня 2014 року по справі № 2а-155/41/14, №155/983/14а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області про зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И В:

30.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, яким просив визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області щодо призначення йому пільгової пенсії від 16 квітня 2014 року та зобов'язати відповідача призначити йому пільгову пенсію, як трактористу-машиністу, який був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших сільськогосподарських господарствах.

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 29 липня 2014 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах та зобов'язати відповідача призначити позивачу пільгову пенсію, починаючи з 01 квітня 2014 року, як такому, що працював трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства та проводити її виплату в подальшому.

Управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області постанову суду першої інстанції оскаржило, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в адміністративному позові відмовити.

В апеляційній скарзі покликається на те, що у позивача відсутня уточнююча довідка, яка підтверджувала б його пільговий стаж роботи на посаді тракториста-машиніста. Інші документи, які підтверджували роботу позивача на вказаній посаді відсутні. Відтак, відмова у призначенні позивачу пільгової пенсії є законною. Таким чином, у позивача не має необхідного стажу роботи на посаді тракториста-машиніста для призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 01 квітня 2014 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області із заявою про призначення йому пенсії.

З листа начальника управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області № 1144/02-64 від 16 квітня 2014 року (а.с.7-8) вбачається, що позивачу було відмовлено в призначенні пільгової пенсії у зв'язку з відсутністю пільгової довідки та не підтвердженістю пільгового та загального стажу.

Із копії паспорта серії НОМЕР_1, виданого 21 травня 1997 року Горохівським РВ УМВС України у Волинській області (а.с.5), вбачається, що позивач народився 31 березня 1959 року в с.Квасів Горохівського району Волинської області.

Відповідно до пункту "в" частини 1 статті 13 Закону України N 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон України "Про пенсійне забезпечення") передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з п. 1 роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. N 7 "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства" до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пункті 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. N 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсії на пільгових умовах чи за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Із трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2, заведеної 14 березня 1983 року у колгоспі ім.17 вересня Горохівського району Волинської області на ім'я позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12-13), вбачається, що він 01 червня 1972 року прийнятий на роботу різноробочого у вищевказаний колгосп. З 1980 року по 15 березня 1983 року працював у колгоспі ім.17 вересня Горохівського району Волинської області на посаді тракториста. З 16 березня 1983 року по 19 листопада 2002 року працював трактористом в колгоспі "Зоря Комунізму" Горохівського району Волинської області (реформованому в селянську спілку "Зоря", потім в СВК "Журавники").

Архівною довідкою № 01-28/145, виданою 31 березня 2014 року Трудовим архівом Горохівського району Волинської області (а.с.11), стверджується, що позивач дійсно працював у періоди з 1973 року по 1974 рік, 1977 рік, та з грудня 1979 року по березень 1983 року в колгоспі ім.17 вересня Горохівського району Волинської області.

У листі №02-80орг Міністерства соціального захисту населення України від 03.11.1993 року роз'яснено, що єдине найменування професії механізаторів сільського господарства «тракторист-машиніст» було введено в 1961 році і охоплює такі професії: бульдозеристи, бульдозеристи-скреперисти, грейдеристи, комбайнери, машиністи дощувальних машин, машиністи льноконоплезбиральних машин, машиністи скреперів, скреперисти, машиністи чайно збиральних машин, машиністи екскаваторів, механіки-водії бавовнозбиральних машин, механіки-водії самохідних широкозахватних сінокосилок, механіки-комбайнери, трактористи, трактористи-бульдозеристи.

Крім того, пунктом 18 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше 2 свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні суду першої інстанції ствердили, що позивач з 1979 року по 15 березня 1983 року працював у колгоспі ім.17 вересня, що в с.Квасів Горохівського району Волинської області, на посаді тракториста-машиніста, та виконував при цьому встановлені норми виробітку.

З урахуванням наведених норм, дослідивши дані трудової книжки, архівних довідок та показань двох свідків, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції достовірно встановлено, що позивач досяг 55-річного віку, має загальний трудовий стаж більше 25 років, відпрацював більше 20 років трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, що надає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Статтею 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії 01 квітня 2014 року, тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо задоволення позовних вимог за період починаючи з 01 квітня 2014 року.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, до яких належать органи державної податкової служби та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дір бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Горохівського районного суду Волинської області від 29 липня 2014 року по справі № 2а-155/41/14, №155/983/14а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич