Справа № 572/4368/14-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Власик Н.М.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"03" лютого 2015 р. Справа № 572/4368/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_3, Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "26" листопада 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області про зобов'язання нарахувати та виплатити кошти ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом, в якому просила, зокрема, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області нарахувати та виплатити їй за період з 09.03.2014 по 08.09.2014 року пенсію у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та доплату до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати; зобов'язати відповідача призначити, нараховувати та виплачувати їй пенсію у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком щомісячно і щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, та доплату до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати починаючи з 09.09.2014р. та надалі, без обмеження будь-яким строком.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що є інвалідом ІІ групи по захворюванню, яке пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, а тому має право на отримання пенсії в розмірі, передбаченому ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Закон №796-ХІІ), що становить 8 мінімальних пенсій за віком, та на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно зі ст. 50 цього Закону в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, однак пенсія по інвалідності не нараховується та не виплачується у встановленому законом розмірі. Також вказує, що проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 26.11.2014 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області, яка полягає в ненарахуванні та невиплаті позивачу за період з 09.03.2014 р. по 02.08.2014 р. відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії за період з 09 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року, виходячи з 8 розмірів мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до категорії 1 за період з 09 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року, виходячи з 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 щомісячну доплату до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, починаючи з 09 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою у відповідних частинах, сторони у справі подали апеляційні скарги.

Вимогою апеляційної скарги позивача є скасування постанови суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову повністю.

У своїй скарзі відповідач просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Суд встановив, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Сарненському районі, віднесений до першої категорії громадян, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, та є інвалідом другої групи, інвалідність якого пов'язана з аварією на ЧАЕС. Також позивач проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Вказане підтверджується, зокрема, посвідченням (а.с. 2), довідкою МСЕК (а.с. 6-7), копією паспорта (а.с. 4-5).

Згідно довідки від 23.01.2015 року № 126/04-29 позивач отримує пенсію, додаткову пенсію, та доплату до пенсії передбачені ст.ст. 39, 50, 54 Закону №796-ХІІ, але у розмірах, встановлених постановою КМУ.

Відповідно до ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам III групи, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з вимогами статті 54 Закону №796-12 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( в редакції, чинній на час спірних відносин) обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, відносно яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст.39 вищевказаного Закону громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у таких же розмірах.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплат позивачу, передбачених Законом № 796-XII, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначеною постановою, всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який встановлює розмір доплати як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати або пенсії, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретні розміри доплат в твердій грошовій сумі та у розмірах до прожиткового мінімуму.

Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень Закону) не встановлено обмеження щодо застосування положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру вказаних виплат застосуванню підлягають саме ст. ст. 39, 50, 54 Закону №796-ХІІ, а не постанова КМУ за № 1210 від 23.11.2011 року, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Проте пунктом 6 - 7 Прикінцевих положень Закону України №1622-VII від 31.07.2014 "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набрав чинності з 03.08.2014 року, передбачено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Відтак дії відповідача по застосуванню постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року з 03.08.2014 року є правомірними.

Стосовно скарги позивача судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Однією з позовних вимог позивача (як вже зазначалось вище) було зобов'язання Управління ПФУ в Сарненському районі нарахувати і виплатити підвищення до пенсії в розмірі відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, з 09.09.2014 року без обмеження будь-яким строком (відмова у задоволенні такої вимоги і стала предметом апеляційної скарги позивача).

Фактично позивач просив суд зобов'язати відповідача вчиняти певні дії на майбутнє.

Слід зазначити, що в судовому порядку може бути захищено лише фактично порушене право, що випливає з положення ст. 6 КАС України, тож вказана позовна вимога не може бути задоволена.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "26" листопада 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області вул. Суворова, 8, м.Сарни, Сарненський район, Рівненська область, 34500

- ,