Справа № 569/13215/14-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Музичук Н.Ю.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА
іменем України

"04" лютого 2015 р. Справа № 569/13215/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.
суддів: Котік Т.С.
Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "21" листопада 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ,
ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у місті Рівному (далі - УПФ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 період його роботи з 11 липня 1991 року по 30 вересня 1998 року в якості майстра будівельних та монтажних робіт військової частини НОМЕР_1 і військової частини НОМЕР_2 , призначити йому пільгову пенсію за віком по Списку №2, починаючи з 29 лютого 2014 року, та провести відповідну доплату.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до УПФ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу із шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, що передбачено пунктом "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв"язку з досягненням віку, що дає право на призначення даного виду пенсії. Однак, відповідач відмовив йому у такому призначенні, оскільки позивачем не підтверджено пільговий період роботи зі шкідливими і важкими умовами праці з липня 1991 року по липень 2000 року.

Право на призначення пільгової пенсії за віком, передбаченої пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно з п. а ч. 1 ст. 100 Закону України Про пенсійне забезпечення, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються, якщо такі особи мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах. Пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 працював у військовій частині № НОМЕР_1 із 03.05.1983 року муляром 4-го розряду на СУ51, 11.07.1991 року на підставі наказу №150 в 11.07.1991 року переведений майстром, 01.08.1996 року на підставі наказу № 1 від 01.08.1996 року в/ч № НОМЕР_1 перейменована у в/ч НОМЕР_2 , 30.09.1998 року на підставі наказу №167 від 30.09.1998 року він звільнений з роботи по ст. 36 п.5 КЗпП України по переводу в ДП МО України «Західвійськбуд». 01.10.1998 року на підставі наказу №2 від 01.20.1992 року ОСОБА_1 прийнятий на будівельно-монтажну дільницю №1 на посаду майстра будівельних та монтажних робіт «Західвійськбуд» в порядку переведення із військової частини НОМЕР_2 , а 17.07.2000 року звільнений з роботи на підставі наказу №74 від 18.07.2000 року за власним бажанням.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року за №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

З огляду на вказане, при визначенні пільгового періоду роботи позивача на посадах зі шкідливими та важкими умовами праці застосуванню підлягають Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173, затверджений постановою КМ СССР від 26.01. 1991 р. №10, затверджений постановою КМУ від 11.03.1994 року №162, що поширюється на період з 11.03.1994 року по 31.01.2003 року.

Списком №2, затвердженим постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173, передбачено врахування пільгового стажу для призначення пенсії за посадою майстер (десятник), виконроб, розділ ХХІХ, п.1223.2. Рештою Списків №2 в інші пізніші періоди передбачено таку посаду, як майстер будівельних та монтажних робіт.

Щодо періоду роботи ОСОБА_1 з 11.07.1991 року по 30.09.1998 року у військовій частині № НОМЕР_1 ( яку перейменовано у в.ч. НОМЕР_2 ), то суд вірно з`ясував, що у вказаний період він працював на посаді майстра, робота на якій відноситься до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Зазначене підтверджено записами у трудовій книжці та не спростовано Пенсійним органом. (а.сп.16).

Крім цього, згідно довідки від 05.03.1999 року №16, виданої військовою частиною НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , яка не оспорена відповідачем, в період із 11.07.1991 року (наказ №150 від 11.07.1991 року) по 30.09.1998 року (наказ №167 від 30.09.1998 року) він працював майстром будевельно-монтажної дільниці військової частини НОМЕР_1 і військової частини НОМЕР_2 . Роботу майстра військовій частині НОМЕР_1 і А-1831 виконував на об`єктах капітального будівництва повний робочий день, інших робіт не виконував. Дана робота майстра дає право на пільгову пенсію по Списку №2, розділ ХХУІ пункт «б», шифр 22900006, 23419. Військова частина НОМЕР_1 з 01.08.1996 року перейменована у військову частину НОМЕР_2 . Довідка видана на підставі штатного розкладу, наказів про прийняття та звільнення з роботи відомостей про заробітну плату, актів державних комісійна здачу об`єктів закінченого будівництва акті державних комісій на здачу об`єктів закінченого будівництва, карточки форми Т-2. інших документів.

Відомості про роботу позивача в шкідливих умовах праці відповідно до вказаної вище довідки, виданої в/ч НОМЕР_2 05.03.1999 року за №16, узгоджуються із записами його трудової книжки, з посиланням на відповідні первинні накази, а тому довідка є належним доказом підтвердження спеціального стажу ОСОБА_1 для призначення пільгової пенсії.

Крім того, судом першої інстанції досліджено картки Форми Т-2 на ім`я позивача та встановлено, що в період із 1991 року по 1998 рік, він отримував додаткову відпустку (кожного разу по 4 дні), що свідчить про виконання ним роботи із шкідливими умовами праці та підтверджує вищевикладене.

Доводи апелянта щодо непроведення атестації робочих місць у військовій частині НОМЕР_2 в період з 11.07.1991 року по 30.09.1998 року судом першої інстанції обгрунтовано відхилено, з огляду на наступне.

Згідно з п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок), атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992 року.

У відповідності до п.4.2. результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови ї характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Пунктом 4.3. Порядку передбачено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами пращ, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень пункту 3 Порядку проведення атестації робочих місць доручено керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання.

Згідно уточнюючої довідки військової частини НОМЕР_2 від 05.03.1999 року №16, атестація робочих місць в військовій частині була проведена 19 березня 1997 року, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», що право працівникам, які працюють на посаді майстра на пільги та компенсації, в тому числі і на пільгове пенсійне забезпечення.

Зазначена довідка була видана на підставі штатного розкладу, наказів, відомостей на заробітну плату, актів державних комісій на здачу об`єктів закінченого будівництва і інших документів, які в залежності від їх призначення знаходяться в Центральному архіві МО України, архів ЗОК м. Львів, державних архівах Рівненської, Волинської, Хмельницької, Житомирської області.

Суд вірно зазначив, що довідка №16 від 05.03.1999 року відповідає вимогам щодо форми та змісту для уточнюючої довідки, у встановленому порядку не визнавалася недійсною, на час розгляду справи не відкликана, а тому у суду відсутні підстави не враховувати її при вирішенні спору. Інформація, яка в ній міститься не спростована пенсійним органом в ході судового розгляду справи.

Посилання відповідача на те, що в Галузевому Державному архіві Міністерства оборони України відсутній наказ від 19.03.1997 року про проведення атестації робочих місць у військовій частині НОМЕР_2 може свідчити лише про непередання зазначеного документу в даний архів.

Між тим, відповідачем не представлено суду доказів про звернення до інших архівів за вказаною інформацією, тоді як у довідці №16 від 05.03.1999 року зазначено, що первинні документи, на підставі яких було видано дану довідку, в залежності від їх призначення знаходяться в Центральному архіві МО України, архіві ЗОК м. Львів, державних архівах Рівненської, Волинської, Хмельницької, Житомирської областей.

Відтак, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для зарахування ОСОБА_1 періоду роботи у військові частині А-1831 з 11.07.1991 року по 30.09.1998 року до пільгового стажу для призначення пенсії є обгрунтованими, а доводи апеляційної скарги щодо їх спростування - безпідставними.

Також, суд вірно відмовив ОСОБА_1 у позові в частині зобов`язання УПФ зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 01.10.1998 року по 17.07.2000 року на посаді майстра будівельних та монтажних робіт будівельно-монтажної дільниці №1 «Західвійськбуд», оскільки, хоча відповідний запис і міститься у трудовій книжці позивача, однак, відсутні будь-які інші докази, які б підтверджували шкідливі умови праці при виконанні даної роботи, зокрема: уточнюючі довідки підприємства, накази про проведення атестації робочих місць та інше. Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу для призначення пенсії у відповідності до положень статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Крім того, в цій частині судове рішення не оскаржується стронами.

Суд першої інстанції встановив, що спеціальний стаж ОСОБА_1 по Списку №2 для призначення пільгової пенсії складає 7 років 2 місяці 19 днів, а тому, згідно ст. 12, 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення ", він набув право на призначення пільгової пенсії в 58 років, тобто із 29 лютого 2014 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "21" листопада 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018
- ,