Справа № 826/8487/14
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8487/14 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Старової Н.Е.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 липня 2014 року у справі за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), -

В С Т А Н О В И В :

Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» (далі - відповідач) про застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасової заборони (зупинення) його діяльності за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Запорізьке шосе, 63, щодо утворення та розміщення відходів без дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 11 липня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 липня 2014 року та постановити нову про задоволення адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Позивачем у період із 05 по 26 травня 2014 року проведено планову перевірку відповідача (торговий центр «Метро» № 14, розташований за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Запорізьке шосе, 63), за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами (далі - акт перевірки), згідно з висновками якого, у відповідача відсутні декларація про відходи та дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

На підставі акту перевірки, 27 травня 2014 року позивачем складено припис № 4-5005-12-3, яким відповідача зобов'язано, у тому числі здійснювати діяльність, пов'язану зі створенням та розміщенням відходів виробництва, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами або декларації про відходи.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Так, відповідно до ст. 1, п. «с» ч. 1, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про відходи», відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані: мати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, крім суб'єктів господарювання у сфері поводження з відходами, діяльність яких призводить виключно до утворення відходів, для яких Пзув не перевищує 1000.

Суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами, діяльність яких призводить виключно до утворення відходів, для яких Пзув від 50 до 1000, зобов'язані щороку подавати декларацію про відходи за формою та у порядку, встановленими Кабінетом Міністрів України.

У письмових запереченнях проти позову зазначено, що діяльність відповідача призводить до утворення відходів, Пзув (показник загального утворення відходів) яких становить менше, ніж 1000 на рік.

Поряд з цим, позивачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про розрахунок Пзув утворюваних відповідачем відходів та перевищення їх Пзув у кількості 1000.

Крім того, відповідач у письмових запереченнях проти позову зазначив, що позивачу надавалася декларація про утворення відходів у 2014 році (копія декларації міститься у матеріалах справи). Однак, вказану декларацію позивачем не прийнято у зв'язку із не розробленням Кабінетом Міністрів України відповідного порядку та форми декларації про утворення відходів.

У матеріалах справи міститься копія листа департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19 червня 2014 року № 5151/0/261-14, згідно з яким, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру» від 09 квітня 2014 року № 1193-VII скасовано ліміт на утворення та розміщення відходів і дозвіл на розміщення відходів. До того ж, введено необхідність отримання підприємствами дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами та подання декларації про відходи.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про відходи», до повноважень Кабінету Міністрів України віднесено встановлення порядку щодо отримання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами та декларацій про відходи.

Питання щодо видачі документів дозвільного характеру у сфері поводження з відходами може бути реалізовано департаментом після врегулювання правовідносин шляхом прийняття нормативно-правового акту.

Тобто, на час проведення перевірки та складання припису законодавчо не визначено порядок отримання документів дозвільного характеру у сфері поводження з відходами, у тому числі дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, а тому, відповідач об'єктивно не мав можливості отримати такий дозвіл.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, проаналізувавши викладені положення та обставини, враховуючи при факт не надання позивачем суду належних і достатніх доказів на підтвердження реального допущення відповідачем порушень у сфері поводження з відходами, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до відповідача заходів реагування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 липня 2014 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в місті Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Старова Н.Е.

Мєзєнцев Є.І.