Справа № 810/6171/14
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6171/14 Головуючий у 1-й інстанції: Головенко О.Д. Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Горбань Н.І.,

суддів: Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2014 року у справі за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Борщагівський» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Борщагівський» звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.04.2014.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на її думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в позові. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необ'єктивність судового рішення, що є підставами для його скасування.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, фіксування звукозаписувальним засобом при розгляді справи не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами ДПІ у Києво - Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість позивача у січні 2014 року за вересень - грудень 2013 року, за результатами якої складено акт від 02.04.2014 № 702/22-09.

Під час проведення перевірки відповідачем було встановлено, що позивач порушив п. 46.5 ст. 46, п. 48.1 ст. 48, п. 50.1 ст. 50 ПК України, в результаті чого занижено суму штрафу.

На підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України контролюючим органом позивачу нараховано суму штрафу у вигляді спірного податкового повідомлення - рішення на суму 24 290,50 грн.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Позивачем до ДПІ у Києво - Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області в електронному вигляді було подано наступну звітність:

уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2013 року (реєстр від 24.01.2014 № ;

уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за жовтень 2013 року (реєстр від 24.01.2014 № );

уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2013 року (реєстр від 24.01.2014 № );

уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2013 року (реєстр від 24.01.2014 № ).

Вказаними уточнюючими розрахунками позивачем були виправлені помилки задекларованих показників бюджетного відшкодування, а саме: зменшено залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту (рядок 22 декларації); зменшено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодах (рядок 23.2 декларації); збільшено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду (рядок 25 декларації) та сплачується до загального/спеціального фонду державного бюджету (рядок 25.1 декларації).

Як вбачається з внесених змін до задекларованих даних позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду ніяк не вплинуло на розрахунки з бюджетом, оскільки згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за серпень 2013 року за позивачем рахується сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів у розмірі 1 213 646 грн. (рядок 23.2 декларації).

Так, при виникненні суми податку на додану вартість, яка підлягала нарахуванню та сплаті за підсумками поточного звітного періоду, - позивач зменшував залишок від'ємного значення. Отже, фактично недоплат по податку до бюджету не виникало.

Перевіркою згідно поданої звітності та бази даних Міністерства доходів і зборів України було встановлено, що платником при заповненні уточнюючих розрахунків за період з вересня по грудень 2013 року не було заповнено рядок 26 декларації, а саме: «сума штрафу, нарахована платником самостійно у зв'язку з виправленням помилки», у зв'язку з чим податковий орган, керуючись п. 123.1 ст. 123 ПК України нараховує суму штрафу у розмірі 25%.

Слід зауважити, що необхідність сплати штрафу при самостійному виправленні помилки виникає лише у випадку появи недоплати.

Якщо виправлення помилки в рядку 23.1 або 23.2 податкової декларації з податку на подану вартість призвело до необхідності сплати податку у періоді, за який виправляється помилка (збільшилось значення рядка 25.1 декларації), то в такому разі виникає необхідність сплати штрафу, який передбачено п. 50.1 ПК України, а саме 3 % або 5 %.

Водночас, зменшення заявленої суми бюджетного відшкодування не завжди призводить до виникнення недоплати. Зокрема, в результаті виправлення помилки може зменшитись лише абсолютне значення рядка 23.1 або 23.2, що і відбулося у даному випадку.

Таким чином, фактично зменшувалося наявне у позивача від'ємне значення, яке переносилося з попереднього звітного періоду, при цьому у нього не виникало обов'язку сплати податку у періоді, за який виправляється помилка.

Норма п. 50.1 ПК України дозволяє дійти висновку, що ПК України передбачено відповідальність саме за заниження податкових зобов'язань (їх недоплату) та більше того, сума штрафу розраховується, виходячи з суми такого заниження (недоплати).

Враховуючи, що при подачі уточнюючих розрахунків у СВК «Борщагівський» не виникало недоплат з податку до бюджету, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що необхідність сплати штрафу у розмірі 25%, відсутня.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вони не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - відмовити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Н.І.Горбань

Судді: Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 05.02.2015 року.

.

Головуючий суддя Горбань Н.І.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.