Справа № 902/520/12, 2а-902/51/12
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Справа № 145075/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Болехівської міської ради Івано-Франківської області на постанову Болехівського міського суду від 30.07.2012 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Болехівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності по розгляду заяв, скасування рішення сесії та зобов'язання розглянути заяву,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Болехівської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльності по розгляду заяв, скасування рішення сесії та зобов'язання розглянути заяву.

Позивач просив визнати протиправною бездіяльність Болехівської міської ради з приводу розгляду його заяв про передачу йому у власність земельних ділянок для обслуговування та будівництва житлового будинку з господарськими будівлями, гаражного будівництва та садівництва по АДРЕСА_1; скасувати рішення сесії Болехівської міської ради від 07.03.2012року щодо включення земельної ділянки, площею 0,0220 га по АДРЕСА_1 до переліку , що підлягають продажу на конкурентних засадах; зобов'язати Болехівську міську раду розглянути його заяви про передачу йому у власність земельних ділянок для гаражного будівництва та садівництва по АДРЕСА_1.

Постановою Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 30.07.2012 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Болехівської міської ради з приводу розгляду заяв ОСОБА_3 про передачу йому у власність земельних ділянок для обслуговування та будівництва житлового будинку з господарськими будівлями , гаражного будівництва та садівництва по АДРЕСА_1.

Скасовано рішення сесії Болехівської міської ради Івано-Франківської області від 07.03.2012року щодо включення земельної ділянки, площею 0,0220 га по АДРЕСА_1 до переліку , що підлягають продажу на конкурентних засадах.

Зобов'язано Болехівську міську раду Івано-Франківської області розглянути заяви ОСОБА_3 про передачу йому у власність земельних ділянок для гаражного будівництва та садівництва по АДРЕСА_1.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Болехівська міська рада Івано-Франківської області, яка в апеляційній скарзі ставить питання про її скасування та прийняти нове рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно не врахував правомірності рішення міської ради від 5.04.2012 року про дозвіл позивачу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах норм, визначених ст. 121 ЗК України з врахуванням 0,06 га земельної ділянки, яка рахувалася за попереднім власником будинку, генерального плану забудови м. Болехова та відсутністю даних про облікування земельної ділянки за позивачем. Оскільки земельна ділянка площею 0,0220 га по АДРЕСА_1 відповідно до Генерального плану забудови належить до земель громадських потреб, то відповідач на законних підставах прийняв оскаржуване рішення від 7.03.2012 року про включення даної земельної ділянки до переліку таких, що підлягають продажу на земельних торгах.

Вислухавши суддю-доповідача, представників позивача, які просять апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В справі встановлено, що станом на час спірних правовідносин та на час звернення до суду з позовом позивач ОСОБА_3 є власником 20/25 часток будинковолодіння по АДРЕСА_1.

За вказаним будинковолодінням згідно даних Івано-Франківського ОБТІ обліковано 1263,02 кв. м землі та 573,53кв.м. (лишки) а всього 0,1836 га . Частина земельної ділянки передана на потреби Укртелекому, що знаходиться поряд, і за будинковолодінням залишилося 0,1238га , при цьому її межі визначені у відповідності до генерального плану забудови та обгороджені парканом у вигляді металевої сітки.

Такий розмір земельної ділянки 0.1238га закріплений за позивачем, про що зазначено в схемі реального розподілу земельної ділянки між ним та іншим співвласником - ОСОБА_4, яка погоджена та підписана працівниками відділу Держкомзему та містобудування, а також погоджена міським головою м. Болехова (а.с 30-31).

Отже, факт користування позивачем земельною ділянкою розміром 0.1238га по АДРЕСА_1 в справі доведений.

Спираючись на положення ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що наявність на спірній земельній ділянці об'єкту нерухомості, зареєстрованого на праві приватної власності за позивачем, створюють для нього переважне право на перехід права землекористування спірною земельною ділянкою для обслуговування набутого об'єкту нерухомості.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом (частина перша); набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга).

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що підтверджує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до пункту 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

На підставі зазначених правових норм позивач, будучи співвласником житлового будинку, звернувся 14.09.2011року із заявою про надання йому у власність земельної ділянки, площа якої визначена згідно даних матеріалів інвентаризації за вказаним будинковолодінням та реальним розподілом співвласників будинку 0,1238га , зокрема, 0,10- для обслуговування житлового будинку, 0,01га - для гаражного будівництва, 0,0138га- для садівництва.

Однак, як встановлено судом першої інстанції, вирішення заяви здійснено відповідачем через 6 місяців - 05.04.2012року і тільки в частині вимог про виділення земельної ділянки 0,10га для обслуговування будинку, а вимоги, зазначені в заяві про виділення земельної ділянки для гаражного будівництва та садівництва до цього часу залишились не вирішені, не зважаючи на те, що від таких вимог позивач не відмовлявся.

Посилання апелянта на заяву позивача від 22.03.2012 року, в якій він в черговий раз просить надати у власність земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування будинку, не свідчить про відмову ОСОБА_3 від своїх попередніх заяв від 22.12.2011 року та 14.09.2011 року щодо передачі йому земельних ділянок площею 0,01га - для гаражного будівництва, 0,0138га- для садівництва, оскільки у згаданій заяві своїх попередніх вимог позивач не відкликав.

Дії Болехівської міської ради з приводу тривалого розгляду питання про передачу у власність позивачу земельної ділянки свідчать про бездіяльність органу місцевого самоврядування , оскільки ним порушені норми ст.118 ЗК України, якою передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), подають клопотання до відповідної сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Як видно з копії рішення Болехівської міської ради від 5.04.2012 року № 20-16/12, відповідач мотивованої відмови в наданні у власність земельних ділянок площею 0,01га - для гаражного будівництва, 0,0138га- для садівництва, не навів, що об'єктивно свідчить про те, що цих вимог позивача міська рада не розглядала.

Заперечуючи право позивача на одержання у власність земельної ділянки площею 0,0220га, відповідач в суді посилався на прийняте сесією міської ради рішення від 07.03.2012року, згідно якого вказана частина земельної ділянки включена до переліку, що підлягає продажу на конкурентних засадах.

Проте, ст. 134 ЗК України закріплює принцип обов'язковості продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності .

В той же час не підлягають продажу на земельних торгах земельні ділянки у разі розташування на них об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Тому суд першої інстанції правильно вважав, що оскільки позивач є власником будівлі , що розташована на спірній земельній ділянці, яка рахувалася за вказаним будинковолодінням, то у відповідності до зазначених вище вимог закону така земельна ділянка не підлягає відчуженню на земельних торгах.

За наведених обставин сесія Болехівської міської ради не вправі була частину земельної ділянки, яка перебувала в користуванні позивача, передавати на земельні торги без попереднього вилучення цієї землі у нього відповідно до вимог ст.141,149 ЗК України.

Виходячи із аналізу зазначених правових норм, Болехівська міська рада як орган місцевого самоврядування не мала повноважень оскаржуваним рішенням від 7.03.2012 року включати спірну земельну ділянку для продажу на земельних торгах , тому суд першої інстанції обґрунтовано вважав прийняте рішення таким , що порушує право позивача користування земельною ділянкою і правомірно скасував його.

Постанова суду першої інстанції відповідає наявним в справі доказам, правильно застосованим судом нормам матеріального та процесуального права, тому не може бути скасована.

Доводи апелянта щодо правомірності прийнятих відповідачем рішень висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Болехівської міської ради Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 30.07.2012 року в справі №902/520/12, 2а-902/51/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський