Справа № 818/2571/14
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 р.Справа № 818/2571/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2014р. по справі № 818/2571/14

за позовом Сумського виробничого підприємства "Стиль" Українського товариства глухих

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Сумське виробниче підприємство "Стиль" Українського товариства глухих звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області, у якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 01 вересня 2014 року №/45552 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2014 року на суму 5003 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 2501,50 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Податкового кодексу України, КАС України та не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 197 КАС України, справа розглядається в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною податковою інспекцією у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області в період з 30 липня 2014 року по 05 серпня 2014 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування СВП "Стиль" УТОГ від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2014 року, за результатами якої складено акт від 12 серпня 2014 р. №2879/18-19-15-02/03972761 (а.с.5-12), у якому зазначено, що

Згідно зазначеного в акті перевірки, попередніми перевірками товариства були встановлені порушення, які призвели до зменшення перевіркою залишку від"ємного значення об"єкта оподаткування за травень 2014 року.

На підставі акту перевірки від 12 серпня 2014р., відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 01 вересня 2014 р. № /45552 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2014 року в сумі 5003 грн., штрафна /фінансова/ санкція в сумі 2501,50 грн. (а.с.12).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення - рішення необґрунтоване та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За приписами п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.3 вказаної статті передбачено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частка такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного де податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Судовим розглядом встановлено, що підставами зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2014 року в сумі 5003 грн. стали результати попередніх перевірок, згідно яких були встановлені порушення, що призвели до зменшення перевіркою залишку від'ємного значення об'єкта оподаткування за травень 2014 року. проте, податковим органом не враховано, що висновки попередніх перевірок спростовані, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення скасовані в судовому порядку.

На підставі акту перевірки №2341/18-19-15-02/03972761 від 24 червня 2014 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Сумського виробничого підприємства «Стиль» УТОГ, бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2014 року» прийняті податкові повідомлення-рішення від 15 липня 2014 року № /37679, яким зменшений розмір залишку від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 85094 грн. та № /37677 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2014 року на суму 1667 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 833,50 грн.

На підставі акту перевірки №2572/18-19-15-02/03972761 від 18 липня 2014 року, висновками якого встановлено завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2014 року, податковою інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення від 4 серпня 2014 року №/40681 про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2014 року на 56371 грн.

Зазначені повідомлення - рішення оскаржені підприємством у судовому порядку, за наслідками розгляду Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення - рішення від 15 липня 2014 року №/37679, №/37677, які прийняті на підставі акту перевірки №2341/18-19-15-02/03972761 від 24 червня 2014 року. Крім того, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 04 серпня 2014 року №/40681, прийняте на підставі акту перевірки №2572/18-19-15-02/03972761 від 18 липня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2014 року в сумі 5003 грн. на підставі результатів попередніх перевірок, які спростовані судовими рішеннями, є не обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2014р. по справі № 818/2571/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Курило Л.В. Русанова В.Б.