Справа № 821/2109/14
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2109/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Циганій С.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Шляхтицького О.І., Яковлева Ю.В.,

секретаря Жукової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Новокаховський завод плавлених сирів" на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 липня 2014 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Новокаховський завод плавлених сирів" до Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

20.06.2014р. публічне акціонерне товариство "Новокаховський завод плавлених сирів" звернулося до суду з позовом до Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування розпорядження від 14.02.2014р. №55 «Про скасування паспорта прив'язки тимчасової споруди».

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Олексіївської сільської ради Каланчацького району Херсонської області №232 від 20.09.2013р., позивачу було надано дозвіл на встановлення санітарного контейнеру для прийому та охолодження молока на земельній ділянці гр.ОСОБА_1 за адресою: вул.Поштова, 27, с.Олексіївка Каланчацького району Херсонської області.

28.10.2013р. відділом містобудування та архітектури Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області було оформлено паспорт прив'язки санітарного контейнера №15/10-2013 терміном дії до 20.08.2016р.

Разом з тим, розпорядженням голови Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області №55 від 14.02.2014р., вищезазначений паспорт прив'язки було скасовано, в зв'язку з невиконанням у повному обсязі п.2.6. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011р. №244, п.2 ветеринарних та санітарних вимог до пунктів закупівлі молока від тварин, які утримуються в особистих селянських господарствах, затверджених наказом Державного департаменту ветеринарної медицини України від 21.03.2002р. №18, та на нецільове використання земельної ділянки, наданої ОСОБА_2

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність оскарженого розпорядження з наступних підстав.

Так, п.2.27 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі Порядок) передбачено, що дію паспорту прив'язку може бути анульовано тільки в наступних випадках: невиконання вимог паспорту прив'язки тимчасової споруди при її встановленні; не встановлення тимчасової споруди протягом 6 місяців з дати отримання паспорту прив'язки; надання недостовірних відомостей в документах, зазначених в п.2.6 Порядку.

Згідно з п.2.6. Порядку, для оформлення паспорту прив'язки, замовник звертається до органу містобудування та архітектури з заявою про оформлення паспорту прив'язки, до якої додає вичерпний перелік документів: схему розміщення; ескізи фасадів тимчасової споруди, складені ліцензованою організацією або сертифікованим архітектором; схему благоустрою прилеглої території, складену замовником, ліцензованою організацією або сертифікованим архітектором; технічні умови з інженерного забезпечення (при наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.

Як вбачається з матеріалів справи, всі передбачені Порядком документи наявні у позивача у повному обсязі, що не заперечується відповідачем, оскільки вони були підставою для оформлення та видачі паспорту прив'язки. /а.с.8-35/

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази порушення позивачем вимог Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та інших законодавчих актів, за наявності яких можливе скасування чи анулювання паспорту прив'язки.

З приводу посилань відповідача щодо використання не за цільовим призначенням земельної ділянки на якій встановлений санітарний контейнер для прийому та охолодження молока, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування України» виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно із ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Статтею 19 Земельного кодексу України встановлено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; є) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Статтею 1 Закону України «Про особисте селянське господарство» (надалі Закон) визначено, що особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму. Діяльність, пов'язана з веденням особистого селянського господарства, не відноситься до підприємницької діяльності.

До майна особистого селянського господарства, відповідно до ст. 6 Закону України «Про особисте селянське господарство» належать жилі будинки, господарські будівлі та споруди, сільськогосподарська техніка, інвентар та обладнання, транспортні засоби, сільськогосподарські та свійські тварини і птиця, бджолосім'ї, багаторічні насадження, вироблена сільськогосподарська продукція, продукти її переробки та інше майно, набуте у власність членами господарства в установленому законодавством порядку.

Згідно з ст.1 Закону України «Про безпечність і якість харчової продукції», сільськогосподарською продукцією є сільськогосподарські харчові продукти тваринного і рослинного походження, що призначені для споживання людиною у сирому або переробленому стані як інгредієнти для їжі.

Таким чином, молоко є сільськогосподарською продукцією. Збирання та охолодження молока є одним з етапів виробництва молока, як сільськогосподарської продукції, а тому пункт приймання та охолодження молока є спорудою сільськогосподарського використання, тією виробничою інфраструктурою, розміщення якої на землях сільськогосподарського призначення не забороняється.

Стаття 181 Цивільного кодексу України передбачає класифікацію речей на рухомі та нерухомі, та встановлює, що до нерухомих речей відносяться, зокрема, земельні ділянки. Таким чином, земельна ділянка, яка є у власності члену особистого селянського господарства, є майном особистого селянського господарства, з використанням якого таке господарство може надавати послуги третім особам.

Стаття 7 Закону України «Про особисте селянське господарство» надає членам особистого селянського господарства право укладати особисто або через уповноважену особу будь-які угоди, що не суперечать законодавству.

Отже, надання ОСОБА_2 земельної ділянки, яка є його власністю, в оренду з метою розміщення санітарного контейнеру для приймання та охолодження молока, який є спорудою сільськогосподарського використання, не порушує вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про особисте селянське господарство» стосовно цільового використання такої земельної ділянки.

При цьому, дослідження цільового використання землі при розміщенні тимчасових споруд не є предметом розгляду органом містобудування та архітектури при оформленні паспорту прив'язки.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про обґрунтованість позовних вимог, з приводу протиправності оскарженого розпорядження Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області від 14.02.2014р. №55 «Про скасування паспорта прив'язки тимчасової споруди».

Оскільки, при вирішенні справи суд першої інстанції помилково застосував норми матеріального права, постанова суду першої інстанції в порядку ст.202 КАС України підлягає скасуванню.

Керуючись, ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Новокаховський завод плавлених сирів" задовольнити, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 липня 2014 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою визнати протиправним та скасувати розпорядження від 14.02.2014р. №55 «Про скасування паспорта прив'язки тимчасової споруди».

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький

Суддя: Ю.В. Яковлев