Справа № 817/4035/14
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

05 лютого 2015 року Справа № 817/4035/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю"АВАНТІ-БУД" на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"АВАНТІ-БУД" до Державної реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна будівельна компанія Град-Буд" про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аванті-буд" звернулося до суду з позовом до Державної реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області про зобов'язання утриматися від вчинення дій щодо державної реєстрації права власності за фізичними особами в багатоповерховому будинку за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 5-в на підставі документів, виданих ТОВ "Інвестиційна Будівельна Компанія "Град-буд" до врегулювання питання між сторонами будівництва щодо поділу площ та здійснення всіх розрахунків.

26.12.2014 представник позивача заявив клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Державній реєстраційній службі Рівненського міського управління юстиції здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо збудованих /закінчених будівництвом/ та зданих в експлуатацію об'єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою будівництва в м. Рівне по вул. Відінська, 5, до вирішення справи по суті.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2014 року у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванті-Буд" про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить скасувати ухвалу суду та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішенні, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Підставами забезпечення позову є: зокрема, очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Очевидність небезпеки полягає в тому, що з високим ступенем вірогідності можуть настати такі дії або події, які безумовно призведуть до порушення правам та інтересам позивача;

- неможливість захисту прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів. Неможливість захисту прав може мати місце, зокрема, у разі знищення предмету спору, відчуження його іншим особам;

- якщо для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Зокрема, необхідно буде звертатися до суду, визнавати недійсними договори чи рішення, вилучати майно тощо;

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Рішення, дії чи бездіяльність мають очевидні ознаки протиправності, якщо вони істотно суперечать чинному законодавству.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Клопотання позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову вмотивовано тим, що відповідачем здійснюється державна реєстрація права власності на підставі попередніх договорів купівлі-продажу, тобто даний договір відповідач вважає таким, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за нею об'єкта будівництва в розумінні п.50 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" від 17 жовтня 2013 р. № 868.

Вказує і на те, що попередній договір купівлі-продажу породжує лише обов'язок на укладення основного договору між сторонами попереднього договору.

Зазначає, що у наданих відповідачу попередніх договорах, чітко зазначено, що забудовник має зареєструвати на себе права власності на квартиру та укласти основний договір купівлі-продажу.

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що заявник, по своїй суті просить суд вжити заходів забезпечення адміністративного позову, шляхом прямої заборони вчиняти дії, які фактично випливають з виключної компетенції органу державної реєстрації.

Суд також враховує, що за змістом п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" вжиття заходів забезпечення позову не повинне перешкоджати господарській діяльності юридичної особи та повинне здійснюватись з урахуванням інтересів не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, суд першої інстанції обгрунтованого виходив з того, що вчинення такого засобу забезпечення адміністративного позову порушує баланс у реєстраційних правовідносинах відповідача з іншими суб'єктами - фізичними та юридичними особами, оскільки унеможливить право останніх вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо об'єкта нерухомого майна, маючи при цьому необхідну та гарантовану законом правомочність.

Крім того, жодних доказів, які свідчили б про якусь очевидну протиправність дій Державної реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області встановлено не було, відомостей про протиправність вчинення відповідачем певних реєстраційних дій, судом також не встановлено.

Так, позивачем ані в клопотанні про забезпечення позову, ані в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції не наведено обґрунтувань чому саме незабезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, або захист прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Окрім того, позивачем не конкретизовано факт існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є обґрунтованим та законним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 197, 199, 200, 205-206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю"АВАНТІ-БУД" залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2014 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Товариство з обмеженою відповідальністю"АВАНТІ-БУД" вул.Князя Романа,4,м.Рівне,33022

3- відповідачу: Державна реєстраційна служба Рівненського міського управління юстиції вул.Шевченка,45,м.Рівне,33000

4 третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна будівельна компанія Град-Буд" вул.Київська,10,м.Рівне,33000