Справа № 826/6132/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6132/14 Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко Ю.Т. Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А
03 лютого 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді суддів при секретарі за участю: представника позивача представника відповідача представника третьої особиБорисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа Я.М. Чайка О.С. Малько Т.В. Олійника С.В. Бондар М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції в м. Києві до Державної організації (установи, закладу) 195 Центральна база Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву про зобов`язання вчинити дії, -
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.
Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Державною фінансовою інспекцією в м. Києві проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державної організації (установи, закладу) 195 Центральна база Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2011 р. по 31.08.2013 р., якою встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в Акті ревізії фінансово-господарської діяльності Державної організації (установи, закладу) 195 Центральна база Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2011 р. по 31.08.2013 р. від 12.11.2013 р. № 072-30/2462 (надалі - Акт ревізії № 072-30/2462).
В ході проведення ревізії позивачем було встановлено, що на підставі укладених договорів оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (надалі - Орендодавець) та Орендарями - ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.», ТОВ «Аскольд», ТОВ «Гончарук-Будсервіс», ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ТОВ «Металцемсервіс», ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «АС», Підприємством громадської організації «Східний погляд», ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Салд ЛТД», ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 , відповідно до яких орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, що перебуває на балансі 195 Центральної бази, (надалі - Балансоутримувач), в порушення п. 14 ст. 4 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010 № 2857-VІ, п. 12 ст. 4 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22.12.2011 № 4282-VІ, ст. 29 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI, внаслідок перерахування орендарями до 195 Центральної бази лише 30 відсотків орендної плати, замість 50 відсотків, 195 Центральною базою недоотримано власних надходжень у вигляді орендної плати на загальну суму 462 548,01 грн., в т. ч.: у 2011 році на суму 139 752,75 грн., у 2012 році на суму 222 923,39 грн., у січні - серпні 2013 року на суму 99 871,87 гривень.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотримання законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.
Відповідно до п. 7 ст. 10 вказаного вище Закону, органу державного фінансового контролю надається право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Приписами п. 10 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» встановлено, що органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», лише законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
Як зазначено відповідачем, він не є стороною договорів оренди, а є лише балансоутримувачем, позаяк орендарем згідно даних договорів було Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву, у зв`язку з чим, відповідач звернувся до останнього з Претензією вих. №1317 від 05.12.2013 р., в якій вимагав вжити заходів щодо відшкодування матеріальної шкоди у сумі 462 548,01 грн.
Однак, Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву Листом від 22.01.2014 р. №30-06/699 повідомило, що не погоджується з Претензією вих. №1317 від 05.12.2013 р., оскільки до регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву не було надано документів, які б підтверджували приналежність відповідача до установи (організації), яка повністю утримується за рахунок державного бюджету.
Вивченням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що в період за який проводилася перевірка позивачем, нерухоме майно, балансоутримувачем якого був відповідач, перебувало в оренді у ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.», ТОВ «Аскольд», ТОВ «Гончарук-Будсервіс», ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ТОВ «Металцемсервіс», ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «АС», Підприємством громадської організації «Східний погляд», ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Салд ЛТД», ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 , що підтверджується наявними в матеріалах справи договорами оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, укладених між зазначеними вище суб`єктами господарювання, як орендарями, та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву, як орендодавцем.
Відповідач у зазначених вище договорах оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, не був стороною договору, а є лише балансоутримувачем зазначеного нерухомого майна.
Так, відповідно до умов зазначених вище договорів оренди, орендна плата повинна була перераховуватись до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця.
Відповідно до положень ч. 1 ст.5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендодавцем щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам, є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва.
Умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря (ч. 4 ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).
Згідно ч. 2 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.
Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 р. № 786 (далі - Методика № 786).
Згідно абз.1 п. 17 Методики № 786, у разі коли орендодавцем майна є Фонд державного майна, його регіональне відділення чи представництво, орендна плата спрямовується: за нерухоме майно державних підприємств, організацій - 70 відсотків орендної плати до державного бюджету, 30 відсотків державному підприємству, організації, на балансі яких перебуває це майно.
Однак, позивачем не було надано жодних доказів того, що Державна організація (установа, заклад) 195 Центральна база Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ) є бюджетною установою, у зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у зазначених вище договорах оренди нерухомого майна, балансоутримувачем якого був відповідач, було обґрунтовано визначено співвідношення сплати орендної плати - 70% до державного бюджету, 30 відсотків - балансоутримувачу.
Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та підписано 06.02.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.