Справа № 826/15857/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Київ К/800/14322/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівГончар Л. Я.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦ Україна" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦ Україна" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лореаль Україна" про скасування постанови,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЦ Україна" звернулось з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лореаль Україна" про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнень № 884 від 28 серпня 2013 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В запереченні на касаційну скаргу відповідач просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що службовими особами Інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області проведено планову перевірку дотримання позивачем законодавства про захист прав споживачів.

За результатами перевірки складено акт від 15 серпня 2013 року № 001079 та встановлено порушення ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 21 Порядку провадження торгівельної діяльності та правил торгівельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833, п. 2 глави 10 розділу II Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19 квітня 2007 року № 104.

28 серпня 2013 року прийнято постанову № 884 про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», у вигляді штрафу в розмірі 5 799 грн 90 коп., за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що на парфумерно-косметичній продукції обов'язково у доступній формі має міститися дата виготовлення та термін придатності, а тому запропонований позивачем спосіб визначення дати виготовлення продукції шляхом розкодування або вирахування, не є доступною, достовірною інформацією про дату виготовлення продукції в розумінні ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів вважає такі висновки правильними.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна містити, серед іншого, дату виготовлення.

Наказом Міністерства економіки України від 19 квітня 2007 року № 104 затверджені Правила роздрібної торгівлі непродовольчими товарами.

Відповідно до п. 16 вказаних Правил, здійснюючи продаж непродовольчих товарів вітчизняного та іноземного виробництва, працівники суб'єкта господарювання зобов'язані надати споживачам необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари в супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів товарів, яка має містити, крім іншого, дату виготовлення.

Згідно із пп. 5.1.2. п. 5.1. (маркування споживчої тари) розділу 5 (маркування) Національного стандарту «Продукція парфумерно-косметична. Пакування, маркування, транспортування і зберігання. ДСТУ 5010:2008» (далі - ДСТУ 5010:2008) на кожній одиниці споживчої тари з парфумерно-косметичним виробом зазначають таку інформацію: назву виробника і його місцеперебування (юридичну адресу) і/або місця виготовлення продукції, а також, назву та місцеперебування заявника (якщо останній не виробник); термін придатності.

Підпунктами 5.1.2.2, 5.1.2.3. ДСТУ 5010:2008 визначено, що термін придатності зазначають, використовуючи слова: "Придатний (Використати) до (місяць, рік)" або "Термін придатності... (місяць, років)" із зазначенням дати виготовлення парфумерно-косметичного виробу.

Термін придатності та дату виготовлення допустимо зазначати на прокладці чи спеціальній етикетці, прикріпленій до денця або бокової частини спожиткової тари.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що надання вищевказаної інформації для споживачів є обов'язковим, а її ненадання є порушенням чинного законодавства України та суттєво обмежує законне право споживача на усвідомлений і компетентний вибір товарів.

При цьому, термін придатності та дата виготовлення товару, у розумінні ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», повинен зазначатись, використовуючи слова: "Придатний (Використати) до (місяць, рік)" або "Термін придатності... (місяць, років)" із зазначенням дати виготовлення парфумерно-косметичного виробу, використовуючи за загальним правилом форму дати - день, місяць та рік.

Натомість позивач розуміє положення ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» по іншому, а саме, використовуючи кодування дати виготовлення товару та вирахування дати, шляхом віднімання від зазначеної на упаковці.

На думку колегії суддів, таке розуміння вищезазначених положень не ґрунтується на правильному його тлумаченні.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ст. 81 КАС України передбачено право суду на призначення експертизи, при цьому висновок експерта для суду не є обов'язковим.

Із матеріалів справи вбачається, що таке право суд апеляційної інстанції не використав, що, в свою чергу, не є порушенням норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони відповідають вимогам чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи та жодним чином не спростовуються позивачем в касаційній скарзі.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦ Україна" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: