Справа № 810/6616/14
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 лютого 2015 року Справа № 810/6616/14

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Харченко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київобленерго"

до Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області Семенчука Станіслава Федоровича

про визнання недійсним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Київобленерго" звернулось до суду з позовом про визнання недійсним рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області Семенчука Станіслава Федоровича від 19.06.2014 № 13880579 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень та зобов'язання Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області провести державну реєстрацію права власності позивача на об'єкт нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звертаючись у травні 2014 року до Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області із заявою про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна - закриту трансформаторну підстанцію № 405, що розташована за адресою: м. Фастів, вул. Героїв танкістів, буд. 3-б, ним було подано усі необхідні документи для проведення державної реєстрації права власності.

Разом з тим, державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області Семенчуком Станіславом Федоровичем, за відсутності визначених чинним законодавством підстав, прийнято незаконне рішення від 19.06.2014 № 13880579 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень, у зв'язку з чим позивач звернувся за захистом порушеного права з даним адміністративним позовом.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області Семенчук Станіслав Федорович, який є одночасно і представником Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, позов не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, оскаржуване рішення прийнято ним правомірно, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У судове засідання, призначене на 06.02.2015, з'явився представник позивача.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Матеріали справи містять заяви відповідачів про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги ту обставину, що про дату, час та місце судового розгляду справи відповідачі повідомлені належним чином, однак у судове засідання не з'явились, враховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у травні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Київобленерго" з метою реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна - закриту трансформаторну підстанцію № 405, що розташована за адресою: м. Фастів, вул. Героїв танкістів, буд. 3-б, звернулось до Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області з відповідною заявою.

За результатами розгляду заяви позивача та документів, що до неї додані, державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області Семенчуком Станіславом Федоровичем з'ясовано, що вона не відповідає вимогам, встановленим пунктом 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, з огляду на подання не у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, а саме: заявником не долучено документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, на якій розташовано об'єкт нерухомого майна, державну реєстрацію права власності на який вимагає здійснити позивач.

У зв'язку з зазначеними обставинами, державним реєстратором прав на нерухоме майно Семенчуком Станіславом Федоровичем прийнято рішення від 11.06.2014 № 13689552 (а.с.10), яким на підставі пункту 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, розгляд заяви Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зупинено.

У подальшому, у зв`язку з неусуненням позивачем обставин, що стали підставою для зупинення розгляду його заяви про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, відповідачем прийнято рішення від 19.06.2014 № 13880579, яким на підставі статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV, пунктів 20 та 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, відмовлено у державній реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - закриту трансформаторну підстанцію № 405, що розташована за адресою: м. Фастів, вул. Героїв танкістів, буд. 3-б.

Не погоджуючись із рішенням, прийнятим відповідачем, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав та їх обтяжень визначено Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон України № 1952-IV).

Відповідно до статті 2 Закону України № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною сьомою статті 3 Закону України № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації права власності та інших речових прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України № 1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Повноваження державного реєстратора у сфері державної реєстрації прав та їх обтяжень визначено статтею 9 зазначеного Закону.

Так, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

На виконання покладених цим Законом повноважень державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України № 1952-IV, заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом.

Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку (частина третя статті 16 Закону України № 1952-IV).

В силу приписів частини першої статті 19 Закону України № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно з приписами абзацу 2 частини другої статті 15 зазначеного Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частиною першою статті 22 Закону України № 1952-IV визначено, що у разі, якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.

У разі невиконання зазначених вимог державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень (частина третя статті 22 Закону України № 1952-IV).

Так, пунктом 54 частини першої статті 24 Закону України № 1952-IV передбачено, що у разі, якщо після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено.

Як вже зазначалось судом вище, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області Семенчука Станіслава Федоровича від 19.06.2014 № 13880579 відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - закриту трансформаторну підстанцію № 405, що розташована за адресою: м. Фастів, вул. Героїв танкістів, буд. 3-б, у зв`язку з неусуненням ним обставин, що були підставою для прийняття рішення від 11.06.2014 № 13689552 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: неподання у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації права власності.

З письмових пояснень, наданих відповідачем, вбачається, що Публічним акціонерним товариством "Київобленерго" у встановлений законом строк документів, які були підставою для прийняття державним реєстратором прав на нерухоме майно рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, на якій розташовано будівлю, або будь-яких письмових пояснень щодо підстав їх неподання до Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, не надано.

Згідно зі статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, покладений на суб`єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності своїх дій не звільняє позивача від обов`язку доказування своїх тверджень чи заперечень.

Під час судового розгляду справи представником позивача не надано суду будь - яких належних та допустимих доказів усунення Публічним акціонерним товариством "Київобленерго" обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав. Крім того, доказів оскарження позивачем дій державного реєстратора, що виявились у прийнятті рішення від 11.06.2014 № 13689552 про зупинення розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, представником позивача суду також не надано.

За наведених обставин, висновки державного реєстратора прав на нерухоме майно стосовно наявності підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, що передбачені пунктом 54 частини першої статті 24 Закону України № 1952-IV, суд вважає цілком обґрунтованими та правомірними, у зв`язку з чим вимоги позивача про визнання недійсним рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області Семенчука Станіслава Федоровича від 19.06.2014 № 13880579 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень задоволенню не підлягають.

Вимога позивача про зобов`язання Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області провести державну реєстрацію права власності позивача на об'єкт нерухомого майна - закриту трансформаторну підстанцію № 405, що розташована за адресою: м. Фастів, вул. Героїв танкістів, буд. 3-б є похідною від наведеної вище позовної вимоги, а тому відмова у задоволенні первинної вимоги є підставою для відмови у задоволенні і похідної від неї вимоги.

Пунктом першим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пункті 54 частини першої статті 24 Закону України № 1952-IV, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а доказів понесення ним інших витрат, пов'язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Харченко С.В.