Справа № 2а/0270/1924/11
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року м. Київ К/9991/23798/12

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І.- головуючий, судді Приходько І.В., Цвіркун Ю.І.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу закритого акціонерного товариства "Укрметалпостач" (далі - Товариство)

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012

у справі № 2а/0270/1924/11

за позовом Товариства

до державної податкової інспекції у м. Вінниці (далі - ДПІ)

про зобов'язання вчинити певні дії.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов (з урахуванням уточнення до нього) подано про зобов'язання ДПІ включити до звітної частини облікової справи Товариства даних щодо податкового кредиту з ПДВ в сумі 3 257 749 грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.01.2012 позов задоволено частково; ДПІ зобов'язано включити до звітної частини облікової справи Товариства дані щодо податкового кредиту з ПДВ у сумі 1 697 901 грн.; у решті позову відмовлено.

У прийнятті цієї постанови суд виходив з того, що правомірність формування позивачем податкового кредиту у вказаній сумі підтверджується наявними у справі доказами (у тому числі обставинами, встановленими у судовому рішенні зі справи № 2-а-263/09/0270), тоді як позивачем не доведено ані правомірності формування податкового кредиту в решті суми, ані факту невизнання ДПІ права Товариства на цей податковий кредит.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012 назване рішення суду першої інстанції скасовано; у позові відмовлено з посиланням на те, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає вимогам чинного законодавства, тоді як матеріалами справи підтверджується факт відшкодування Товариства з бюджету ПДВ у сумі 3 221 572 грн. за спірний період.

Не погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, Товариство звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду та залишити в силі рішення Вінницького окружного адміністративного суду зі справи. На обґрунтування касаційних вимог скаржник зазначає, що у процесі переходу Товариства з обліку у державній податковій інспекції Голосіївського району м. Києва до ДПІ було втрачено частину облікової справи платника, тоді як право позивача на податковий кредит в оспорюваній сумі підтверджується документально.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України вважає не вбачає підстав для задоволення розглядуваних касаційних вимог Товариства з урахуванням такого.

Як випливає зі змісту статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Таким чином, у контексті наведених приписів процесуального Закону до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи за до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Втім у даному разі установлені у справі обставини не підтверджують наявність порушеного права позивача у сфері оподаткування.

Адже, як встановлено судами під час розгляду даної справи, за звітні періоди з вересня 2005 року по січень 2006 року Товариством було задекларовано податковий кредит з ПДВ у загальному розмірі 3 257 749 грн.

За наслідками проведення перевірки з питань достовірності нарахування цієї суми бюджетного відшкодування податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.10.2006 № /09, згідно з яким Товариству було відмовлено у поверненні з бюджету ПДВ у розмірі 1 697 901 грн. із заявленої суми. Втім зазначений акт було скасовано за наслідками його оскарження Товариством в судовому порядку (постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 30.04.2009 у справі № 2-а-263/09/0270, залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2010).

Таким чином, за наслідками набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі № 2-а-263/09/0270 право позивача на податковий кредит в сумі 1 697 901 грн. вже є відновленим, незалежно від застосованого податковим органом порядку обліку цієї суми в особовій справі платника.

Крім того, як вірно зазначив апеляційний суд, обраний позивачем спосіб захисту шляхом зобов'язання ДПІ включити до звітної частини облікової справи Товариства даних щодо податкового кредиту з ПДВ не сприяє відновленню прав платника взагалі.

Адже самі по собі висновки акта перевірки не породжують у платника будь-якого додаткового обов'язку та не позбавляють його можливості реалізації своїх прав, у тому числі у сфері оподаткування. За відсутності прийняття податкового повідомлення-рішення обсяг прав та обов'язків платника за наслідками проведення податкової перевірки залишається незмінним.

Таким чином, за відсутності податкового повідомлення-рішення, прийнятого за наслідками невизнання податковим органом права Товариства на податковий кредит у сумі 1 516 677,56 грн., підстав для висновку про порушення Товариства права на реалізацію податкового кредиту у вказаній сумі не вбачається. Наведене обумовлює правильність рішення суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні даного позову.

Порушень процесуальних норм, що тягнуть скасування судових актів, не виявлено.

За таких обставин, керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства "Укрметалпостач" залишити без задоволення.

2. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012 у справі № 2а/0270/1924/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.В. Приходько
Ю.І. Цвіркун