Справа № 813/460/14
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року Справа № 876/3411/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

представник позивача Хопяка В.З.,

представника відповідача Чубак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2014 року у справі за позовом дочірнього підприємства «Електротехізоляція» міжнародної компанії «Віолі Комершел Інк» до державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ :

У січні 2014 року дочірнє підприємство «Електротехізоляція» міжнародної компанії «Віолі Комершел Інк» (далі - ДП «Електротехізоляція») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення своїх позовних вимог просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - ДПІ) № від 17.10.2013 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2014 року у справі № 813/460/14 позов було задоволено.

У поданій апеляційній скарзі ДПІ просить зазначену постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нову про відмову у задоволенні позову ДП «Електротехізоляція».

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що позивач здійснив експорт товару відповідно до митної декларації від 25.02.2013 року № 209140000/2013/005915 на загальну суму 14430,00 євро. Оскільки дата митного оформлення - 25.02.2013 року, то граничний термін надходження валютної виручки на митну територію України - 26.04.2013 року. Валютна виручка за відвантажений товар надійшла 31.05.2013 року, чим прострочено 5 днів.

Таким чином, на думку апелянта, контролюючим органом правильно обчислено кількість днів для нарахування пені за порушення позивачем строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Представник відповідача у ході апеляційного розгляду підтримала апеляційну скаргу, просила задовольнити її у повному обсязі.

Представник позивача обґрунтованість доводів апелянта заперечив, просив залишити оскаржуване судове рішення без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ДП «Електротехізоляція», суд першої інстанції виходив із того, що оскільки граничний термін розрахунків за контрактом припадає на 26.05.2013 року, який є вихідним днем (неділя), то, з урахуванням положень ст. 254 Цивільного кодексу України, строк проведення розрахунків сплинув 27.05.2013 року. Валютні кошти у розмірі 14430,00 євро надійшли на рахунок позивача 31.05.2013 року. Тому пеня мала нараховуватись за період з 27.05.2013 року по 31.05.2013 року, а не з 26.05.2013 року (є останній платіжний день). Суд не може самостійно визначити розмір пені за порушення позивачем строків здійснення розрахунків в іноземній валюті, а тому оспорюване податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню повністю.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із таких міркувань.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (далі - Закон № 185/94-ВР) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При цьому, установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 цього Закону, повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів, згідно з постановою Правління Національного банку України від 16 листопада 2012 року № 475.

Частиною 1 статті 4 цього ж Закону № 185/94-ВР встановлено, що порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

На переконання апеляційного суду, суть даного публічно-правового спору зводиться до визначення дати граничного терміну надходження валютної виручки на митну територію України та, відповідно, періоду нарахування пені за прострочення її зарахування на валютні рахунки в уповноважених банках.

Судом першої інстанції встановлено, що під час позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства по взаєморозрахунках з нерезидентом «EU GIG OU» (Естонія) по контракту № 1-ЕТІ/13 від 12.02.2013 року, результати якої оформлено актом № 202/22-80/31357555 від 27.09.2013 року, відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем статті 1 Закону № 185/94-ВР, а саме порушення термінів надходження на рахунки Підприємства виручки в іноземній валюті у сумі 14430,00 євро, граничним терміном надходження якої відповідач вважає 26.05.2013 року.

За наслідками перевірки ДПІ винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «У» за № від 17.10.2013 року, яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем - пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в розмірі 2238,56 грн.

Як слідує з матеріалів справи, 12.02.2013 року між позивачем (продавець) та нерезидентом (покупець) - «EU GIG OU», Естонія укладено контракт № 1-ЕТІ/13, предметом якого була поставка позивачем ізоляторів для нерезидента. На виконання умов контракту ДП «Електротехізоляція» здійснило експорт товару «EU GIG OU» (Естонія), відповідно до ВМД від 25.02.2013 року № 209140000/2013/005915 на загальну суму 14430,00 євро (а.с. 16).

Валютна виручка за товар, що експортований, згідно вказаної митної декларації, на валютні рахунки платника податків надійшла 31.05.2013 року у загальній сумі 14430,00 євро.

Відтак апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що граничним терміном розрахунків за вищезазначеним контрактом є 26.05.2013 року вихідний день - неділя), що не заперечується і відповідачем.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою правління Національного банку України від 24.03.1999 року № 136, день виникнення порушення - перший день після закінчення встановленого законодавством строку розрахунків за експортною, імпортною операцією або строку, встановленого відповідно до раніше одержаних за цією операцією висновків.

Пунктом 3.2 зазначеної Інструкції визначено, що відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня здійснення операцій.

При цьому, за правилами ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Виходячи з наведеного апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що строк проведення розрахунків сплинув 27.05.2013 року, тобто на перший робочий день після 26.05.2013 року.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, оскільки судом встановлено дату виникнення заборгованості, а саме 28.05.2013 року, то прострочка платежів становить 4 днів.

Оскільки, станом на 28 травня 2013 року офіційний курс гривні до євро становив 1034,2143 грн. (а.с. 107) та враховуючи термін прострочення 4 днів (14430х4х0,3%х1034,2143), апеляційний суд приходить до переконання про необхідність скасування податкового повідомлення-рішення відповідача № від 17.10.2013 року в частині нарахування спірного грошового зобов'язання у розмірі 447,72 коп.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується виходячи з положень ст. 94 КАС України.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позову ДП «Електротехізоляція».

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2014 року у справі № 813/460/14 скасувати та прийняти нову про часткове задоволення позову дочірнього підприємства «Електротехізоляція» міжнародної компанії «Віолі Комершел Інк».

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області № від 17.10.2013 року в частині грошового зобов'язання на суму 447 (чотириста сорок сім) грн. 72 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь дочірнього підприємства «Електротехізоляція» міжнародної компанії «Віолі Комершел Інк» 34 (тридцять чотири) грн. 41 коп. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 29 січня 2015 року.