Справа № 310/4129/14-а
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" січня 2015 р. справа № 310/4129/14-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2014 р. у справі № 310/4129/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

03.06.2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок додаткової пенсії за шкоду за шкоду, заподіяну здоров'ю, при ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30%;

- зобов'язати відповідача сплатити позивачу різницю в нарахуванні додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, при ліквідації аварії на ЧАЕС за останні 5 років (60 місяців) та моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.06.2014 року позов в частині вимог за період з 03.06.2009 року по 03.12.2013 року залишено без розгляду.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено. Постанова мотивована тим, що додатково пенсія позивачу виплачується відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, позивач зазначив, що відповідно до ч.2 ст.87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не одержані суми пенсії виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позов у повному

обсязі.

В судове засідання представники учасників процесу не з'явилися, повідомлені належним чином, справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.06.2014 року позов в частині вимог за період з 03.06.2009 року по 03.12.2013 року залишено без розгляду.

Оскільки ухвала суду від 06.06.2014 року позивачем не оскаржена та набрала законної сили, то позов в частині вимог за період з 03.06.2009 року по 03.12.2013 року перегляду не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2) та перебуває на обліку у відповідача.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій, це зокрема, державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, особам, віднесеним до категорії 2 постраждалих від Чорнобильської катастрофи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч. 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. 3 вказаної статті не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

У період з 04.12.2013 року по 03.06.2014 року відповідач здійснював нарахування та виплату позивачу додаткової пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 18% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до п.4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 06.12.2012 р. N 5515-VI у 2013 році норми і положення, зокрема ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 р. N 1622-VII Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік» 16.01.2014 р. N 719-VII доповнено п.6-7, відповідно до якого норми і положення ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Зміни набули чинності 03.08.2014 року.

Ураховуючи особливість дії в часі закону про Державний бюджет України на відповідний рік, нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, виданий на його виконання, також діє у межах бюджетного року. Проте, в 2013 та 2014 роках нормативні акти Кабінету Міністрів України з приводу встановлення розмірів виплат щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не приймалися.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у період з 04.12.2013 року по 03.06.2014 року відповідач повинен був здійснювати нарахування та виплату позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а не відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то колегія суддів зазначає, що підстави для її відшкодування відсутні, оскільки розмір моральної шкоди нічим не обґрунтований. Задоволення позовних вимог позивача вже є належною сатисфакцією заподіяної шкоди.

Відповідно до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2014 року у справі № 310/4129/14-а скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 04.12.2013 року по 03.06.2014 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати за період з 04.12.2013 року по 03.06.2014 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун