Справа № 309/3319/14-а
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Справа № 876/11133/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Ільчишин Н.В.,

Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Хуст та Хустському районі Закарпатської області на постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2014 року у справі №309/3319/14 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Хуст та Хустському районі Закарпатської області про скасування рішення, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

14.08.2014р. ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Хуст та Хустському районі Закарпатської області (далі - Управління), просила скасувати рішення комісії по розгляду питань пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій Управління від 12.09.2013р. в частині відмови у призначенні її пенсії; визнати неправомірними дії Управління по відмові у призначенні її пенсії за віком; зобов'язати Управління зарахувати до трудового стажу стаж роботи на посаді няні дитячого садка №11 в м.Хуст за період з 01.12.1977р. по 30.04.1982р., що відповідає запису в її трудовій книжці та призначити пенсію за віком з 01.07.2013р.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 23.10.2014р. позов задоволено: визнано дії Управління по відмові у призначенні позивачці пенсії за віком неправомірними; зобов'язано Управління зарахувати до трудового стажу позивачки стаж роботи на посаді няні дитячого садка №11 в м.Хуст за період з 01.12.1977р. по 26.04.1982р.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 23.10.2014р. та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що згідно з записами трудової книжки ОСОБА_2 працювала у Хустському садку яслах №11 з 01.12.1977р. по 30.04.1982р., однак крім трудової книжки по вказаному періоду роботи позивачкою не надано ні підтверджуючі довідки, ні довідки про нарахування заробітної плати. Спеціалістами Управління проведено перевірку первинних документів, що стосуються роботи ОСОБА_2 у Хустському садку-яслах №11 за цей період, згідно з актів якої встановлено, що стаж роботи первинними документами не підтверджується. Зокрема, в книзі наказів записи про прийняття на роботу та звільнення з роботи позивачки відсутні, нарахування заробітної плати не проводилось. Враховуючи вказане, підстав для зарахування даного періоду до страхового стажу не має.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі, позивачка в судове засідання не з'явилася, повноважного представника не забезпечила, належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, що у відповідності до вимог ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., працювала з 01.12.1977р. по 30.04.1982р. в дитячому садку № 11 м. Хуст, що підтверджується записами у трудовій книжці позивачки, виданої 16.07.1973р., в якій наявний запис №8 від 01.12.1977р. про прийняття її на посаду няні (наказ № 136 від 30.11.1977р.). та запис № 9 від 30.04.1982р. про звільнення її з роботи (наказ № 32 від 26.04.1982 року).

27 червня 2013 року позивачка звернулась в Управління із заявою про призначення їй пенсії за віком, проте рішенням комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням/перерахунком та виплатою пенсії Управління від 12.09.2013р. в призначенні пенсії за віком відмовлено.

Вказане стало підставою для звернення ОСОБА_2 із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із ст. 8 КАС України адміністративний суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Згідно з ч.2 ст. 24 вказаного Закону України, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондують із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.6 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 06.09.1973р. №656 «Про трудові книжки робітників та службовців», яка була чинна на час внесення записів у трудову книжку позивачки, до трудової книжки заносяться відомості про працівника: прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність, відомості про роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про найменування роботи або посади, на які прийнято працівника, провадяться: для робітників у відповідності з найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікованому довіднику робіт і професій робітників.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, закріплено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії при цьому не встановлено обов'язку заявника надавати підтверджуючі довідки, чи довідки про нарахування заробітної плати у разі наявності записів, які підтверджують стаж у трудовій книжки.

Згідно п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України від 12.08.1993р. №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У відповідності до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наявною в матеріалах справи копією трудової книжки ОСОБА_2 підтверджено, що 01.12.1977р. Наказом №136 від 30.11.1977р. позивачка прийнята на посаду няні дитячого садка №11 та звільнена з вказаної посади 30.04.1982р. Наказом №32 від 26.04.1982р.

Відмовляючи в призначенні пенсії за віком, Управління виходило з того, що крім трудової книжки по даному періоду роботи позивачкою не надано ні підтверджуючих довідок, ні довідки про нарахування заробітної плати, а проведеною спеціалістами Управління перевіркою відповідно до Актів яких №112 від 19.07.2013р. та №113 від 26.07.2013р. вказаний стаж роботи позивачки не підтверджується первинними документами, а саме в книзі наказів відсутні записи про прийняття на роботу та звільнення з роботи, також не проводилось нарахування заробітної плати.

Відповідно до п.18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Судом першої інстанції в судовому засіданні на підставі показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які працювали в дитячому садку-яслах № 11 в м. Хуст встановлено, що разом із ними з 1977 року по 1982 рік працювала нянечкою ОСОБА_2.

Враховуючи те, що трудовий стаж з 01.12.1977р. по 30.04.1982р. в дитячому садку №11 м. Хуст підтверджується записами трудової книжки позивачки, яка оформлена належним чином, записи у ній мають усі необхідні реквізити, завірені печатками, а покликання відповідача щодо відсутності в книзі наказів записів про прийняття на роботу та звільнення, а також на те, у грудня 1977 року у відомості про нарахування заробітної плати працівникам дитячого садку-яслах №11 в м. Хуст є записи при нарахування ОСОБА_6 під №75 та №86, підписи про отримання заробітної плати одинакові, а з 1979 по 1982 роки записів про нарахування ОСОБА_2 не виявлено, на переконання суду не може слугувати доказом спростування спірного стажу роботи, оскільки позивачка не була відповідальною особою за ведення як книги наказів так і відомостей про нарахування заробітної плати працівникам дитячого садку-яслах, а тому колегія суддів приходить до переконання, що рішення комісії по розгляду питань пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії Управління від 12 вересня 2013 року є протиправним та підлягає до скасування, що судом першої інстанції не було вирішено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача немає підстав для відмови у зарахуванні наявного у позивача стажу та відповідного призначення пенсії, у зв'язку з підтвердженням трудового стажу записами у трудовій книжці, а тому така відмова є протиправною.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Оскільки судом першої інстанції не було вирішено позовну вимогу позивачки щодо призначення їй пенсії, а тому враховуючи ту обставину, що позивачка звернулась до Управління із заявою про призначення пенсії за віком 27.06.2013р., таку пенсію має бути призначено з 01.07.2013р.

Аналіз норм чинного законодавства та встановлених судом першої інстанції обставин у справі, дає можливість колегії суддів прийти до переконання, що стаж роботи позивача на посаді няні дитячого садка підтверджено трудовою книжкою та показами свідків. Вказане дозволяє вважати, що оскільки позивачка досягла відповідного віку, має необхідний стаж роботи, то відповідно має право на призначення пенсії за віком.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, як це передбачено ст.202 КАС України.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 73,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Хуст та Хустському районі Закарпатської області задовольнити частково.

Скасувати постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2014 року у справі №309/3319/14 та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Визнати рішення комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустському районі Закарпатської області від 12 вересня 2013 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_2 протиправним та скасувати.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустському районі Закарпатської області у призначені ОСОБА_2 пенсії за віком протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустському районі Закарпатської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_2 стаж роботи на посаді няні дитячого садка №11 в м.Хуст за період з 01 грудня 1977 року по 30 квітня 1982 року та призначити пенсію за віком з 01 липня 2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 73,00 грн. (сімдесят три гривні).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді Н.В. Ільчишин

М.А.Пліш

Повний текст Постанови складено 06.02.2015р.