Справа № 1570/1559/13-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 січня 2015 року м. Київ В/800/5321/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Цвіркуна Ю.І. - суддя-доповідач,

Бившевої Л.І., Костенка М.І., Пилипчук Н.Г., Федорова М.О.,

розглянувши заяву Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області

про перегляд Верховним Судом України ухвали судді Вищого адміністративного суду України від 02.09.2014 року у справі №815/1559/13-а (К/800/39614/14)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глорія Джинс»

до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Державна податкова інспекція у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області звернулась із заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали судді Вищого адміністративного суду України від 02.09.2014 року у справі №815/1559/13-а, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19.04.2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2014 року.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 08.12.2014 року встановлено заявнику строк для усунення недоліків, допущених при поданні даної заяви, шляхом додання до заяви документів, передбачених статтею 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України, або приведення її тексту у відповідність до вимог, встановлених статтею 239 Кодексу адміністративного судочинства України, до 01.01.2015 року.

Відповідні недоліки усунені заявником у межах встановленого строку.

У заяві про перегляд судового рішення заявник посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме пп. 1.2 п. 1, пп. 2.6 п. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 року, а також ст.ст. 7, 9, 11, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як приклад неоднакового застосування одних і тих самих правових норм, заявник вказує і додає постанову Вищого адміністративного суду України від 08.04.2013 року (№К-60174/09).

Згідно із статтею 237 КАС України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів: 1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом; 3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171-1 цього Кодексу.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 4 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року №2 «Про судову практику застосування статей 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України»).

З огляду на зміст відповідних судових рішень, у справі, щодо якої подано заяву про перегляд, та справі, на яку посилається заявник в обґрунтування неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права судом касаційної інстанції, колегія суддів не вбачає подібність правовідносин.

Так, ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 02.09.2014 року у справі №815/1559/13-а (К/800/39614/14) у відкритті касаційного провадження відмовлено, оскільки із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судами норм матеріального та процесуального права, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Як вбачається із змісту судових рішень, у даній справі судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що матеріалами справи підтверджується, що магазин позивача, в якому здійснювалась перевірка, проводить готівкові розрахунки виключно із застосуванням РРО або використанням РК, отримана виручка оприбутковується магазином позивача шляхом обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій (КОРО) на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

З тексту постанови Вищого адміністративного суду України від 08.04.2013 року (№К-60174/09), на яку заявник посилається в обґрунтування неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального та процесуального права, вбачається, що суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій у справі, та приймаючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, виходив з того, що судами зроблено помилковий висновок щодо неправомірності застосування до позивача штрафних санкцій в результаті неоприбуткування готівкових коштів, що надходили до каси підприємства на підставі фіскальних звітних чеків та прибуткових касових ордерів, у відповідних книгах.

Тож у судових рішеннях, на які посилається заявник, відсутнє різне правозастосування в подібних правовідносинах, яке відповідно до статті 237 КАС України може бути підставою для перегляду судових рішень в адміністративній справі Верховним Судом України.

Крім того, враховуючи вимоги статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, посилання заявника на порушення судом касаційної інстанції норм процесуального права не є підставою для допуску справи до перегляду.

Оскільки чинне законодавство підставою для подання заяви про перегляд судових рішень та допуску адміністративної справи для перегляду Верховним Судом України визначає різне застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права в подібних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку про відмову в допуску даної справи до провадження.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити Державній податковій інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області у допуску до перегляду Верховним Судом України ухвали судді Вищого адміністративного суду України від 02.09.2014 року у справі №815/1559/13-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та не може бути оскаржена.

Судді Ю.І.Цвіркун

Л.І.Бившева

М.І.Костенко

Н.Г.Пилипчук

М.О. Федоров