Справа № 826/10063/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління МВС України в м. Києві, Шевченківського районного управління ГУ МВС України в м. Києві про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року позивач - ОСОБА_2, звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління МВС України в м. Києві, Шевченківського районного управління ГУ МВС України в м. Києві про:

- визнання протиправними дій Головного управління МВС України в місті Києві щодо притягнення майора міліції ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ з посади помічника начальника відділу міліції - оперативного чергового чергової частини 2-го відділу міліції (з обслуговування мікрорайону «Сирець») Шевченківського районного управління та скасування наказів Головного управління МВС України в місті Києві № 92 від 14.03.2014 року та № 183 о/с від 19.03.2014 року про притягнення майора міліції ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та звільнення з органів внутрішніх справ з посади помічника начальника відділу міліції - оперативного чергового чергової частини 2-го відділу міліції (з обслуговування мікрорайону «Сирець») Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві;

- поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді помічника начальника відділу міліції - оперативного чергового чергової частини 2-го відділу міліції (з обслуговування мікрорайону «Сирець») Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві;

- стягнення з Головного управління МВС України в місті Києві на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з розрахунку 124,21 грн. за один день за період з 01.02.2014 року по день поновлення на роботі;

- стягнення з Головного управління МВС України в місті Києві на користь ОСОБА_2 частини несплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу у січні 2014 року у сумі 1016,48 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що матеріали службової перевірки складені у відповідності до норм Дисциплінарного статуту ОВС України та Інструкції № 230, відповідачем доведено правомірність вчинення дій з проведення службового розслідування у відповідності до вимог чинного законодавства. Судом зауважено, що позивачем не надано жодних пояснень, належних та допустимих доказів на підтвердження інформування вище стоячих органів стосовно протиправності дій керівництва Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві, які полягали в не допуску позивача до виконання покладених на нього посадових обов'язків. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження неможливості проходження служби позивачем чи перебуванні його на лікуванні.

Відтак суд пришов до висновку про безпідставність викладених позивачем доводів у позовній заяві та законність оскаржуваних наказів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_2 перебував на службі в органах внутрішніх справ України з 18.06.1999 року згідно запису в трудовій книзі.

За час служби позивач отримав нагороди: 15.12.2008 року - медаль «За сумлінну службу» ІІІ ступеня; 14.12.2009 року - відзнаку МВС України «За відзнаку в службі» ІІ рівня; 21.03.2014 року - внесено запис про те, що за час служби в органах внутрішніх справ має 8 заохочень, із них: 4 подяки, 3 грошових винагороди та 1 нагрудний знак.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що позивач у період з 08.01.2014 року по 14.03.2014 року не виходить на службу без поважних причин та, таким чином, порушує вимоги Дисциплінарного статуту ОВС України та Правила внутрішнього розпорядку, затверджені наказом Головного управління від 11.04.2005 року № 178 «Про перегляд режиму роботи в службах, органах та підрозділах Головного управління», наказом ГУ МВС України у м. Києві від 14.03.2014 року № 92 за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в невиході на службу з 08.01.2014 року по теперішній час (14.03.2014 року), порушенні вимог абзацу 11 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на помічника начальника відділу міліції - оперативного чергового чергової частини 2-го відділу міліції (з обслуговування мікрорайону «Сирець») Шевченківського районного управління майора міліції ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, з яким позивач ознайомлений під розписку 24.03.2014 року (а.с.73).

Наказом Головного управління МВС України в м. Києві від 19.03.2014 року № 183 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України (із постановкою на військовий облік) згідно з пп. «є» (за порушення дисципліни) п. 64 майора міліції ОСОБА_2, помічника начальника відділу міліції - оперативного чергового чергової частини 2-го відділу міліції (з обслуговування мікрорайону «Сирець») Шевченківського районного управління, 12.03.2014 року, установивши щомісячну премію за лютий та березень 2014 року в розмірі 0 відсотків.

Вважаючи своє звільнення протиправним, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України (частина перша). При звільненні зі служби в міліції за ініціативою адміністрації у разі відхилення скарги з цього приводу вищестоящими в порядку підлеглості службовою особою чи органом звільнений працівник міліції має право оскаржити звільнення в суд (частина восьма). Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України затверджується Верховною Радою України (частина шоста).

Службовою дисципліною відповідно до статті 1 «Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України» є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 «Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України» визначено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Так, Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 р. за №541/23073 (далі- Інструкція № 230) визначено, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, невиконання або неналежного виконання особами рядового і начальницького складу під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на органи внутрішніх справ завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю (підпункт 2.2.1 пункту 2.2).

Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб рядового і начальницького складу, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку (пункт 2.5).

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6).

Зокрема, згідно рапорту начальника чергової частини штабу Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 від 21.02.2014 року, копія якого наявна в матеріалах справи, останній доповів, що у період з 08.01.2014 року по теперішній час (21.02.2014 року) позивач на роботу не виходить, документів, які звільняють його від виконання службових обов'язків, не надає. Під час телефонних розмов позивач повідомляв, що надасть усі підтверджуючі документи після виходу на роботу та просить вказівки по суті рапорту.

Наказом начальника Шевченківського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві ОСОБА_4 від 21.02.2014 № 54 «Про призначення службового розслідування» на підставі зазначеного рапорту призначено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни позивачем, що виявилося у невиході на роботу без поважних причин протягом тривалого терміну, проведення службового розслідування доручено начальнику штабу підполковнику міліції ОСОБА_5, заступникові начальника відділу забезпечення кадрового забезпечення Шевченківського РУ майору міліції ОСОБА_6, у встановлений термін надати та затвердити висновок службового розслідування.

Згідно з «Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» службове розслідування проводиться посадовою особою, якій воно доручено, чи декількома особами у складі комісії, одна з яких за необхідності призначається головою цієї комісії (пункт 3.2).

Проведення службового розслідування доручається працівникам підрозділів внутрішньої безпеки, інспекції з особового складу підрозділів кадрового забезпечення, а якщо такі підрозділи не передбачені штатним розписом, уповноважені на те начальники доручають проведення службових розслідувань найбільш досвідченим працівникам, здатним усебічно вивчити обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, та зробити об'єктивні висновки (пункт 3.3).

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими особи рядового і начальницького складу, стосовно якої призначено службове розслідування, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника (пункт 3.4).

Аналогічна за змістом норма щодо обмеження кола осіб, які можуть проводити службове розслідування, міститься також і в «Дисциплінарному статуті органів внутрішніх справ України», частиною третьою статті 14 якого передбачено, що забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Пунктами 8.1, 8.7 «Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» регламентовано, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин, висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування, або вищим прямим начальником.

Так, за результатами службового розслідування за фактами, викладеними рапорті начальника чергової частини штабу Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 від 21.02.2014 року, начальником ГУМВС України в місті Києві полковником міліції ОСОБА_7 13.03.2014 затверджено висновок службового розслідування, яке було проведено начальником штабу підполковником міліції ОСОБА_5 та заступником начальника відділу кадрового забезпечення Шевченківського РУ ГУМВС у місті Києві майором міліції ОСОБА_6 на виконання наказу від 21.02.2014 року № 54 «Про призначення службового розслідування».

Службовим розслідуванням встановлено наступне:

"08.01.2014 року ОСОБА_2, за вказівкою начальника штабу підполковника міліції ОСОБА_5, повинен був заступити на добове чергування у складі добового наряду чергової частини 1-го відділу міліції (з обслуговування території, прилеглої до Центрального залізничного вокзалу, Площі Перемоги та мікрорайону «Шулявка») Шевченківського районного управління. Однак, на службу він не прибув та, у телефонній розмові ОСОБА_3 повідомив, що захворів і перебуває на лікуванні, а за медичною допомогою звернувся до поліклініки за місцем мешкання, де йому видано листок непрацездатності. У подальшому, у період з 08.01.2014 по 21.02.2014 року ОСОБА_3 неодноразово телефонував ОСОБА_2 та пропонував йому прибути до районного управління із документами, які підтверджують факт перебування його на лікарняному. Останній ці вказівки ігнорував, повідомляючи про хворобу.

21 лютого 2014 року близько 14.00 год. ОСОБА_2 прибув до районного управління для отримання заробітної платні та йому було запропоновано надати письмові пояснення щодо обставин відсутності на службі у період з 08.01.2014 року по теперішній час. Останній категорично відмовився надавати пояснення, при цьому запропонував звільнити його з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни. ОСОБА_2 також зазначив, що його стан здоров'я задовільний і будь-які документи, які звільняли б його від виконання службових обов'язків у період з 08.01.2014 року по 21.02.2014 року, відсутні. З даного приводу складено акт, від підпису у якому він також відмовився.

З метою перевірки підстав відсутності на робочому місці ОСОБА_2 у період з 08.01.2014 року по теперішній час, підготовлено та направлено запити до госпіталю (з поліклінікою) ГУМВС України в місті Києві, а також за місцем його мешкання до Фастівської центральної районної лікарні Київської області. Згідно отриманих відповідей, у період з 08.01.2014 року по теперішній час ОСОБА_2 до зазначених лікувальних закладів за медичною допомогою не звертався.

З огляду на викладене вбачається, що ОСОБА_2 з 08.01.2014 року по теперішній час на службу не виходить без поважних на те причин.

Таким чином, у ході службового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 свідомо допустив грубі порушення службової дисципліни, пов'язані з невиходами на Службу без поважних причин у період часу з 08.01.2014 року по теперішній час, чим порушив абзац 11 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та наказ Головного управління від 11.04.2005 року № 178 «Про перегляд режиму роботи в службах, органах та підрозділах Головного управління».

Враховуючи викладене, службове розслідування за фактами порушень службової дисципліни майором міліції ОСОБА_2, помічником начальника відділу оперативного чергового чергової частини 2-го відділу міліції (з обслуговування мікрорайону «Сирець») Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві припинено; за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в невиході на службу з 08.01.2014 року по теперішній час (до 13.03.2014 року) без поважних причин, порушенні вимог абз. 11 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, у частині дотримання Правил внутрішнього розпорядку, затверджених наказом Головного управління від 11.04.2005 року № 178, на помічника начальника відділу міліції - оперативного чергового чергової частини 2-го відділу міліції (з обслуговування мікрорайону «Сирець») Шевченківського районного управління майора міліції ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ. Сектору фінансового забезпечення Шевченківського районного управлінню доручено вжити заходів щодо стягнення з ОСОБА_2 надмірно виплачених коштів за дні невиходу на роботу без поважних причин, з 08.01.2014 року по день звільнення".

Як вірно встановлено судом першої інстанції, доводи позивача про те, що посадовими особами відповідача не було запропоновано надати позивачу будь-які пояснення з приводу його невиходу на роботу, незважаючи на те, що у зазначений період він тричі з'являвся до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, у тому числі і 21.02.2014 року, матеріалами справи не підтверджуються.

Напроти, згідно матеріалів справи, на виконання вимог ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС України 21.02.2014 року позивачу запропоновано надати пояснення з приводу обставин відсутності його на службі у період з 08.01.2014 року по 21.02.2014 року, однак у зв'язку з відмовою останнім надати пояснення (усне чи письмове) підполковником міліції ОСОБА_8, начальником відділу кадрового забезпечення Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, у присутності майора міліції ОСОБА_6, заступника начальника відділу кадрового забезпечення Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, майора міліції ОСОБА_3, начальника чергової частини Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві 21.02.2014 року складено акт про відмову від надання пояснень.

Крім того, небажання позивача надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення, при цьому матеріали службової перевірки складені у відповідності до норм Дисциплінарного статуту ОВС України та Інструкції № 230, відтак суд першої інстанції вірно встановив, що відповідачем в даному випадку доведено правомірність вчинення дій з проведення службового розслідування у відповідності до вимог чинного законодавства.

Також колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції з приводу оцінки пояснень позивача про те, що впродовж останнього часу перебування на службі з боку керівництва Шевченківського РУ ГУМВС України в місті Києві за потурання одного з керівників Шевченківського районного управління на нього почав чинитися необґрунтований тиск, пред'являтися нічим необґрунтовані претензії та висловлюватися погрози звільнення зі служби.

Так 07.01.2014 року майор міліції ОСОБА_2 виконував функціональні обов'язки оперативного чергового чергової частини відділу міліції Шевченківського районного управління. Приблизно о 01:35 ночі 07.01.2014 року до чергової частини де позивач ніс службу, прибув з перевіркою начальник штабу ОСОБА_5 та почав зухвало, безпідставно ображати позивача та погрожувати звільненням. Оскільки під час нічної перевірки ОСОБА_5 знаходився у нетверезому стані та здійснював необґрунтований тиск на ОСОБА_2, останній вранці написав та подав відповідний рапорт начальнику Шевченківського районного управління. 09.01.2014 року позивач знову заступив на зміну до чергової частини відділу міліції, а в кінці зміни йому зателефонував начальник чергової частини Шевченківського районного управління ОСОБА_3 та повідомив, що його викликає ОСОБА_5 до себе в кабінет. Прибувши до ОСОБА_5, останній завів ОСОБА_2 до начальника Шевченківського районного управління де ОСОБА_5 і начальник намагалися змусити його написати рапорт на звільнення за власним бажанням. Після відмови позивача написати такий рапорт. ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_2 щоб він більше на роботу не виходив і що керівництво Шевченківського районного управління не дасть йому перевестися до іншого підрозділу. Незважаючи на ці слова ОСОБА_2 вийшов на наступну зміну, однак його робоче місце вже було зайнято, тобто в черговій частині відділу міліції вже працював інший співробітник. В подальшому він також не міг приступити до виконання своїх обов'язків, так як на його робочому місці працював інший працівник.

Проте, вказані пояснення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, жодного документального підтвердження таким звинуваченням позивача в матеріалах справи не міститься. При цьому, як вірно зауважено судом першої інстанції, в контексті положень статті 4 Дисциплінарного статуту ОВС України у разі одержання наказу, який суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що повинен негайно поінформувати начальника, який віддав наказ, а в разі підтвердження цього наказу - письмово поінформувати старшого прямого начальника.

Доказів інформування вищестоячих органів стосовно протиправності дій керівництва Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві позивачем суду не надано.

Судом першої інстанції також надано вірну оцінку копії рапорту на ім'я начальника ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_7 від 25.02.2014 року про призначення позивача на посаду старшого інспектора чергового чергової частини штабу Голосіївського ГУ ГУМВС України в м. Києві з посиланням на відмову відповідача в його задоволенні, оскільки відсутні докази отримання вказаного рапорту ГУ МВС України в м. Києві. Не надано також доказів того, що позивач намагався погодити вказаний рапорт з відповідачем.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно з підпунктом «є» пункту 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність викладених позивачем доводів у позовній заяві та законність оскаржуваних наказів.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Пилипенко О.Є.

Суддя: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 10.02.2015 року.

.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.