Справа № 235/5581/14-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Філь О.Є.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року справа №235/5581/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

при секретарі Коханюк А.Р.,

за участю: позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2014 року у справі № 235/5581/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про визнання протиправним рішення про відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним рішення управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про відмову в перерахунку пенсії від 17.09.2014 року та зобов'язати відповідача здійснити такий перерахунок. На обґрунтування позову зазначив, що він є пенсіонером за віком, у зв'язку з чим перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області. 08.09.2014 року він звернувся до УПФУ з заявою про перерахунок пенсії по стажу, але рішенням від 17.09.2014 року йому в цьому було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутні документи про результати атестації робочих місць за періоди роботи:з 06.07.1995 року по 25.10.1997 р. в ВАТ «Норильський гірничо-металургійний комбінат ім.. А.П.Завенягіна» на посаді гірничого майстра; з 26.10.1997 року по 30.11.1999 рік в ВАТ «Норильський гірничо-металургійний комбінат ім.. А.П.Завенягіна» Управління будівництва, на посаді гірничого майстра та гірномонтажника; з 01.12.1999 року по 30.11.2001 р. в ВАТ «Гірничо-метілургійна компанія «Норильський нікель» Заполярна філія Управління будівництва, в якості гірничого майстра та бригадира; з 01.12.2001 року по 20.03.2002 р. в ВАТ «Гірничо-метілургійна компанія «Норильський нікель» Заполярна філія на посаді гірничого майстра, що він вважає протиправним.

Постановою Красноарміського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

З таким рішенням не погодився відповідач і подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На обґрунтування апеляційної скарги наполягає на тому, що судом при ухваленні рішення безпідставно не прийняті доводи УПФУ щодо відсутності атестації робочих місць як обов»язкової умови для перерахунку пенсії позивача.

В судовому засіданні позивач та його представник проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду відповідач до суду не прибув, надіславши клопотання про розгляд справи у відсутність його представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду дійшла до наступного.

Так, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами 1,2 статті 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача як суб»єкта владних повноважень з огляду на наступне.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в місті Красноармійську та Красноармійському районі, пенсія позивачу була призначена з 14.05.14 р. відповідно до ч. І ст. 13 Закону України №1788 "Про пенсійне забезпечення".

08.09.14 р. позивач звернувся до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії по стажу за списком 1 на підставі додатково доданих документів, проте, Рішенням УПФУ в м. Красноармійськ та Красноармійському районі Донецької області від 17.09.2014 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням стажу, у зв'язку з тим, що відсутні документи про атестацію робочих місць за періоди роботи:

- з 06.07.1995 року по 25.10.1997 р. в ВАТ «Норильський гірничо-металургійний комбінат ім.. А.П.Завенягіна» на посаді гірничого майстра,

- з 26.10.1997 року по 30.11.1999 рік в ВАТ «Норильський гірничо-металургійний комбінат ім.. А.П.Завенягіна» Управління будівництва, на посаді гірничого майстра та горно монтажника;

- з 01.12.1999 року по 30.11.2001 р. в ВАТ «Гірничо-метілургійна компанія «Норильський нікель» Заполярна філія Управління будівництва, в якості гірничого майстра та бригадира;

- з 01.12.2001 року по 20.03.2002 р. в ВАТ «Гірничо-метілургійна компанія «Норильський нікель» Заполярна філія на посаді гірничого майстра.

Відмова УПФУ є предметом цього позову, оскільки позивач вважає її неправомірною.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність спірної відмови, посилаючись на те, що проведення атестації робочих місць або своєчасність її проведення не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії та не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком.

Разом з тим, як наголошувалось вище, завданням адміністративного судочинства є оцінка правомірності дій суб»єктів владних повноважень та їх посадових осіб.

Так, згідно п."а" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ) право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають чоловіки, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці: за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), від 25 листопада 2014 року (справа №21-519а14).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов»язковим для всіх суб»єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для судів України. Суди зобов»язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

З огляду на наведене, відмова управління ПФУ зарахувати період роботи позивача, яка включена до списку № 1, до пільгового стажу внаслідок непроведення атестації цієї посади на підприємстві є обґрунтованою та відповідає вимогам українського законодавства.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність судового рішення у справі, що розглядається, нормам матеріального та процесуального права, що, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, є підставою для його скасування з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області постанову Красноарміського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2014 року у справі № 235/5581/14-а-задовольнити.

Постанову Красноарміського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2014 року у справі № 235/5581/14-а -скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про визнання протиправним рішення про відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови, повний текст постанови виготовлено 09 лютого 2015 року.

Колегія суддів Л.В.Губська

Судді Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко