Справа № 820/10257/13-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 р.Справа № 820/10257/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Запара Е.В.

за участю представника позивача Катьоби І.А.

за участю представника відповідача Губської В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2014р. по справі № 820/10257/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОПОЛЬОК-29"

до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОПОЛЬОК-29", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просив суд визнати не чинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 17.10.2013 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у загальній сумі 258432,00 грн., оскільки вважає висновки акту перевірки № 776/20-30-22-01/19463049 від 03.10.2013 р. "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ТОПОЛЬОК-29" () з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р.", на підставі якого винесено спірне податкове повідомлення - рішення є не чинним.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОПОЛЬОК-29" задоволено в повному обсязі.

Визнано не чинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова від 17 жовтня 2013 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у загальній сумі 258432,00 грн.

У апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на невідповідність висновків судів дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з викладених у ній підстав, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ "ТОПОЛЬОК-29" у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги з викладених у них підстав, просив суд апеляційної інстанції залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "ТОПОЛЬОК-29" зареєстроване виконавчим комітетом Харківської міської ради 11.07.1995 р., перебуває на податковому обліку в ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова з 07.09.1995 р.

Згідно довідки серії АА № 518488, виданої Головним управлінням статистики у Харківській області, ТОВ "ТОПОЛЬОК-29" має наступні види діяльності за КВЕД-2010: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (а.с. 12).

Фахівцями ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "ТОПОЛЬОК-29" з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р.

Результати перевірки оформлені актом № 776/20-30-22-01/19463049 від 03.10.2013 р. (а.с. 21-55). В акті зазначено про порушення позивачем, зокрема: п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України, в наслідок чого занижено податок на прибуток на загальну суму 172288,00 грн., у тому числі за 2 квартал 2012 року на суму 43479,00 грн., за 3 квартал 2012 року на суму 66098,00 грн. та 4 квартал 2012 року на суму 62711,00 грн.

На підставі висновків акту відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № від 17.10.2013 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 258432,00 грн., з яких: 172288,00 грн. - за основним платежем та 86144,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 9).

Згідно акту перевірки, ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова було встановлено, що за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. ТОВ "ТОПОЛЬОК-29" задекларовано витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування в сумі 11041084,00 грн. Податковим органом при перевірці показників, відображених у рядку 05.1 декларації "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. у загальній сумі 9246689,00 грн., було встановлено, що ТОВ "ТОПОЛЬОК-29" здійснювало операції з придбання товару (а.с. 26).

Проведеною перевіркою відображеного показника податковим органом було встановлено завищення задекларованих позивачем показників у рядку 05.1 декларації "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 820420,00 грн., у тому числі за 2 квартал 2012 року на суму 207043,00 грн., за 3 квартал 2012 року на суму 314752,00 грн. та за 4 квартал 2012 року на суму 298625,00 грн. Тобто, при перевірці списання товарів зі складу по бухгалтерському обліку 28 "Товари" та співставленням з первинними документами - видатковими накладними податковим органом була встановлена відповідна розбіжність за квітень - грудень 2012 року в загальній сумі 820420,00 грн. Відповідачем була встановлена розбіжність між показниками рядку "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" від продажу декларацій за 2, 3, 4 квартали 2012 року та показниками бухгалтерського обліку "Собівартість придбаних товарів" за відповідні періоди в загальній сумі 820420,00 грн. (а.с. 27).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ "ТОПОЛЬОК-29" було вірно визначено собівартість придбаних та реалізованих товарів у 2-4 кварталах 2012 року та правомірно сформовано витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування у відповідних періодах.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно п. п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником);

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п. п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України, витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ.

Собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг для цілей розділу III цього Кодексу - витрати, що прямо пов'язані з виробництвом та/або придбанням реалізованих протягом звітного податкового періоду товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визначаються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що застосовуються в частині, яка не суперечить положенням цього розділу (п.п. 14.1.228 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктом 138.4 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім не розподільних постійних загально виробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Згідно п. 138.6 ст. 138 ПК України, собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Отже, об'єктом оподаткування податком на прибуток є загальний фінансовий результат як позитивна різниця доходів від продажу всіх видів продукції (товарів) та витрат на її (їх) виготовлення (придбання), яка формує прибуток в тому звітному періоді, в якому така продукція (товари) реалізована. В разі ж наявності від'ємної різниці доходів від продажу всіх видів продукції (товарів) та витрат на її (їх) виготовлення придбання) формується збиток в тому звітному періоді, в якому така продукція (товари) реалізована, а відтак не виникає об'єкта оподаткування податком на прибуток.

Таким чином, саме собівартість реалізованих товарів включається до витрат операційної діяльності та враховується при обчисленні об'єкта оподаткування.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що в роздрібній торгівлі собівартість реалізованого товару розраховується не за списанням товарів зі складу по бухгалтерському обліку 28 "Товари", а з використанням субрахунків 282 "Товари в торгівлі" та 285 "Торгова націнка".

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 р. № 291, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 р. за № 893/4186, на рахунку 28 "Товари" ведеться облік руху товарно-матеріальних цінностей, що надійшли на підприємство з метою продажу.

Рахунок 28 "Товари" має такі субрахунки: 281 "Товари на складі", 282 "Товари в торгівлі", 283 "Товари на комісії", 284 "Тара під товарами", 285 "Торгова націнка", 286 "Необоротні активи та групи вибуття, утримувані для продажу".

На субрахунку 281 "Товари на складі" ведеться облік руху та наявності товарних запасів, що знаходяться на оптових та розподільчих базах, складах, овочесховищах, морозильниках тощо.

На субрахунку 282 "Товари в торгівлі" ведеться облік руху та наявності товарів, що знаходяться на підприємствах роздрібної торгівлі (в магазинах, ятках, кіосках, у буфетах підприємств громадського харчування тощо).

На субрахунку 285 "Торгова націнка" підприємства роздрібної торгівлі при веденні обліку товарів за продажними цінами відображають торгові націнки на товари, тобто різницю між покупною та продажною (роздрібною) вартістю товарів. За кредитом субрахунку 285 відображається збільшення суми торгових націнок, за дебетом - зменшення (списання). Списання за розрахунками суми торгової націнки на реалізовані товари відображається за дебетом субрахунку 285 і кредитом субрахунку 282 або способом сторно зворотною кореспонденцією цих рахунків. У звітність включається згорнуте за всіма субрахунками сальдо рахунку 28.

Згідно п. 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за № 27/4248, собівартість реалізованих товарів визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 "Запаси".

Згідно п. 22 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 р. № 246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 р. за № 751/4044, собівартість реалізованих товарів визначається як різниця між продажною (роздрібною) вартістю реалізованих товарів і сумою торговельної націнки на ці товари.

Матеріали справи свідчать, що в додатках 1, 2, 3 позивачем наведені обороти відповідно по рахунках 702, 285 та 902 за квітень-грудень 2012 року (а.с. 78, 79, 80), в додатку 4 - розрахунок собівартості реалізованих товарів відповідно до Положення № 246 та порівняльна таблиця згрупованої по кварталах собівартості реалізованих товарів та показника, відображеного позивачем у рядку 05.1 декларації ("Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)") (а.с. 81). Згідно додатку 4, розрахована таким чином сума співпадає з показником рядка 05.1 декларації у кожному звітному періоді. Тобто, в рядок 05.1 внесено собівартість саме реалізованого товару, як того вимагає п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України. До того ж, в рядку 05.1 в кожному звітному періоді вказана саме та частина собівартості реалізованого товару, по якій було визнано доходи від реалізації.

Крім того, згідно висновку експерта (а.с. 132-142) розрахунки собівартості реалізованих товарів, яка була включена до декларації по податку на прибуток за 2, 3, 4 квартали 2012 року ТОВ "ТОПОЛЬОК-29", та які містяться в матеріалах справи (а.с. 81), підтверджуються частково. Показник рядку 05.1 декларації з податку на прибуток підприємства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. формувався на підставі записів в бухгалтерському обліку, але має відхилення в сумі 680,00 грн. за рахунок арифметичної помилки.

Висновки акту перевірки № 776/20-30-22-01/19463049 від 03.10.2013 р. "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ТОПОЛЬОК-29" () з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р." в частині віднесення до валових витрат собівартості реалізованої продукції у 2, 3, 4 кварталах 2012 року ґрунтуються на невірному формуванні та відображенні ДПІ в бухгалтерському обліку собівартості реалізованих товарів, та документально не підтверджуються.

Таким чином, враховуючи викладене, експертний висновок, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що ТОВ "ТОПОЛЬОК-29" було вірно визначено собівартість придбаних та реалізованих товарів у 2-4 кварталах 2012 року та правомірно сформовано витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, у відповідних періодах.

Відповідно до частини другої 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає, що дії відповідача, пов`язані з прийняттям оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 17.10.2013 р. щодо позивача, не кореспондуються з вимогами ч.2 ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2014р. по справі № 820/10257/13-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з судовим рішенням суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2014р. по справі № 820/10257/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 02.02.2015 р.