Справа № 810/4464/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4464/14 Головуючий у 1-й інстанції: Терлецька О.О. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (далі - Відповідач) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2014 року №2.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення Позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання Позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, за результатами якої 28.03.2014 року складено акт №89/170/НОМЕР_1.

В ході перевірки контролюючим органом встановлено порушення Позивачем п.177.2, ст.177 Податкового Кодексу України (далі - Кодекс), що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за період, що перевірявся, на суму 1 173,84 грн; ч.6 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загально - обов'язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження єдиного внеску, за період, що перевірявся, на суму 2 715, 48 грн; п.180.1 ст.180, п.181.1 ст.181, п.183.1, п.183.2 ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.6 ст.201 Кодексу, що призвело до заниження ПДВ на суму 7 498, 32 грн.

07.04.2014 року Позивачем подано контролюючому органу заперечення на вказаний акт, за результатами розгляду яких висновки акту №89/170/НОМЕР_1 від 28.03.2014 року залишені без змін.

16.04.2014 року податковим органом відносно Позивача винесено податкове повідомлення-рішення №, яким визначено суму грошових зобов'язань з ПДВ в розмірі 7 498,32 грн., за основним платежем та 874,58 грн. за штрафними санкціями.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалося Позивачем в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління Міндоходів у Київській області зобов»язано Відповідача провести позапланову перевірку Позивача з питань, що стали предметом оскарження.

На виконання зазначеного рішення Відповідачем проведено повторну документальну позапланову виїзну перевірку дотримання Позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, за результатами якої 23.06.2014 року складено акт №201/170/НОМЕР_1.

Згідно висновків вказаного акту Позивачем допущені порушення п.180.1 ст.180, п.181.1 ст.181, п.183.4 ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Кодексу, що призвело до заниження ПДВ на суму 67 310,00 грн.

За наслідками розгляду поданих Позивачем заперечень на акт від 23.06.2014 року №201/170/НОМЕР_1, рішенням Відповідача пункти акту викладено в новій редакції, зокрема, його висновки у такій редакції: документальною плановою виїзною перевіркою встановлені порушення Позивачем п.180.1 ст.180, п.181.1 ст.181, п.183.1, п.183.2 ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Кодексу, що призвело до заниження ПДВ на суму 5 695,00 грн.

Рішенням Головного управління Міндоходів у Київській області від 03.07.2014 року №852/Т/10-36-10-01-04/456 податкове повідомлення-рішення № від 16.04.2014 року скасовано в частині основного платежу на 1 803,32 грн та на 450,83 грн за штрафними санкціями.

Так, 02.01.2011 року між Позивачем (Покупець) та ТОВ «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА АВТОПОСТАВКА» (Постачальник) укладено договір поставки товару, за умовами якого Постачальник передає у власність Покупця товари (автошини), а Покупець - приймає та оплачує ці товари на умовах даного договору.

На підтвердження виконання вказаної господарської операції сторонами оформлено видаткові накладні.

Відповідно п.180.1 ст.180 Кодексу для цілей оподаткування платником податку є:

1) будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу;

2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку;

3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також:

особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством;

особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено.

Пунктом 181.1 статті 181 Кодексу у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву. У разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу (п.п.183.1, 183.2 ст.183 Кодексу).

Пунктом 187.1 статті 187 Кодексу передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Положеннями ст.198 Кодексу визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п.201.6 ст.201 Кодексу податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

За визначенням ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення (ч.1 ст.9 вказаного Закону).

Отже, лише в разі фактичного здійснення господарської операції документи, оформлені на виконання її умов, є первинними в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Контрагент Позивача на момент вчинення правочину був зареєстрований в якості юридичної особи та перебував на обліку як платник податку на додану вартість.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції про задоволення заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Ухвала складена в повному обсязі 06 лютого 2015 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.