Справа № 534/2267/14-а
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2015 р.Справа № 534/2267/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Запара Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.10.2014р. по справі № 534/2267/14-а

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Дмитрівської сільської ради , Дмитрівської територіальної громади

про визнання рішень протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та звільнити проїзну частину тупіка,

ВСТАНОВИЛА:

05.12.2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням доповнень та уточнень до позовної заяви остаточно (1т., а.с. 4-6) просив суд :

- визнати протиправною багаторічну бездіяльність Дмитрівської сільської ради по виконанню свого рішення від 05.12.2002р. про звільнення проїзної частини тупика з АДРЕСА_2, а також рішенню депутатської комісії в цій частині.

- визнати неправомірним рішення депутатської комісії Дмитрівської сільської ради з питань будівництва, земельних ресурсів та екології /дата підлягає уточненню/ в частині кваліфікації тупика по АДРЕСА_2 як "додаткового".

- зобов'язати Дмитрівську сільську раду, громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звільнити проїзну частину тупика з АДРЕСА_2 з обов'язковою підсипкою.

В подальшому позивачем було доповнено позовні вимоги наступними пунктами (1т. а.с. 74, 147-149):

- визнати незаконним виготовлений план земельної ділянки на гр. ОСОБА_6 і скасувати його.

- визнати недійсним рішення Дмитрівської сільської ради від 5.12.2002р. із зміненим текстом в п. 4 на "Залишити заїзд з АДРЕСА_1 до садиби ОСОБА_1 і ОСОБА_8" і скасувати його.

- скасувати п. 2 рішення від 5.12.2002р. "Про виділення до садиби гр. ОСОБА_6 земельної ділянки 0,01 га і загальною площею вважати 0,08 га".

- скасувати п. 3 рішення Дмитрівської сільської ради від 5.12.2002р., яке не відповідає дійсності, з перекрученими даними.

- визнати неправомірним рішення Дмитрівської сільської ради від 22.12.2006р. і скасувати його.

- визнати недійсним документ названий "протокол виїзного засідання земельної комісії" від 05.05.2008р. на предмет перевірки ширини з АДРЕСА_2 і скасувати його.

- зобов'язати Дмитрівську сільську раду замінити у міському архіві м. Комсомольська текст свого рішення від 05.12.2002р., де в п. 4 записано: «Залишити заїзд до будівлі ОСОБА_1 і ОСОБА_8 з АДРЕСА_1 шириною 4 м» на текст цього ж рішення в п. 4 «Залишити заїзд до будівлі ОСОБА_1 і ОСОБА_8 з АДРЕСА_2 шириною 4 м», згідно запису в оригіналі цього рішення і його копії, яку засвідчила своїм підписом суддя Комсомольського міського суду Таранкова І.М.

22.09.2010р. позивачем було доповнено позовну заяву наступними пунктами (1т. а.с.166):

- визнати неправомірними і недійсними акти розмежування зем. діялн. гр. ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з силкою на рішення Комсомольського суду від 11.09.09.

- зобов'язати голову Дмитрівської сільської ради Прядко А.І. та землевпорядника Базавлук Л.С. виконати пп. 4, 5 рішення від 05.12.2002р. та рішення депутатської комісії від 05.05.2005р., аж до застосування до гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_11 всіх заходів передбачених законом, включно із порушенням кримінальної справи, по звільненню проїжджої частини тупика, з обов'язковою підсипкою.

- визнати протиправною бездіяльність Дмитрівської сільської ради на звернення правозахисного комітету "Справедливість" від 29.05.2005р., направленого суб'єкту оскарження за його дорученням.

28.07.2011р. позивачем було уточено та доповно позовні вимоги наступними пунктами (2т. а.с. 159-161):

- визнати протизаконним виготовлений план земельної ділянки ППАП бюро м. Комсомольськ від 15.11.2000 р. громадянки ОСОБА_6, узгодженого лише з землевпорядником Дмитрівської сільської ради ОСОБА_12, без право установчих документів (рішення сільської ради і затвердження головним архітектором) і скасувати його.

- визнати незаконним і недійсним рішення Дмитрівської сільської ради від 15.10.2009 р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та безоплатну передачу їх громадянам: ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_13 із ссилкою на рішення суду від 11.09.2009 р., що їх не стосується і без його підпису.

- виготовлені державні акти, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_13 із ссилкою на судове рішення від 11.09.2009 р., яке їх не стосується і без його підпису визнати недійсним.

Інші доповнення є тотожними до вже заявлених.

18.06.2013р. позивачем доповнено позовну заяву наступними пунктами (3т. а.с. 192):

- визнати неправомірним та скасувати рішення Дмитрівської сільської ради від 07.05.2008р.

- зобов'язати гр-н. ОСОБА_3 і ОСОБА_2 звільнити проїзд з АДРЕСА_2 і кінцевий розворот для машин.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.10.2014р. закрито провадження в у справі частині наступних позовних вимог:

- визнати протиправною 9-річну бездіяльність Дмитрівської сільської ради по виконанню п.п. 4 і 5 свого рішення від 05.12.2002 р. та рішення депутатської земельної комісії від 05.05.2005р.;

- визнати протизаконним рішення депутатської земельної комісії Дмитрівської сільської ради з питань будівництва, земельних ресурсів та екології від 05.05.2005 р. в частині кваліфікації проїзду з АДРЕСА_2 до садиби ОСОБА_1 і ОСОБА_8, як "додатковий", який зазначений в генеральному плані забудови с.Кияшки та в індивідуальному плані на імя його покійної матері;

- зобов'язати Дмитрівську сільську раду, громадян ОСОБА_6, ОСОБА_13 звільнити проїжджу частину тупика з АДРЕСА_2 з обов'язковою підсипкою, навіть з притягненням до кримінальної відповідальності по справі;

- визнати протиправною бездіяльність Дмитрівської сільської ради на його звернення і звернення правозахисного комітету "Справедливість" до посадових осіб Дмитрівської сільської ради;

- визнати протизаконним виготовлений план земельної ділянки ППАП бюро м. Комсомольськ від 15.11.2000 р. громадянки ОСОБА_6, узгодженого лише з землевпорядником Дмитрівської сільської ради ОСОБА_14, без правоустановчих документів (рішення сільської ради і затвердження головним архітектором) і скасувати його;

- визнати недійсним рішення Дмитрівської сільської ради від 05.12.2002 р. із зміненим текстом в п. 4 на "Залишити заїзд з АДРЕСА_1" до садиби ОСОБА_1 і ОСОБА_8 шириною 4 метра і скасувати його;

- відмінити п. 2 рішення Дмитрівської сільської ради від 05.12.2002 р. із записом "Довиділити до садиби ОСОБА_15 - 0,01 га і загальною площею вважати 0,08 га";

- визнати неправомірним і незаконним рішення Дмитрівської сільської ради від 22.12.2006 р. із записом "Відмінити п. 4 рішення 9 сесії 24 скликання Дмитрівської сільської ради від 05.12.2002 р. про виділення проїзду шириною 4 (чотири) метри з АДРЕСА_2" і скасувати його;

- визнати недійсним так званий "Протокол" виїзного засідання земельної комісії від 05.05.2008 р. на предмет переміру ширини проїзду з АДРЕСА_2, де вказана ширина проїзду 3,6 м замість фактичної ширини 2,9 м поданого до суду і зданого в міський архів м. Комсомольськ і скасувати його;

- визнати незаконним і недійсним рішення Дмитрівської сільської ради від 15.10.2009 р. "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та безоплатну передачу їх громадянам: ОСОБА_15, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_13 із ссилкою на рішення суду від 11.09.2009 р., що їх не стосується і без його підпису;

- виготовлені державні акти, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян ОСОБА_15, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_13 із ссилкою на підроблене судове рішення від 11.09.2009 р., яке їх не стосується і без його підпису визнати недійсним;

- зобов'язати Дмитрівську сільську раду замінити у міському архіві м. Комсомольська текст свого рішення від 05.12.2002 р. де в п. 4 записано: "Залишити заїзд до будівлі ОСОБА_1 і ОСОБА_8 з АДРЕСА_1 шириною 4 м" на текст цього ж рішення в п. 4 "Залишити заїзд до будівлі ОСОБА_1 і ОСОБА_8 з АДРЕСА_2 шириною 4 м", згідно запису в оригіналі цього рішення і його копії, яку засвідчила своїм підписом суддя Комсомольського міського суду Таранкова І.М. (том 2, а.с. 160-161).

Цією ж ухвалою закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо направлення усіх рішень, ухвалених Дмитрівською сільською радою протягом часу перебування даної справи в суді до правоохоронних органів для вирішення питання щодо порушення кримінальної справи відносно посадових осіб, в зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі позивач, ОСОБА_1, зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, в порушення норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог про:

1. зобов'язання Дмитрівської сільської ради та громадян ОСОБА_6, ОСОБА_13 звільнити проїжджу частину тупика з АДРЕСА_2 з обовязковою підсипкою, навіть з притягненням до кримінальної відповідальності по справі.

2. визнання протизаконним виготовленого плану земельної ділянки ППАП бюро м. Комсомольськ від 15.11.2000 р. громадянки ОСОБА_6, узгодженого лише з землевпорядником Дмитрівської сільської ради ОСОБА_14, без правоустановчих документів (рішення сільської ради і затвердження головним архітектором) та його скасування.

3. визнання неправомірним і незаконним рішення Дмитрівської сільської ради від 22.12.2006 р. із записом «Відмінити п. 4 рішення 9 сесії 24 скликання Дмитрівської сільської ради від 05.12.2002 р. про виділення проїзду шириною 4 (чотири) метри з АДРЕСА_2» та його скасування.

4. визнання неправомірним, незаконним та скасування рішення Дмитрівської сільської ради від 22.12.2006 р. із записом «Відмінити п. 4 рішення 9 сесії 24 скликання Дмитрівської сільської ради від 05.12.2002 р. про виділення проїзду шириною 4 (чотири) метри з АДРЕСА_2»;

5. визнання протиправним та скасування рішення Дмитрівської сільської ради від 15.10.2009 р.

суд першої інстанції виходив з того, що є такі, що набрали законної сили судові рішення, якими зазначені позовні вимоги розглянуті по суті.

Рішенням Комсомольського міського суду від 21.11.2008 року (т.2 а.с. 202), залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 19 лютого 2009 року (т.2 а.с. 108-109) відмовлено в задоволенні позову в частині перших чотирьох пунктів.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2014р.визнано протиправними та скасовано пункти 1.2 та 3.1 рішення Дмитрівської сільської ради м. Комсомольська Полтавської області двадцять дев'ятої сесії п'ятого скликання від 15.10.2009 р. про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та безплатну передачу її громадянам ОСОБА_15, ОСОБА_3, ОСОБА_2 В частині повного скасування рішення Дмитрівської сільської ради від 15.10.2009 р. в задоволенні позову відмовлено.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Таким чином, ухвала Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.10.2014р. про закриття провадження в зазначеній частині є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу позивача, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриваючи провадження щодо решти позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що є така, що набрала законної сили, постанова суду, якою відмовлено в задоволенні позову.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що є така, що набрала законної сили постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2014р., якою вирішено цей спір в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Дмитрівської сільської ради від 15.10.2009 р., разом із тим, стосовно решти заявлених позовних вимог, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2014р. справу було направлено до суду 1 інстанції для продовження розгляду в іншому складі суду, а тому закриття провадження щодо іншої частини позовних вимог, виключно з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, є помилковим, та з цього питання суд зазначає наступне.

Якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства суд закриває провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Підставою виникнення права власності па землю є юридичний факт, з яким він пов'язує виникнення цього права. Згідно з ЗК України до юридичних фактів, на підставі яких виникає право приватної власності на землю, належать:

- цивільно-правова угода;

- успадкування земельної ділянки;

- рішення органу влади про передачу земельної ділянки громадянинові у приватну власність.

У спорах, пов'язаних із рішеннями суб'єктів владних повноважень, або органів місцевого самоврядування, яким делеговано у спірних правовідносинах функції суб'єктів владних повноважень, зокрема, щодо передачі у власність або постійне користування земельних ділянок, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Згідно із ч. 10 ст. 59 Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Отже, для вирішення процесуального питання щодо можливості розгляду в порядку адміністративного судочинства позовної вимоги про визнання недійсними виготовлених державних актів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян ОСОБА_15, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_13, суд першої інстанції повинен встановити підстави набуття права власності на земельні ділянки громадян ОСОБА_15, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_13

Стосовно позовних вимог в частині визнання неправомірними і недійсними актів розмежування зем. діялн. гр. ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_2 із посиланням на рішення Комсомольського суду від 11.09.2009, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що рішенням Комсомольського міського суду від 11.09.2009 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради, ОСОБА_15, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення перешкод по затвердженню техдокументації для складання державного акта про право приватної власності на земельну ділянку позовні вимоги позивача задоволені частково, визнано неправомірними п.п. 2 та 3 рішення Дмитрівської сільської рад від 31.08.2007 р. про надання дозволу на виготовлення технічної документації зі складанням державного акту на право приватної власності на землю та рішення Дмитрівської сільської рад від 09.10.2007 р. «Про розгляд акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 20.09.2007 р. щодо заяви громадянина ОСОБА_1 «Про небажання сусідів підписувати акт узгодження меж земельної ділянки», скасовано та зобов'язано Дмитрівську сільську раду вирішити питання про приватизацію земельної ділянки ОСОБА_1 у відповідності з діючим законодавством, в задоволенні інших вимог відмовлено (том 1, а.с. 112).

Відповідно до статті 198 Земельного кодексу України (далі - Кодекс) при оформленні права власності на земельну ділянку проводиться комплекс робіт (кадастрові зйомки), виконуваних для визначення меж земельних ділянок, які включають, у тому числі, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Механізм встановлення меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18.05.2010 № 376 (далі - Інструкція).

Пунктом 2.8 Інструкції передбачено, що після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками складається акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підписи суміжних землевласників (землекористувачів) у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають у тому числі із земельних правовідносин.

Отже, позовні вимоги про визнання неправомірними і недійсними актів розмежування зем. діялн. гр. ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_2 з силкою на рішення Комсомольського суду від 11.09.2009, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Стосовно позовних вимог в частині:

- визнання недійсним документу названого "протокол виїзного засідання земельної комісії" від 05.05.2008р. на предмет перевірки ширини з АДРЕСА_2 і скасувати його.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження йог рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акту чи правового акту індивідуальної дії є створення юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права, і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації, за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Протокол - це службовий документ, який засвідчує існування певних фактів, обставини, встановлені під час проведення перевірки, та не є остаточним документом зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій.

Права та обов'язки породжує лише рішення прийняте на підставі складеного за результатами перевірки протоколу.

Відтак оскаржуваний протокол перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні, в якому цей термін вжито у Кодексі адміністративного судочинства України, що виключає можливості перегляду правомірності протоколу адміністративним судом.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання гр-н. ОСОБА_3 і ОСОБА_2 звільнити проїзд з АДРЕСА_2 і кінцевий розворот для машин, колегія суддів зазначає наступне.

Суд наголошує, що усунення розбіжностей між фактичними даними та відомостями, що містяться у правовстановлюючих документах, захист права власності або користування здійснюється власником (користувачем) способами, визначеними Цивільним кодексом України та іншими законами, зокрема, шляхом втсновлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, витребування майна від особи, яка незаконно, без відповідної підстави заволоділа ним, вимагання усунення перешкод у здійсненні права користування майном тощо.

Захист вказаних цивільних прав здійснюється шляхом пред'явлення позову в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суд також вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що в адміністративному судочинстві суд оцінює законність рішення, дії чи бездіяльності саме суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах з позивачем і не може постановити рішення про зобов'язання вчинити певні дії іншими суб'єктами приватного права. Однак відмова в позові в адміністративній справі матиме преюдиційне значення, що може негативно вплинути на можливість захисту прав у порядку цивільного судочинства.

Отже, позовні вимоги в частині зобов'язання гр-н. ОСОБА_3 і ОСОБА_2 звільнити проїзд з АДРЕСА_2 і кінцевий розворот для машин, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Абзацами 2, 3 пункту 12 Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» відповідно до положень статей 13,14 Конституції України, статей 177,181,324, глави 30 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-ІУ. Статті 148 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року №436-ІУ власниками землі є держава, автономна Республіка Крим та територіальні громади. Конституційний суд України в рішенні від 1 квітня 2010 року №10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статі 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статі 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України вирішив, що органи місцевого самоврядування у земельних відносинах з громадянами та юридичними особами, в тому числі вирішення питань розпорядження, передачі у власність, у користування земельних ділянок, а також їх вилучення, виступають виключно як суб'єкти владних повноважень.

Земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені у цій справі позовні вимоги про:

1. визнання протиправною бездіяльності Дмитрівської сільської ради по виконанню свого рішення від 05.12.2002р. про звільнення проїзної частини тупика з АДРЕСА_2, а також рішенню депутатської комісії в цій частині.

2. визнання неправомірним рішення депутатської комісії Дмитрівської сільської ради з питань будівництва, земельних ресурсів та екології /дата підлягає уточненню/ в частині кваліфікації тупика по АДРЕСА_2 як "додаткового".

3. визнання недійсним рішення Дмитрівської сільської ради від 5.12.2002р. із зміненим текстом в п. 4 на "Залишити заїзд з АДРЕСА_1 до садиби ОСОБА_1 і ОСОБА_8" і скасувати його.

4. скасування п. 2 рішення від 5.12.2002р. "Про виділення до садиби гр. ОСОБА_6 земельної ділянки 0,01 га і загаьною площею вважати 0,08 га".

5. зобов'язання Дмитрівської сільської ради замінити у міському архіві м. Комсомольська текст свого рішення від 05.12.2002р., де в п. 4 записано: «Залишити заїзд до будівлі ОСОБА_1 і ОСОБА_8 з АДРЕСА_1 шириною 4 м» на текст цього ж рішення в п. 4 «Залишити заїзд до будівлі ОСОБА_1 і ОСОБА_8 з АДРЕСА_2 шириною 4 м», згідно запису в оригіналі цього рішення і його копії, яку засвідчила своїм підписом суддя Комсомольського міського суду Таранкова І.М.

6. зобов'язання голови Дмитрівської сільської ради Прядко А.І. та землевпорядника Базавлук Л.С. виконати пп. 4, 5 рішення від 05.12.2002р. та рішення депутатської комісії від 05.05.2005р., аж до застосування до гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_11 всіх заходів передбачених законом, включно із порушенням кримінальної справи, по звільненню проїжджої частини тупика, з обов'язковою підсипкою.

7. визнання протиправною бездіяльності Дмитрівської сільської ради на звернення правозахисного комітету "Справедливість" від 29.05.2005р., направленого суб'єкту оскарження за його дорученням.

підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому ухвала Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.10.2014р. про закриття провадження у справі підлягає частковому скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення помилкового судового рішення, ухвала Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.10.2014р. підлягає частковому скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199,п. 1, 4, ч. 1 ст. 201 ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.10.2014р. по справі № 534/2267/14-а скасувати в частині закриття провадження в частині заявлених позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльності Дмитрівської сільської ради по виконанню п.п. 4 і 5 свого рішення від 05.12.2002 р. та рішення депутатської земельної комісії від 05.05.2005р.;

- визнання протизаконним рішення депутатської земельної комісії Дмитрівської сільської ради з питань будівництва, земельних ресурсів та екології від 05.05.2005 р. в частині кваліфікації проїзду з АДРЕСА_2 до садиби ОСОБА_1 і ОСОБА_8, як "додатковий", який зазначений в генеральному плані забудови с.Кияшки та в індивідуальному плані на імя його покійної матері;

- визнання протиправною бездіяльності Дмитрівської сільської ради на його звернення і звернення правозахисного комітету "Справедливість" до посадових осіб Дмитрівської сільської ради;

- визнання недійсним рішення Дмитрівської сільської ради від 05.12.2002 р. із зміненим текстом в п. 4 на "Залишити заїзд з АДРЕСА_1" до садиби ОСОБА_1 і ОСОБА_8 шириною 4 метра і скасування його;

- скасування п. 2 рішення Дмитрівської сільської ради від 05.12.2002 р. із записом "Довиділити до садиби ОСОБА_15 - 0,01 га і загальною площею вважати 0,08 га";

- виготовлені державні акти, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян ОСОБА_15, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_13 із ссилкою на підроблене судове рішення від 11.09.2009 р., яке їх не стосується і без його підпису визнати недійсним;

- зобов'язання Дмитрівської сільської ради замінити у міському архіві м. Комсомольська текст свого рішення від 05.12.2002 р. де в п. 4 записано: "Залишити заїзд до будівлі ОСОБА_1 і ОСОБА_8 з АДРЕСА_1 шириною 4 м" на текст цього ж рішення в п. 4 "Залишити заїзд до будівлі ОСОБА_1 і ОСОБА_8 з АДРЕСА_2 шириною 4 м", згідно запису в оригіналі цього рішення і його копії, яку засвідчила своїм підписом суддя Комсомольського міського суду Таранкова І.М..

В цій частині справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в частині скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи. В частині залишення ухвали суду першої інстанції без змін ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 03.02.2015 р.