Справа № 826/17276/14
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Арсенійчук М.В.,

за участю представників сторін:

від позивача Павлишин М.М.,

від третьої особи: Змаженко Л.Я., Чеповський В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року у справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України (в особі департаменту ДАБІ у м. Києві) до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, за участю третьої особи приватного підприємства «Вадім» про скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови від 29.10.2014 року ВП № 44906655 про накладення на Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві штрафу у розмірі 680 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2014 р. у справі № 826/792/14, що була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2014 р., Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві (далі Інспекція) зобов'язано розглянути спільно: (1) подану ПП «Вадім» 30.12.2013р. декларацію про готовність об'єкта та (2) додаткові документи, подані до Інспекції 08.01.2014р.

На виконання вказаного судового рішення Окружним адміністративним судом м. Києва 04.09.2014 р. ПП «Вадім» видано виконавчий лист.

03.10.2014 р. державним виконавцем прийнято постанову ВП № 44906655 «Про відкриття виконавчого провадження» та запропоновано добровільно виконати рішення суду у семиденний строк з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві вказана постанова отримана 06.10.2014 р.

09.10.2014 р. Інспекцією за № 7/26-49/0910/05 сформовано повідомлення на адресу ПП «Вадім» та у копії - Управлінню ДВС про опрацювання постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено про вжиття заходів на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2014 р. у справі № 826/792/14, за наслідками яких встановлено відсутність підстав для прийняття Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, у зв'язку з чим декларації про готовність об'єкта до експлуатації та додані до них документи повернуто позивачу.

У вказаному листі від 09.10.2014 № 7/26-49/0910/05 повідомлено, що під час перевірки вказаної декларації та доданих до неї документів, а саме звіту про проведення обстеження будівельних конструкцій, встановлено, що їх подано з порушенням вимог, установлених Порядком (який діяв до 31.12.2013 р.), затвердженим наказом Мінрегіонбуду від 19.03.2013 р. № 95. Зазначено, що відповідно до інформації в розділі 7 (висновок) звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта встановлено, що об'єкт характеризується як такий, що не відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації та з неможливістю його безпечної експлуатації.

При цьому у згаданому повідомленні вказано що відповідно до п. 1.2. Порядку, технічне обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єктів - комплекс заходів, спрямованих на встановлення технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єктів з метою визначення можливості або неможливості їх безпечної експлуатації.

Зазначено також, що згідно з п. 2.5. Порядку, на основі інформації, отриманої під час технічного обстеження, з урахуванням даних технічного паспорта, а також проектної документації на об'єкт (якщо така є) складається звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта за формою, наведеною у додатку № 1 до цього Порядку.

Інспекцією звернуто увагу, що Порядком не передбачено складання змін до звіту та надання його до Інспекції, із чого вбачається, що при виконанні рішення суду Інспекцією враховувався факт наявності змін до звіту.

Отже, як зазначено у вищезгаданому повідомленні, у Інспекції відсутні правові підстави для реєстрації декларації відповідно до чинного законодавства.

Надалі Інспекцією зазначено, що враховуючи викладене, відповідно до п. 3.5. Порядку, Інспекція змушена повернути декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

Вказане повідомлення отримано УДВС ГУЮ у м. Києві 17.10.2014 р. та ПП «Вадім».

29.10.2014 р. державним виконавцем сформована вимога за № 626/2, яка отримана Інспекцією 30.10.2014 р. відповідно до якої боржнику запропоновано в семиденний термін з дня отримання вимоги з'явитися до державного виконавця та надати документи, що підтверджують виконання рішення суду.

Одночасно 29.10.2014 р., державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 680 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», зважаючи на те, що рішення суду боржником виконане.

Перевіряючи наведений висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, розглядаючи справи щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законнихінтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Частинами 1 та другою ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Частиною 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2014 р. у справі № 826/792/14 позивачем було розглянуто подану ПП «Вадім» 30.12.2013р. декларацію про готовність об'єкта та додаткові документи, подані до Інспекції 08.01.2014р., за наслідками чого в семиденний строк від дня відкриття виконавчого провадження, повідомлено стягувача та державного виконавця про прийняття рішення про відмову у прийнятті декларації.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем було виконано судове рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання, а тому підстави для накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, у державного виконавця відсутні.

Посилання апеляційної скарги відповідача на ту обставину, що в мотивувальній частині постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2014 р. у справі № 826/792/14 зазначено про відсутність в Інспекції ДАБК підстав для повернення ПП «Вадім» декларації про прийняття об'єкта до експлуатації, у зв'язку чим рішення суду повинно бути виконано шляхом прийняття Інспекцією позитивного рішення за результатами розгляду поданих документів колегія суддів вважає помилковим, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, вищезгаданим рішенням суду Інспекцію було зобов'язано розглянути спільно: (1) подану ПП «Вадім» 30.12.2013р. декларацію про готовність об'єкта та (2) додаткові документи, подані до Інспекції 08.01.2014р. При цьому рішення суду не містило приписів відносно зобов'язання Інспекцію прийняти певне рішення, певним чином оцінити документи чи щодо зобов'язання Інспекції зареєструвати декларацію позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновки суду першої інстанції не спростовують та відхиляються судом так, як є помилковими.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 09.02.2015 року

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.