Справа № 332/34/15-а
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2015-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/34/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2015

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Фурдак В.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району про визнання дій протиправними та вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району про визнання дій протиправними та вчинення певних дій.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти позову заперечує, зазначивши, що Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району діяло на основі закону.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району як інвалід 2 групи, захворювання якого пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС/ потерпілі від Чорнобильської катастрофи мають право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, яка виплачується в таких розмірах: інвалідам І і II групи - п'ять мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи, дітям-інвалідам - чотири мінімальної заробітної плати; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - п'ять мінімальних заробітних плат; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії - три мінімальні заробітні плати. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Виплата громадянам здійснюється за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

ОСОБА_1 встановлена 2 група інвалідності, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК (а.с.7), та посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорія (а.с.6).

На даний час позивач отримує щорічну допомогу на оздоровлення не в розмірах, визначених ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а в значно меншому розмірі, у зв'язку з чим він звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району із заявою про проведення перерахунку та виплати йому суми недоплаченої щорічної грошової допомоги на оздоровлення відповідно до положень Закону № 796.

За його зверненням, Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району 12 грудня 2014 року надало відповідь із обгрунтуванням розрахунку розміру щорічної допомоги на оздоровлення (а.с.8), зокрема зазначивши, що Управління здійснює виплату допомоги в межах своїх повноважень, які встановлені

Відповідачем при обрахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення враховується порядок та розмір виплат окремим категоріям громадян встановленим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Ст. 22 Конституції України передбачено, що прийняття інших, або нових законів, або внесення змін до чинних законів, не допускає звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 "Про щорічну

допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи" передбачено громадянам, які постраждали внаслідокЧорнобильської катастрофи, такий розмір щорічної допомоги на оздоровлення:

-інвалідам І і II групи - 120 гривень;

-учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - 100 гривень;

-інвалідам III групи та дітям-інвалідам - 90 гривень.

Отже зазначеним підзаконним нормативним актом всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", який визначив кратність одноразової компенсації в залежності від розміру мінімальної заробітної плати, яка визначається Законом, встановлено конкретні розміри таких компенсацій.

Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 року не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема статей 50, 54 вказаного Закону, якими визначено розмір державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю.

Лише Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет» України на 2014 рік» від 31.07.2014 року було доповнено пунктом 6-7, в якому зазначається, що норми ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного страхування на 2014 рік.

Кабінетом Міністрів України станом па 12.12.2014 року таке право використано не було, оскільки відповідного нормативно-правового акта КМУ на виконання вимог пункту 6-7 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» щодо встановлення розмірів щорічної допомоги на оздоровлення в 2014 році прийнято не було, тому до прийняття вищезгаданого нормативно-правового акта КМУ при визначенні розміру виплат щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік застосуванню підлягають безпосередньо положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи особливість дії в часі закону про Державний бюджет України на відповідний рік, нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, виданий на його виконання, також діє у межах бюджетного року.

Отже, постанова КМУ №562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була видана на виконання Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» і була розрахована на бюджетний період 2005 року, а тому вказані норми даної постанови не підлягають застосуванню при визначенні розміру виплат щорічної допомоги на здоровлення у бюджетному періоді 2014 року, оскільки встановлена зазначеною постановою сума була розрахована на виконання бюджетної програми на 2005 рік, у якій були закладені мінімальні бюджетні гарантії, що не відповідають потребам людини у 2014 році.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, тобто, відповідачем неправомірно, зокрема, у порушення ст. 19 Конституції України, занижений розмір соціального забезпечення, обов'язок виплати якого покладено на відповідача, у зв'язку з чим дії відповідача є такими, що порушують права позивача на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Право позивача на отримання щорічної одноразової допомоги на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат надане державою і закріплено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку органи управління праці та соціального захисту населення України, і несе обов'язок по своєчасній та повній виплаті допомоги саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі.

Отже, відповідач, нараховуючи допомогу позивачу на оздоровлення за 2014 рік в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 року № 562, діяв неправомірно та з порушенням вимог законодавства, а також принципу пріоритетності законів на підзаконними нормативно-правовими актами.

Таким чином, при визначенні розміру допомоги на оздоровлення застосуванню підлягають положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», відповідно до якої у 2014 році мінімальна заробітна плата становить 1218 грн.

Виплата допомоги на оздоровлення відповідно до вимог ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є щорічною, одноразовою виплатою, тому позовні вимоги заявлені в межах відповідного 2014 року.

Таким чином, можливо зробити висновок, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.8, 16, 19, 21, 22, 46, 64 Конституції України, ст. 48 Закону України від 28.02.1991р. № 796 - XII „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ", ст. 28, 87 Закону України від 09.07.2003 р., №1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,ст.. 2,6,8,9-11,69-71,159-163,167,267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району, щодо відмови у проведенні нарахування ОСОБА_1, як інваліду 2 групи, суми невиплаченої частини щорічної разової допомоги на оздоровлення у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2014 рік.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району здійснити нарахування та виплату суми невиплаченої частини щорічної разової допомоги на оздоровлення за 2014 рік у відповідності до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 у розмірі 5-рьох мінімальних заробітних плат з урахуванням здійснених за вказаний період фактичних виплат.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Н.В.Марченко