Справа № 820/10033/14
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 р. Справа № 820/10033/14

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського міжрайонного прокурора Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2014р. по справі № 820/10033/14

за позовом ОСОБА_1

до Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області, в якому просила суд: визнати протиправною відмову відповідача стосовно погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0851 га ріллі для подальшого надання у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення садівництва за межами населеного пункту в садівничому товаристві "Анна" на території Русько - Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області та зобов'язати його вчинити дії щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0851 га ріллі для подальшого надання у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення садівництва за межами населеного пункту в садівничому товаристві "Анна" на території Русько - Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2014 року адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 стосовно погодження проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, площею 0,0851 га ріллі для подальшого надання у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення садівництва за межами населеного пункту в садівничому товаристві "Анна" на території Русько - Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області.

Зобов'язано Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області вчинити дії щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0851 га ріллі для подальшого надання у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення садівництва за межами населеного пункту в садівничому товаристві "Анна" на території Русько - Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Харківським міжрайонним прокурором Харківської області подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу вмотивовує тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови порушив норми матеріального права, а саме: ст. ст. 58, 59, 61, 123 Земельного кодексу України, Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.05.1996 року № 486, вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що протирічить діючому законодавству, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

У відповідності до положень ст. 197 КАС України, зазначена адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та правомірно виходив з того, що відмова відповідача у затвердженні позивачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є незаконною та необґрунтованою, проте суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення не зазначив, в чому саме полягає неправомірність дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 стосовно погодження проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, площею 0,0851 га ріллі для подальшого надання у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення садівництва за межами населеного пункту в садівничому товаристві "Анна" на території Русько - Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області та помилково дійшов висновку про неправомірність саме дій відповідача у спірних правовідносинах.

Так, порядок, який регулює питання погодження документації із землеустрою комісіями, визначений у главі 31 Земельного кодексу України (Землеустрій).

Так, ч. ч. 1, 4, 5, 6 ст. 186-1Земельного кодексу України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

З наведеного вбачається, що за результатами розгляду проекту землеустрою, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування уповноважений надати свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області, надаючи свої висновки щодо відмови у погодженні проекту землеустрою, діяло в межах та порядку, передбаченому законодавством, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови погодження проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки.

При цьому, колегія суддів зазначає, що правовідносини з приводу набуття громадянами права приватної власності на земельні ділянки унормовані, зокрема, положеннями частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, згідно з якою громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина 7 статті 118 Земельного кодексу України).

Аналізуючи вищевказані положення законодавства суд зазначає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності до клопотання додають графічні матеріали, зовнішні межі земельної ділянки та межі земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельних сервітутів), а також розміщення об'єктів нерухомого майна, природних ресурсів на земельній ділянці. Відсутність вказаних документів, у розумінні частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Крім того, місце розташування земельної ділянки, є основним критерієм для вирішення питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або відмови у цьому. Тобто відсутність таких відомостей є перешкодою для можливості розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2013 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Головного управління Держземагенства у Харківській області щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_1, орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області для ведення індивідуального садівництва в садівницькому товаристві "Анна" (а.с. 35). До вказаної заяви позивач долучила викопіювання з кадастрової карти (плану) та інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, інформацію про віднесення земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення державної власності (довідка по формі 6-зем станом на 01.01.2013 року), викопіювання з генерального плану садового товариства, ксерокопію паспорту, ксерокопію ідентифікаційного коду, довідку з садового товариства "Анна" та ксерокопію свідоцтва про державну реєстрацію садового товариства.

15.10.2013 року позивач отримала наказ Головного Управління Держземагенства у Харківській області від 15.10.2013 року за №ХА/:02:008/00000217 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", відповідно до якого позивачці було дано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність вищезазначеної земельної ділянки та було зобов'язано начальника Управління Держземагенства у Харківському районі забезпечити розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на предмет погодження, реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та державну реєстрацію права власності на земельну ділянку (а.с. 34).

На підставі зазначеного наказу ОСОБА_1 було замовлено розробку проекту землеустрою, який було виготовлено та передано на розгляд до Держземагенства у Харківському районі Харківської області (а.с. 9-30).

За результатами розгляду проекту землеустрою, управління Держземагентства в Харківському районі надало ОСОБА_1 висновок про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 14.04.2014 року № 388, згідно якого, відведення земельної ділянки позивачу для ведення садівництва суперечить вимогам ст. 59 Земельного кодексу України.

Отже, приймаючи висновок про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідач виходив з того, що земельна ділянка яка відводиться позивачу, знаходиться безпосередньої у прибережно - захисній смузі водного об'єкта, що підтверджується представленими картографічними матеріалами. Разом з тим, ані в суді першої інстанції, ані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції Управлінням Держземагенства у Харківському районі Харківської області жодним чином не доведено знаходження спірної території безпосередньої у прибрежно - захисній смузі водного об'єкта, а також не зазначено з яких саме картографічних документів відповідач дійшов такого висновку.

Таким чином, відмова відповідача у погодженні проекту землеустрою недоведена та недостатньо обґрунтована, оскільки відповідачем однозначно не встановлено фактів того, що відведення спірної земельної ділянки для ведення садівництва суперечить вимогам ст. 59 Земельного кодексу України.

Доводи Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області викладенні у поясненнях від 12.01.2015 року за змістом ідентичні з прийнятим висновком про відмову у погодженні проекту землеустрою від 14.04.2014 року.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не надано жодних доказів та пояснень про підтвердження правомірності прийнятого рішення як цього вимагають норми статті 71 КАС України.

Окремо варто зазначити, що відповідно до частини 1 статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Так, відповідно до Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року № 445, державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Згідно із пунктом 7 зазначеного Положення Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи.

Отже, в даному випадку повноваження щодо погодження проекту землеустрою покладені на Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області, а тому суд не має права підміняти орган виконавчої влади при здійсненні ним своїх повноважень.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог в зазначеній частині.

При цьому, судом першої інстанції не враховано, що у відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог з метою повного захисту права, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Тобто, враховуючи обмеженість повноважень суду в частині зобов'язання відповідача вчинити дії щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0851 га ріллі для подальшого надання у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення садівництва за межами населеного пункту в садівничому товаристві "Анна" на території Русько - Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, суд повинен застосувати належний спосіб захисту прав позивача, який охоплюється позовними вимогами та був би спрямований на відновлення прав позивача за захистом яких і пред'явлено цей позов. Таким належним способом у цій справі є визнання протиправною відмову відповідача стосовно погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов'язання повторно розглянути відповідне питання з прийняттям мотивованого рішення про затвердження або про відмову у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з урахуванням висновків суду.

Враховуючи те, що оскаржувана постанова судом першої інстанції прийнята з неповним з'ясування обставин, що мають значення для справи та з порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Харківського міжрайонного прокурора Харківської області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2014р. по справі № 820/10033/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову відповідача стосовно погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0851 га ріллі для подальшого надання у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення садівництва за межами населеного пункту в садівничому товаристві "Анна" на території Русько - Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області.

Зобов'язати Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області повторно розглянути питання погодження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0851 га ріллі для подальшого надання у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення садівництва за межами населеного пункту в садівничому товаристві "Анна" на території Русько - Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог -відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Бершов Г.Є. Ральченко І.М.