Справа № 485/1847/14-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 485/1847/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кішковська З.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного Фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області на постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України в Снігурівськомурайоні Миколаївської області про визнання протиправним рішення і зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

05 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером за віком та перебуває на обліку управління Пенсійного Фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області з 1996 року. З 01 березня 2008 року щодо нього проведено перерахунок пенсії на розмір у 2444 грн. Рішенням від 27 травня 2014 року відповідач зменшив щомісячні виплати та ухвалив про утримання переплати у розмірі 16 133 грн.79 коп. через недостовірність наданих довідок про заробітну плату. Позивач, посилаючись на те, що з його боку зловживань допущено не було, довідки про розмір заробітної плати, які видані архівною установою у 2008 році, відповідають обліковим первинним документам, просив визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення з зобов'язанням відповідача поновити виплату пенсії у розмірі згідно перерахунку, проведеному у 2008 році та повернути кошти, стягнуті у відшкодування переплати.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, збільшивши позовні вимоги, просили визнати неправомірними акти перевірок достовірності довідок про заробітну плату №74 від 25 березня 2014 року за період з лютого 1988 року по січень 1993 року та №95 від 04 квітня 2014 року за період з січня 1987 року по січень 1988 року, архівні довідки №58/05-06 від 20 березня 2014 року про заробітну плату за лютий 1988 року-січень 1993 року і №66/05-06 від 03 квітня 2014 року про заробітну плату за період з січня 1987 року по січень 1988 року, видані об'єднаним трудовим архівом міської, сільських рад Снігурівського району, розпорядження управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області від 01 квітня 2014 року та від 23 квітня 2014 року про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2

Представники управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області позов не визнали. Обґрунтовуючи заперечення вказали, що відповідач діяв у межах повноважень та у відповідності до діючого законодавства. Перерахунок пенсії позивача у квітні 2014 року проведено на підставі довідок об'єднаного трудового архіву міської, сільських рад Снігурівського району від 20 березня та 03 квітня 2014 року, за якими заробіток ОСОБА_2 за період роботи з лютого 1988 року по січень 1993 року та з січня 1987 року по січень 1988 року у ПМК-136 менший від розмірів заробітної плати за той самий період за довідками, виданими і представленими у 2008 році.

Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано акт перевірки достовірності довідок про заробітну плату №74 від 25 березня 2014 року за період з лютого 1988 року по січень 1993 року та акт перевірки достовірності довідок про заробітну плату №95 від 04 квітня 2014 року за період з січня 1987 року по січень 1988 року. Визнано такими, що не підлягають врахуванню як підстава перерахунку пенсії ОСОБА_2 архівні довідки №58/05-06 від 20 березня 2014 року про заробітну плату за лютий 1988 року-січень 1993 року і №66/05-06 від 03 квітня 2014 року про заробітну плату за період з січня 1987 року по січень 1988 року, видані об'єднаним трудовим архівом міської, сільських рад Снігурівського району. Визнано протиправними та скасовані розпорядження управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області від 01 квітня 2014 року та від 23 квітня 2014 року про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області від 27 травня 2014 року №7/2 про утримання з ОСОБА_2 надміру виплаченої суми пенсії 16 133 грн.79 коп. за період з 01 березня 2008 року по 31 квітня 2014 року в зв'язку з наданням недостовірних довідок про заробітну плату від 12 червня 2009 року №205-207/05-06, починаючи з червня 2014 року в сумі 74 грн. 85 коп. щомісяця до повного погашення. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області поновити ОСОБА_2 виплату пенсії у розмірі, визначеному перерахунком пенсійних виплат та встановленому, починаючи з 01 березня 2008 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області повернути ОСОБА_2 кошти стягнуті на підставі рішення управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області від 27 травня 2014 року №7/2.

Не погодившись з таким рішенням управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області звернулось до суду з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, проте про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_2 з 09 грудня 1996 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області. З 01 березня 2008 року позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі поданої ним заяви від 04 січня 2008 року та довідок про заробітну плату від 05 березня 2008 року №86-88/05006 за період з 01 жовтня 1963 року по 31 грудня 1975 року та з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1996 року. У березні-квітні 2014 року спеціалістом відділу надходження, прогнозування платежів, обліку застрахованих осіб та контрольно-перевірочної роботи управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі була проведена перевірка достовірності довідок про заробітну плату, наданих об'єднаним трудовим архівом міської, сільських рад Снігурівського району на ім'я ОСОБА_2 за період роботи з 1987 по 1996 роки в Снігурівському ПМК-136. В ході перевірки встановлено розбіжності за період з січня по березень, з травня по липень, з вересня по грудень 1987 року, з січня по квітень, з червня по вересень, грудень 1988 року, з лютого по липень, з жовтня по грудень 1989 року, за січень 1993 року. За результатами перевірки складено акти від 25 березня 2014 року за №74 та від 04 квітня 2014 року за №95. При цьому, 20 березня 2014 року та 03 квітня 2014 року трудовим архівом видано нові довідки про розмір заробітної плати. За результатами перевірки позивачем зроблено висновок про переплату пенсії ОСОБА_2 за період з 01 березня 2008 року по 31 квітня 2014 року в сумі 16 133 грн. 79 коп. Розпорядженнями, датованими 01 квітня та 23 квітня 2014 року позивачу проведено новий перерахунок пенсії і її розмір зменшено до 1974 грн. 85 коп. 27 травня 2014 року в.о. начальника управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі вирішено утримувати з ОСОБА_2 надміру виплачену суму пенсії 16 133 грн.79 коп. за період з 01 березня 2008 року по 31 квітня 2014 року в зв'язку з наданням недостовірних довідок про заробітну плату від 12 червня 2009 року, починаючи з червня 2014 року в сумі 74 грн. 85 коп. щомісяця до повного погашення.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.43 Закону №1058-ІV, перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Механізм прийняття, оформлення і розгляду поданих документів, визначений постановою правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 року №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

За п.17 вказаного Порядку №22-1 у редакції, яка діяла до 07.07.2014 року, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

При цьому, пунктом 38 Порядку №22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: а)перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі; г) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 6), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Обов'язок перевіряти документи, подані для перерахунку пенсій покладений на органи пенсійного фонду при їх прийнятті і вирішенні питання про задоволення заяви пенсіонера. Отже, як вважає суд першої інстанції, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, перераховуючи пенсію позивача з 01 березня 2008 року згідно довідок про заробіток в Снігурівському ПМК-136 від 05 березня 2008 року №86-88/05-06 за період з 01.10.1963 року по 31.12.1975 року та з 01.01.1987 року по 31.12.1996 року, Пенсійний фонд був зобов'язаний оцінити представлені документи щодо можливості їх застосування для перерахунку пенсії або витребувати додаткові документи за власною ініціативою. Однак, відповідач даним правом при перерахунку пенсії не скористався.

За перевірки у 2014 році достовірності вказаних у довідках даних відповідачем не доведено зловживання позивача правом на перерахунок пенсії та його вину у переплаті пенсії на заявлену суму.

Відповідно до вимог ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно до вимог ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХП, суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначенням пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеннями пенсіями, та списання сум переплати пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4. Пунктом 3 цього Порядку, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо.

Тобто, зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним і пенсіонер не несе відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень.

Зазначене положення закріплено і в п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, яка передбачає, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, зокрема пенсії, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно Додатку 1 до п.7 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату для обчислення (перерахунку) пенсії має містити дані про заробітну плату, яка враховується при обчисленні пенсії.

Як вбачається з довідок про заробіток позивача в Снігурівському ПМК-136 від 05 березня 2008 року №86-88/05-06 за період з 01.10.1963 року по 31.12.1975 року та з 01.01.1987 року по 31.12.1996 року, виданих об'єднаним трудовим архівом міської, сільських рад Снігурівського району, останні включали дані про щомісячний фактичний заробіток позивача з включенням усіх видів заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески (прибутковий податок).

За порядком, встановленим Указом ПВР СРСР від 30.04.1943 року «Про прибутковий податок з населення» у редакції Указу ПВР СРСР від 20.10.1983 року з наступними змінами та доповненнями прибутковий податок з заробітної плати робітників та службовців по місцю основної роботи утримувався на наступний місяць за визначеними ставками.

Допитані в якості свідків в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 (колишній економіст), ОСОБА_4, ОСОБА_5 (колишній гол. бухгалтер), ОСОБА_6 (колишній працівник організації замовника робіт для ПМК-136), пояснили, що преміальні виплати були складовими заробітної плати позивача і не носили одноразового характеру, заробітну плату у ПМК-136 нараховували за нарядами виконаних робіт. Премії виплачувалися протягом місяця за необхідності попередніх погоджень і за окремою касовою відомістю. За виключення повторності виплати, але з метою наступного оподаткування, розмір премії до розрахункових відомостей за місяць вносили окремою графою.

Відповідно до вимог п.9.3.3.5. Основних правил робота державних архівів України, схваленого колегією Держкомархіву України 03.02.2004 року, протокол №2, яким у своїй діяльності керується трудовий архів згідно Примірного положення про Трудовий архів, затвердженого Наказом Державного комітету архівів України 20.05.2004 року за № 58, у архівних довідках розмір заробітної оплати зазначається з урахуванням усіх отриманих грошових виплат (в тому числі премій, за роботу у вихідні тощо).

Щодо вищезазначеного, в судовому засіданні суду першої інстанції допитані в якості свідків директор трудового архіву ОСОБА_7 та спеціаліст ОСОБА_8 пояснили, що повторні довідки без врахування сум премій по ОСОБА_2 ними було надано на усне зобов'язання (вимогу) відповідача під час проведення перевірки у березні та квітні 2014 року, тоді як акти за результатами перевірки були оформлені наступними датами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач за перевірки даних про розмір заробітку позивача у 2014 року безпідставно вимагав, а надалі послався на довідки трудового архіву про заробіток ОСОБА_2 без врахування премій, що потягло за собою перерахунок пенсії у бік зменшення, нарахування переплати, прийняття рішення про стягнення її розміру щомісячними платежами до виплати.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування акту перевірки достовірності довідок про заробітну плату №74 від 25 березня 2014 року за період з лютого 1988 року по січень 1993 року та акту перевірки достовірності довідок про заробітну плату №95 від 04 квітня 2014 року за період з січня 1987 року по січень 1988 року; визнання такими, що не підлягають врахуванню як підстава перерахунку пенсії ОСОБА_2 архівні довідки №58/05-06 від 20 березня 2014 року про заробітну плату за лютий 1988 року - січень 1993 року і №66/05-06 від 03 квітня 2014 року про заробітну плату за період з січня 1987 року по січень 1988 року, видані об'єднаним трудовим архівом міської, сільських рад Снігурівського району - підлягає скасуванню, тому що для повного захисту прав позивача достатньо надати правову оцінку рішенням та розпорядженням суб'єкта владних повноважень, які породжують правові наслідки для позивача-пенсіонера та зобов'язати відповідача поновити вірне правове становище шляхом зобов'язання вчинити певні дії.

Колегія суддів вважає, що задовольняння позову в частині:

визнання протиправним та скасування розпорядження управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області від 01 квітня 2014 року та від 23 квітня 2014 року про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2;

визнання протиправними та скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області від 27 травня 2014 року №7/2 про утримання з ОСОБА_2 надміру виплаченої суми пенсії 16 133 грн. 79 коп. за період з 01 березня 2008 року по 31 квітня 2014 року в зв'язку з наданням недостовірних довідок про заробітну плату від 12 червня 2009 року №205-207/05-06, починаючи з червня 2014 року в сумі 74 грн. 85 коп. щомісяця до повного погашення;

зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області поновити ОСОБА_2 виплату пенсії у розмірі, визначеному перерахунком пенсійних виплат та встановленому, починаючи з 01 березня 2008 року;

зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області повернути ОСОБА_2 кошти, стягнуті на підставі рішення управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області від 27 травня 2014 року №7/2

- в повному обсязі поновлює порушені права та інтереси позивача щодо зазначених правовідносин.

На підставі наведеного, колегія суддів доходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав частково та обґрунтував її частково.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області задовольнити частково.

Постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2014 року скасувати в частині: визнання протиправними та скасування акту перевірки достовірності довідок про заробітну плату №74 від 25 березня 2014 року за період з лютого 1988 року по січень 1993 року та акту перевірки достовірності довідок про заробітну плату №95 від 04 квітня 2014 року за період з січня 1987 року по січень 1988 року; визнання такими, що не підлягають врахуванню як підстава перерахунку пенсії ОСОБА_2 архівні довідки №58/05-06 від 20 березня 2014 року про заробітну плату за лютий 1988 року-січень 1993 року і №66/05-06 від 03 квітня 2014 року про заробітну плату за період з січня 1987 року по січень 1988 року, видані об'єднаним трудовим архівом міської, сільських рад Снігурівського району. Прийняти у цій частині позовних вимог нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2.

В решті постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2014 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький