Справа № 2-а-7670/11
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

19 січня 2015 року м. Київ В/800/141/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач),

Амєліна С.Є.,

Головчук С.В.,

Заїки М.М.,

Кочана В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_6, представника ОСОБА_7, у справі за позовом ОСОБА_7 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про надання державної допомоги сім'ям з дітьми,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6, представник ОСОБА_7, звернувся до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (далі - УПСЗН) про надання державної допомоги сім'ям з дітьми.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2011 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано повідомлення - рішення УПСЗН від 07.10.2011 року про надання державної допомоги сім'ям з дітьми відносно ОСОБА_7 Зобов'язано УПСЗН прийняти рішення про надання державної допомоги сім'ям з дітьми відносно призначення ОСОБА_7 допомоги як на третю дитину відповідно до пункту 2 статті 13 постанови Кабінету Міністрів України №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми».

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 вересня 2014 року, рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Вищого адміністративного суду України, представник позивача ОСОБА_6 звернувся із заявою про його перегляд Верховним Судом України, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Зокрема, заявник посилається на ухвали Вищого адміністративного суду України: від 11 жовтня 2012 року №К/9991/14097/12, від 02 жовтня 2013 року №К/9991/28806/12, від 02 жовтня 2013 року №К/9991/18151/12, від 27 березня 2014 року №К/800/16534/14 як на підставу для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 вересня 2014 року.

Згідно зі статтею 235 Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об'єкта і предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 вересня 2014 року, про перегляд якої ставиться питання, та ухвал Вищого адміністративного суду України: від 11 жовтня 2012 року №К/9991/14097/12, від 02 жовтня 2013 року №К/9991/28806/12, від 02 жовтня 2013 року №К/9991/18151/12, від 27 березня 2014 року №К/800/16534/14 можна дійти висновку, що ці судові рішення ухвалені за результатами вирішення подібних правовідносин.

Разом з тим, як вбачається зі змісту заяви та приєднаних до неї додатків, обставини справи, яка розглядається, відмінні від тих, на які посилається заявник в обґрунтування наявності підстав для перегляду справи, що не дає можливості дійти висновку щодо неоднаковості застосування судом касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права.

Так, згідно рішення, про перегляд якого просить заявник, позивачу було відмовлено у призначенні державної допомоги сім'ям з дітьми при народженні доньки як на третю дитину, а призначено таку допомогу як на другу дитину у зв'язку з відсутністю доказів на підтвердження знаходження першого сина позивача на його утриманні, а тому відповідачем не було порушено абзацу 6 пункту 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2011 №1751.

Згідно рішень, на які заявник посилається як на підставу перегляду даної справи, позивачами доведено факт перебування на їхньому утриманні старших дітей для призначення державної допомоги сім'ям з дітьми, не залежно від факту їхнього проживання разом, і в цих випадках судом касаційної інстанції застосовано абзац 6 пункту 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2011 №1751.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що дана справа не може бути допущена до перегляду Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в допуску до провадження Верховного Суду України адміністративної справи за позовом ОСОБА_7 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про надання державної допомоги сім'ям з дітьми.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

С.Є. Амєлін

С.В. Головчук

М.М. Заїка

В.М. Кочан