Справа № 826/17014/14
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі Строяновській О.В.,

за участю:

представника позивача - Паська С.А.,

представника відповідача - Галика О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сайрус-Плюс» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сайрус-Плюс» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Сайрус-Плюс» звернулося у суд з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, в якому просило визнати протиправними дії відповідача з проведення зустрічної звірки щодо нього, за наслідками яких складений акт №622/26-58-22-01-17/38578402 від 24.06.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Сайрус-Плюс» () щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.01.2014 по 31.03.2014», по включенню до цього акту висновків про непідтвердженість реальності здійснення господарських відносин, їх виду, обсягів, якості та розрахунків, та про відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення операцій за період з 01.01.2014 по 31.03.2014, зобов'язати відповідача скасувати облікові операції з коригування даних у картці особистого рахунку позивача, а також в усіх електронних інформаційних системах, у тому числі в АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України», проведені на підставі даного акту.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність позовних вимог з огляду на необґрунтованість порушення прав позивача спірними діями контролюючого органу.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що заступником начальника відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві Андрушко І.А. на підставі службового посвідчення здійснено заходи з метою проведення зустрічної звірки ТОВ «Сайру-Плюс» з питань документального підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.01.2014 по 31.03.2014, за підсумками яких складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки товариства № 622/26-58-22-01-17/38578402 від 24.06.2014.

У вказаному акті контролюючим суб'єктом зроблено, зокрема, висновок про порушення позивачем п. 187.1 ст. 187, п. 198.1 ст. 198, п. п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України за період з 01.01.2014 по 31.03.2014, оскільки останнім документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки. У зв'язку із чим, встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення цим платником податків операцій з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за вказаний період, і що такі операції не мали та не могли мати ніякого юридичного змісту.

Викладені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, судова колегія виходить із наступного.

Відповідно до п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Правовідносини з приводу проведення податковими органами зустрічних звірок платників податків деталізовані нормами Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1232.

Відповідно до п. 2 названого Порядку зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

З метою впровадження єдиного порядку направлення запитів на проведення зустрічних звірок, а також оформлення, передачі та накопичення матеріалів зустрічних звірок органами державної податкової служби наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 №236 затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до пункту 4.4 Методичних рекомендацій у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання.

Колегія суддів зауважує, що зустрічна звірка є заходом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби, і проводиться, як вже зазначалось, з метою отримання податкової інформації.

Законом України «Про інформацію» закріплено, що податкова інформація - це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами (ч. ч. 1, 2 ст. 16).

Таким чином, у разі неможливості проведення зустрічної звірки (зібрання податкової інформації) податковим органом складається про це відповідний акт, який фіксує саме таку неможливість.

Згідно з положеннями статті 74 Податкового кодексу України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Таким чином, внесення інформації про результати зустрічної звірки до інформаційних баз даних податкового органу є обов'язком відповідача, який забезпечує виконання органами доходів і зборів покладених на них завдань та функцій.

Відтак, внесення інформації щодо відсутності можливості проведення зустрічної звірки, тобто акту №622/26-58-22-01-17/38578402 від 24.06.2014, до інформаційних баз податкового органу не суперечить положенням податкового законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зміст завдання адміністративного судочинства свідчить про те, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав, свобод чи інтересів позивача. Якщо такого порушення не встановлено, в будь-якому разі відсутні підстави для задоволення позову, адже звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

З огляду на встановлені обставини, судова колегія не вбачає порушеного права чи інтересу позивача, який би підлягав судовому захисту.

При цьому, колегія суддів зауважує, що позивач жодним чином не обґрунтував порушення особистих прав чи інтересів зазначенням в акті від 26.06.2014 №1360/26-53-22-02-21/03745746 висновків про непідтвердженість реальності здійснення господарських відносин, їх виду, обсягів, якості та розрахунків, та про відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення операцій, так само як і внесенням до електронних інформаційних систем податкового органу інформації на підставі цього акту.

Апеляційний суд наголошує, що висновки органу державної податкової служби, викладені в акті про неможливість зустрічної звірки, навіть якщо його складено з порушенням вимог чинного законодавства, не можна вважати рішенням, дією чи бездіяльністю контролюючого органу, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки платника податків у сфері публічно-правових відносин. Дані висновки є лише викладенням суб'єктивної думки посадової особи, що здійснила перевірку (звірку) чи заходи по її проведенню.

Так само, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність вимог позивача щодо скасування облікових операцій з коригування даних у картці його особистого рахунку, адже, усупереч приписам частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не доведено факту здійснення на підставі вищевказаного акту будь-якого коригування його облікових даних, як платника податків.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для визнання протиправними осопрюваних дій відповідача, а також для зобов'язання останнього скасувати облікові операції з коригування даних у картці особистого рахунку позивача, а також в усіх електронних інформаційних системах, у тому числі в АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України», на підставі акту №622/26-58-22-01-17/38578402 від 24.06.2014.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевикладене, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сайрус-Плюс» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

(Повний текст ухвали складений 09 лютого 2015 року.)

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Романчук О.М