Справа № 826/17541/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 січня 2015 року 08:02 № 826/17541/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гідротерм Інжинірінг»
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.04.2014 року № 549/26-55-22-10 та від 11.04.2014 року № 6, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гідротерм Інжинірінг» (надалі - позивач, ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг») з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (надалі - відповідач, ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.04.2014 року № 549/26-55-22-10 та від 11.04.2014 року № 6.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.11.2014 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що висновки Акта ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 04.04.2014 року № 303/26-55-22-10/35427416, складеного за результатами проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, а саме: в частині заниження податку на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 2 950,00 грн. та заниження податкового кредиту з податку на додану вартість, сформованого за наслідками господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками товарів (робіт і послуг) - ТОВ «Монтажбудхолдинг», ТОВ «Конструктив Україна», ТОВ «БК-21», ТОВ «Лібеті Стайл», ТОВ «ТД Інстал Люкс», ТОВ «Монтаж Систем Груп» і ТОВ «Техно Торг» - документально і нормативно не підтверджуються. Натомість, факти придбання ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» водопровідного і опалювального устаткування та приладдя до них (комплектуючих), послуг з монтажу і зібрання насосного та іншого обладнання, а також використання цих товарів і робіт (послуг) у власній господарській діяльності підтверджується належним чином оформленими первинними документами, що наявні у позивача. Крім того, посилання відповідача на відсутність у позивача на момент проведення документальної перевірки довідок компетентного податкового органу Турецької Республіки про те, що контрагенти-перевізники являються резидентами цієї країни, не відповідають фактичній дійсності, а тому у ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг», відповідно, не виникало обов'язку по триманню податку з сум виплаченого фрахту на користь нерезидентів. З огляду на вищенаведене, за твердженнями представника позивача, податкові повідомлення-рішення від 16.04.2014 року № 549/26-55-22-10 та від 11.04.2014 року № 6 є такими, що винесені без належних правових підстав, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

У судове засідання 14.01.2015 року з'явилися представники сторін.

Представник позивача у даному судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві. Окрім цього, представник позивача заперечував в усному порядку щодо правомірності висновків акта перевірки в частині завищення ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 48 550,25 грн. внаслідок не проведення коригувань показників податкового кредиту у відповідності до відкоригованих контрагентами-постачальниками (ТОВ «Еволюкс», ТОВ «Росарматрейд ТД» і ТОВ «Віло Україна») податкових зобов'язань за певні періоди.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях, в яких зазначено про, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними і такими, що прийняті у межах та на підставі наявних у ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві повноважень у зв'язку з виявленими під час перевірки ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» порушеннями вимог податкового законодавства.

На підставі вищевикладеного, суд у судовому засіданні 14.01.2015 року, згідно ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом періоду з 17.03.2014 року по 28.03.2014 року працівниками ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі наказу від 28.02.2014 року № 750 та направлень на перевірку від 17.03.2014 року була проведена планова виїзна перевірка ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складений Акт від 04.04.2014 року № 303/26-55-22-10/35427416 (надалі - акт перевірки).

В тексті цього акта перевірки, копія якого наявна в матеріалах справи, містяться висновки працівників податкової інспекції про заниження позивачем в порушення норм п. 160.5 ст. 160 Податкового кодексу України податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 2 590,00 грн. (а саме: за 2-ий квартал 2013 року в сумі 317,00 грн., за 3-ій квартал 2013 року - 1 410,00 грн. і за 4-ий квартал 2013 року - 1 223,00 грн.), та завищення ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» податкового кредиту за місяці лютий-липень і вересень 2011 року, березень, серпень і грудень 2012 року на загальну суму податку на додану вартість 207 058,00 грн., - в порушення норм пп. 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.4.1 і пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями) і пп. 192.1.1 п. 192.1, п. 192.2 ст. 192, п. 198.3 і п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. Епізоди виявлених податкових правопорушень відповідач пов'язує з наступними обставинами:

1) під час здійснення документальної перевірки з'ясовано, що в 2013 році ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» на виконання зовнішньоекономічних контрактів від 15.06.2013 року № 00/00/13, від 15.06.2013року№ 00/00/14 та від 03.09.2013року№ 00/00/15 здійснило виплату доходу (сума фрахту) на користь контрагента-нерезидента компанії «HERKUL ULUSLARARASI TASIMACILIK VE DIS TIC. LTD. STI.» (Туреччина) в сумі 4 650,00 дол. США (що в еквіваленті в національній валюті України становить 37 167,45 грн.) за надані транспортні послуги, а також 1 500,00 дол. США (що в еквіваленті в національній валюті України становить 11 989,50 грн.) - на користь компанії «TIM TRANS LOJISTIK DIS TIC. LTD. STI.» (Туреччина) за аналогічні надані послуги згідно зовнішньоекономічних контрактів від 24.10.2013 року № 24/10/13 та від 14.11.2013 року № 14/11/13.

При цьому, у зв'язку з ненаданням ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» до перевірки довідок або їх нотаріально засвідчених копій на підтвердження наявності у названих іноземних компаній статусу резидентів країни, з якою Україною був укладений міжнародний договір з питання уникнення подвійного оподаткування, перевіряючі прийшли до висновку про наявність у позивача обов'язку по отриманню податку з сум виплачених нерезидентів доходів з джерелом їх походження з України за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року та відповідно про заниження позивачем розміру такого оподатковуваного доходу;

2) перевіркою повноти визначення податкового кредиту за перевіряємий період встановлено його завищення всього на загальну суму 207 058,00 грн., в т.ч. за лютий 2011 року в сумі 28 991,00 грн., за березень 2011 року - 65 798,00 грн., за квітень 2011 року - 30 460,00 грн., за травень 2011 року - 6 617,00 грн., за червень 2011 року - 21 026,00 грн., за липень 2011 року - 1 942,00 грн., за вересень 2011 року - 1 946,00 грн., за березень 2012 року - 3 884,00 грн., за серпень 2012 року - 3 228,00 грн., за грудень 2012 року - 43 166,00 грн.

До таких висновків працівники податкової інспекції дійшли у зв'язку з отриманням податкової інформації:

- даних підсистеми «Аналітична система/Перегляд результатів співставлення» АІС «Податковий блок» щодо того, що ТОВ «Монтажбудхолдинг» і ТОВ «Конструктив Україна» (постачальники) не декларували податкові зобов'язання з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» (покупцем) за звітні (податкові) періоди лютий 2011 року в сумі 19 132,20 грн. і березень 2011 року в сумі 20 255,40 грн. (ТОВ «Монтажбудхолдинг») та квітень 2011 року в сумі 7 590,00 грн. і червень 2011 року - 19 721,70 грн. (ТОВ «Конструктив Україна»). Більш того, свідоцтва платників ПДВ зазначених підприємств були анульовані (у ТОВ «Монтажбудхолдинг» - 29.03.2011 року, а у ТОВ «Конструктив Україна» - 18.08.2011 року), що відповідно унеможливлює сплату ними належних сум ПДВ у наступних податкових періодах. Крім того, за даними перевіряючих на момент проведення документальної перевірки позивача стан зазначених його контрагентів - 8 (до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням» і 7 (до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей);

- даних підсистеми «Аналітична система/Перегляд результатів співставлення» АІС «Податковий блок» щодо наявних розбіжностей між сумами податкового кредиту з ПДВ (всього ПДВ на 158 509,00 грн.), задекларованих ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» за отриманими податковими накладними (перелік таких наведений на стор. 25, 28, 30 і 31 акта перевірки), та сумами податкових зобов'язань з ПДВ, задекларованими його контрагентами-постачальниками, а саме: ТОВ «БК-21» (за лютий 2011 року відхилення становить 9 858,50 грн., за березень 2011 року - 41 137,33 грн., за квітень 2011 року - 22 870,00 грн.), ТОВ «Лібеті Стайл» (за березень 2011 року відхилення становить 3 377,67 грн., травень 2011 року - 3 565,33 грн.), ТОВ «ТД Інстал Люкс» (за вересень 2011 року відхилення становить 1 946,64 грн.), ТОВ «Монтаж Систем Груп» (за березень 2012 року відхилення становить 3 884,33 грн.) і ТОВ «Техно Торг» (за серпень 2012 року відхилення становить 3 228,13 грн.). При цьому, згідно висновків Акта ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 29.03.2013 року № 672/22-21/36309380, Акта ДПІ у Подільському районі м. Києва від 05.10.2011 року № 381/23-404/37195372, Акта ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС від 22.05.2013 року № 1044/22.3-17/35965120, Акта ДПІ у Оболонському районі м. Києва ДПС від 15.05.2013 року № 536/22-6/37508706, Акта ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 11.10.2013 року № 385/3-22-08-35791183, не підтверджено реальність господарських операцій з придбання та продажу на користь позивача такими підприємствами товарів (робіт, послуг).

З огляду на відсутність документального підтвердження обсягів поставок товарів (робіт, послуг) на адресу позивача працівники відповідача прийшли до висновків про дефектність податкових накладних, виписаних переліченими вище постачальниками;

- даних підсистеми «Аналітична система/Перегляд результатів співставлення» АІС «Податковий блок» щодо наявних розбіжностей між сумами податкового кредиту з ПДВ, задекларованих ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» за отриманими податковими накладними, та сумами податкових зобов'язань з ПДВ, задекларованими його контрагентами-постачальниками, а саме: ТОВ «Еволюкс» (за березень 2011 року відхилення становить 1 027,99 грн., за травень 2011 року - 3 052,01 грн.), ТОВ Росмартрейд ЛТД» (за червень 2011 року відхилення становить 1 304,37 грн.) і ТОВ «Віло Україна» (за грудень 2012 року відхилення становить 43 165,88 грн.). На думку працівників ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» у відповідності до вимог пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України мало відкоригувати суми податкового кредиту у бік зменшення всього на 48 550,17 грн. (в т.ч. за березень 2011 року в сумі 1 027,99 грн., за травень 2011 року - 3 052,01 грн., за червень 2011 року - 1 304,37 грн., за грудень 2012 року - 43 165,88 грн.).

На підставі вищевикладеного, працівники відповідача, в свою чергу, дійшли висновків про відсутність у ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» достатніх правових підстав для формування суми податкового кредиту з податку на додану вартість на підставі неналежних податкових накладних, оформлених за результатами правочинів з ТОВ «Монтажбудхолдинг», ТОВ «Конструктив Україна», ТОВ «Будівельна компанія-21», ТОВ «Лібеті Стайл», ТОВ «ТД Інстал Люкс», ТОВ «Монтаж Систем Груп», ТОВ «Техно Торг», ТОВ «Еволюкс», ТОВ «Росарматрейд ТД» і ТОВ «Віло Україна».

За результатами проведеної документальної перевірки ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» перевіряючі зафіксували заниження позивачем податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму на 2 950,00 грн. (в т.ч. за 2-ий квартал 2013 року на суму 317,00 грн., за 3-ій квартал 2013 року - 1 410,00 грн., за 4-ий квартал 2013 року - 1 223,00 грн.) та податку на додану вартість на загальну суму 207 058,00 грн. (в т.ч. за лютий 2011 року на суму 28 991,00 грн., за березень 2011 року - 65 798,00 грн., за квітень 2011 року - 30 460,00 грн., за травень 2011 року - 6 617,00 грн., за червень 2011 року - 21 026,00 грн., за липень 2011 року - 1 942,00 грн., за вересень 2011 року - 1 946,00 грн., за березень 2012 року - 3 884,00 грн., за серпень 2012 року - 3 228,00 грн. за грудень 2012 року - 43 166,00 грн.

11 квітня 2014 року ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві підставі вказаного акта перевірки прийняла спірне у даній справі податкове повідомлення-рішення (форми «Р») за № 6, яким визначило ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» до сплати суму грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 3 688,00 грн., в т.ч. 2 950,00 грн. за основним платежем, 738,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

16 квітня 2014 року ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві підставі вказаного акта перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення (форми «Р») за № 549/26-55-22-10, яким визначило ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» до сплати суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 220 601,00 грн., в т.ч. 207 058,00 грн. за основним платежем, 13 543,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

В свою чергу, рішеннями Головного управління Міндоходів у м. Києві від 19.06.2014 року № 5483/10/26-15-10-06-12 та Державної фіскальної служби України від 29.07.2014 року № 524/6/99-99-10-01-15, прийнятими за результатами розгляду первинної та повторної скарг позивача на зазначені вище податкові повідомлення-рішення від 11.04.2014 року та від 16.04.2014 року, спірне у даній справі податкове повідомлення-рішення від 16.04.2014 року № 549/26-55-22-10 було залишено без змін, а скарга щодо іншого податкового повідомлення-рішення від 11.04.2014 року № 6 - без розгляду з підстави пропущення строку на адміністративне оскарження.

При вирішення даного спору суд виходить з наступного.

Щодо правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 11.04.2014 року № 6.

Починаючи з 01 квітня 2011 року, порядок утримання податку з доходу з джерелом його походження з України регулюється Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).

В розумінні норми пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України, «дохід з джерелом їх походження з України» - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Згідно п. 160.1 ст. 160 ПК України, будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються, зокрема: г) фрахт та доходи від інжинірингу.

У відповідності до п. 160.5 ст. 160 ПК України, сума фрахту, що сплачується резидентом нерезиденту за договорами фрахту, оподатковується за ставкою 6 відсотків у джерела виплати таких доходів за рахунок цих доходів.

При цьому, базою для оподаткування є базова ставка такого фрахту; особами, уповноваженими стягувати цей податок та вносити його до бюджету, є резидент, який виплачує такі доходи, незалежно від того, є він платником цього податку чи ні, а також є він суб'єктом спрощеного оподаткування чи ні.

Таким чином, виплата ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» на користь контрагентів-нерезидентів сум фрахту у розмірах, зафіксованих в акті перевірки, відповідає визначенню, наведеному в пп. «г» п. 160.1 ст. 160 ПК України, а тому відповідно є доходами, що отриманими нерезидентами із джерелом їх походження з України.

У відповідності норм до п. 160.2 ст. 160 ПК України, резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), крім доходів, зазначених у пунктах 160.3 - 160.6 цієї статті, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 160.1 цієї статті, за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Відповідно до п. 103.1 ст. 103 ПК України, застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Згідно з п. 103.2 ст. 103 ПК України, особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України (п. 103.4 ст. 103 цього ж Кодексу).

Нормами п. 103.5 ст. 103 ПК України визначено, що довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

У разі потреби така довідка може бути затребувана у нерезидента особою, яка виплачує йому доходи, або органом державної податкової служби під час розгляду питання про повернення сум надміру сплачених грошових зобов'язань на іншу дату, що передує даті виплати доходів (п. 103.6 ст. 103 ПК України).

З процитованих вище норм ПК України вбачається, що на момент виникнення та існування спірних правовідносин українським законодавцем не була затверджена типова уніфікована форма довідки, відповідно до якої нерезидент повинен підтверджувати свій статус податкового резидента іншої країни. Натомість, така довідка видається виключно за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни.

Як вбачається з тексту акта перевірки ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг», довідку, яка підтверджує, що іноземні компанії «HERKUL ULUSLARARASI TASIMACILIK VE DIS TIC. LTD. STI.» (Туреччина) та «TIM TRANS LOJISTIK DIS TIC. LTD. STI.» (Туреччина) є резидентами Турецької Республіки, з якою Україною був укладений міжнародний договір про уникнення подвійного оподаткування, під час перевірки надано не було.

Позивачем жодних документальних доказів на спростування цих обставин до суду не надано.

Відповідно до п. 1 ст. 7 Угоди між Урядом України та Урядом Турецької Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доход і майно, підписаної 27.11.1996 року та ратифікованої 16.01.1998 року, встановлено, що прибуток підприємства Договірної Держави оподатковується тільки у цій Державі, якщо тільки це підприємство не здійснює комерційної діяльності в другій Договірній Державі через розташоване в ній постійне представництво. Якщо підприємство здійснює комерційну діяльність таким чином, то його прибуток може оподатковуватися в другій Державі, але тільки в тій частині, яка стосується цього постійного представництва.

При цьому, ст. 8 зазначеної Угоди визначено, що прибутки, одержані резидентом Договірної Держави від експлуатації морських, річкових, повітряних суден або дорожніх транспортних засобів у міжнародних перевезеннях, оподатковуються лише в цій Державі.

Для цілей цієї статті прибутки від експлуатації морських або повітряних суден у міжнародних перевезеннях включають прибутки від використання, утримання або здавання в оренду контейнерів (включаючи трейлери і супутнє устаткування для транспортування контейнерів), використовуваних для транспортування товарів чи виробів, де така оренда, таке використання або утримання, залежно від випадку, є побічними стосовно експлуатації морського або повітряного судна у міжнародних перевезеннях.

Якщо прибутки, відповідно до пункту 1 цієї статті, отримуються резидентом Договірної Держави від участі у пулі, спільному підприємстві чи міжнародному транспортному агентстві, прибутки, що відносяться до такого резидента, будуть оподатковуватись тільки в Договірній Державі, резидентом якої він є.

З акта перевірки вбачається, що податковий орган дійшов висновку, що у зв'язку з неподанням позивачем довідок щодо підтвердження статусу іноземних контрагентів-перевізників, як податкових резидентів Турецької Республіки, останнім неправомірно не перераховано до бюджету податку у розмірі 6 відсотків з сум доходів (фрахту), сплаченого іноземним компаніям «HERKUL ULUSLARARASI TASIMACILIK VE DIS TIC. LTD. STI.» (Туреччина) та «TIM TRANS LOJISTIK DIS TIC. LTD. STI.» (Туреччина), які є нерезидентами України, в порушення вимог п. 160.5 ст. 160 ПК України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що жодних застережень Угодою між Урядом України та Урядом Турецької Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доход і майно щодо складення та подання довідок нерезидентом на підтвердження статусу податкового резидента в Договірній Державі для звільнення від оподаткування не передбачено.

Судом встановлено, що факт поширення в 2013 році на контрагентів позивача-нерезидентів (компанії «HERKUL ULUSLARARASI TASIMACILIK VE DIS TIC. LTD. STI.» та «TIM TRANS LOJISTIK DIS TIC. LTD. STI.» (Туреччина) статусу особи з постійним місцеперебуванням у Турецькій Республіці з метою застосування Угоди між Урядом України та Урядом Турецької Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доход і майно підтверджується довідками Управління департаменту доходів Міністерства фінансів Турецької Республіки від 28.01.2013 року та від 27.05.2013 року. Зокрема, в даних довідках також вказано, що обидві іноземні компанії є «платниками податків установ Туреччини щодо свого світового доходу».

В силу норм ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 року № 1906-IV, чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з положеннями пункту 3.2 статті 3 ПК України, якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи, зокрема, керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

В свою чергу, відповідачем ані під час перевірки, ані в ході судового розгляду справи не було надано документально обґрунтованих заперечень проти того, що іноземні компанії «HERKUL ULUSLARARASI TASIMACILIK VE DIS TIC. LTD. STI.» (Туреччина) та «TIM TRANS LOJISTIK DIS TIC. LTD. STI.» (Туреччина) є нерезидентом з постійним місцезнаходженням в Турецькій Республіці та реальності господарських операцій.

Таким чином, виходячи із приписів вказаного міжнародного договору та наданих позивачем довідок, судом вбачається, що зазначені доходи нерезидентами повинні оподатковуватися в Турецькій Республіці відповідно.

Що ж до доводів контролюючого органу на відсутність у позивача на момент проведення документальної перевірки довідок на підтвердження того факту, що компаніям «HERKUL ULUSLARARASI TASIMACILIK VE DIS TIC. LTD. STI.» (Туреччина) та «TIM TRANS LOJISTIK DIS TIC. LTD. STI.» (Туреччина) є резидентами Турецької Республіки, то, на думку суду, вони по суті не впливають на кваліфікацію спірних правовідносин.

З огляду на викладене, та з урахуванням наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про протиправність донарахування позивачу суми податку на прибуток іноземних юридичних осіб та застосування штрафних (фінансових) санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням.

Щодо правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 16.04.2014 року № 549/26-55-22-10, то суд приходить до наступних висновків.

В розумінні пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, перелік яких наведений у п. 201.1 ст. 201 ПК України. Правовий статус податкової накладної закріплений в положеннях норм ст. 201 цього Кодексу.

Крім того, зокрема, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби (п. 201.2 ст. 201 ПК України), а саме: Порядком заповнення податкової накладної, затвердженим Наказом Державної податкової адміністрації України від 21.12.2010 року № 969, що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2010 року за № 1401/18696 та діяв до 16.12.2011 року, і Порядком заповнення податкової накладної, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 року № 1379, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 року за № 1333/20071, який набрав чинності 16 грудня 2011 року та був чинний станом на момент існування спірних правовідносин. .

Виходячи з аналізу наведених норм в сукупності, ПК України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це відсутність зв'язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб'єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

При цьому у листі від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 Вищий адміністративний суд України одночасно зазначає, що за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011року№ 1936/11/13-11).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІV в редакції на момент спірних правовідносин (далі - Закон № 996-ХІV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону № 996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, згідно норм до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704, в редакції на момент спірних правовідносин (далі - Положення), яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), «господарські операції» - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Аналіз викладених норм Закону № 996-ХІV та норм Положення свідчить про те, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011року № 742/11/13-11.

В ході судового розгляду також встановлено, що протягом 2011 - 2012 років між ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» (Покупець, Замовник) і підприємствами ТОВ «Конструктив Україна», ТОВ «Монтажбудхолдинг», ТОВ «Торговий дім «Інстал-Люкс», ТОВ «Техно-Торг», ТОВ «Лібеті Стайл», ТОВ «Монтаж-Систем-Груп» (Постачальник) були укладені усні угоди про закупівлю товарів, а з ТОВ «БК-21» (Виконавець) - письмові договори про виготовлення продукції з давальницької сировини від 02.02.2011 року № БК-020212, від 14.03.2011 року № БК-140311, від 09.03.2011 року № БК-90311, від 01.04.2011 року № БК-10411, від 22.02.2011 року № БК-220211, від 23.02.2011 року № БК-230211, від 21.02.2011 року № БК-210211.

За умовами цих Договорів про виготовлення продукції з давальницької сировини (п. 1.1 - п. 1.2) Виконавець зобов'язується за дорученням Замовника виконати роботи по збиранню насосних станцій та по доробці теплообмінників (без окреслення кількості таких), а Замовник, в свою чергу, прийняти і оплатити роботи на умовах визначених такими Договорами.

Згідно п. 2.1 Договорів, загальна вартість Договору від 02.02.2011 року № БК-020212 становить 58 866,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 811,00 грн.), від 14.03.2011 року № БК-140311 - 70 020,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 11 670,00 грн.), від 09.03.2011 року № БК-90311 - 62 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 10 333,33 грн.), від 01.04.2011 року № БК-10411 - 90 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 15 000,00 грн.), від 22.02.2011 року № БК-220211 - 66 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 11 000,00 грн.), від 23.02.2011 року № БК-230211 - 15 204,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 2 534,00 грн.), від 21.02.2011 року № БК-210211 - 33 600,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 5 600,00 грн.).

Результати робіт передаються Замовнику Виконавцем за актами приймання виконаних робіт, що підписані уповноваженими представниками сторін (п. 4.1 зазначених Договорів). При цьому за умовами п. 5.1 Договорів виконання таких робіт з матеріалів Виконавця не передбачається.

Розрахунки за вказаними Договорами проводяться в безготівковій формі та на умовах передоплати (п. 2.2 і п. 2.4 цих Договорів).

На підтвердження фактів отримання товарів (робіт і послуг) від перелічених вище контрагентів-постачальників (-виконавця) та проведення розрахунків за такі поставлені товари, виконані роботи (надані послуги) позивач надав до суду копії наступних документів:

- по господарських операціях з ТОВ «Конструктив Україна»: рахунків-фактур від 12.04.2011року № 133 на суму 88 000,00 грн., від 04.04.2011 року № 127 на суму 45 540,00 грн.; видаткових накладних від 04.04.2011 року № 6 на суму 45 540,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 7 590,00 грн.), від 27.04.2011 року № 32 на суму 61 837,20 грн. (з ПДВ) - з текстів яких, неможливо встановити учасників господарських операцій (П.І.П і посади) та наявність у них відповідних повноважень на здійснення таких операцій та підписання первинних документів; видаткової накладної від 01.06.2011 року № 113 на суму 22 330,20 грн. (з ПДВ) - що за змістом повністю ідентична видатковій накладній виданій іншим підприємством постачальником (ТОВ «Консалтінгбюро») від 01.06.2011 року № 7 на суму 22 330,20 грн.); податкових накладних від 04.04.2011 року № 6 на суму 45 540,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 7 590,00 грн.), від 27.04.2011 року № 32 на суму 88 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 14 666,67 грн.), від 01.06.2011 року № 7 на суму 22 330,20 грн. (в т.ч. ПДВ - 3 721,70 грн.);

- по господарських операціях з ТОВ «Монтажбудхолдинг»: рахунків-фактур від 28.02.2011 року № 280214 на суму 16 992,00 грн., від 01.03.2011 року № 95 на суму 71 816,40 грн., від 18.02.2011 року № 180212 на суму 17 136,00 грн., від 28.02.2011 року № 280212 на суму 59580,00 грн., від 02.02.2011 року № 020212 на суму 21 085,20 грн., - з текстів яких неможливо встановити особу, що виписувала такі рахунки (П.І.П., посада); видаткових накладних від 02.02.2011 року № 7 на суму 21 085,20 грн. (з ПДВ), від 18.02.2011 року № 25 на суму 17 136,00 грн., від 28.02.2011 року № 39 на суму 16 992,00 грн. (з ПДВ), від 01.03.2011 року № 6 на суму 71 816,40 грн. (з ПДВ), від 04.03.2011 року № 38 на суму 59 580,00 грн. (в т.ч. ПДВ), від 11.03.2011 року № 17 на суму 49 176,00 грн. (з ПДВ), з текстів яких неможливо встановити осіб, відповідальних за вчинення господарських операцій та оформлення первинних документів, місце отримання товарів; податкових накладних від 02.02.2011 року № 7 на суму 21 085,20 грн. (в т.ч. ПДВ - 3 514,20 грн.), від 18.02.2011 року № 25 на суму 17 136,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 2 856,00 грн.), від 28.02.2011 року № 38 на суму 59 580,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 930,00 грн.), від 28.02.2011 року № 39 на суму 16 992,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 2 832,00 грн.), від 01.03.2011 року № 6 на суму 71 816,40 грн. (в т.ч. ПДВ - 11 969,40 грн.) від 11.03.2011 року № 17 на суму 49 176,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 8 286,00 грн.);

- по господарських операціях з ТОВ «ТД «Інстал-Люкс»: видаткових накладних від 01.09.2011 року № ИЛ-0002071 на суму 2 178,53 грн., від 21.09.2011 року № ИЛ-0002265 на суму 1 534,87 грн., від 21.09.2011 року № ИЛ-0002266 на суму 683,58 грн., від 28.09.2011 року № ИЛ-0002348 на суму 3 546,24 грн. та від 03.10.2011 року № ИЛ-0002390 на суму 3 736,63 грн. - з текстів яких неможливо встановити конкретне місце отримання товарів; податкових накладних від 01.09.2011 року № 1 на суму 2 178,53 грн. (в т.ч. ПДВ - 363,09 грн.), від 14.09.2011 року № 134 на суму 1 534,87 грн. (в т.ч. ПДВ - 255,81 грн.), від 16.09.2011 року № 165 на суму 683,58 грн. (в т.ч. ПДВ - 113,93 грн.), від 26.09.2011 року № 271 на суму 3 546,24 грн. (в т.ч. ПДВ - 591,04 грн.), від 30.09.2011 року № 337 на суму 3 736,63 грн. (в т.ч. ПДВ - 622,77 грн.);

- по господарських операціях з ТОВ «Техно-Торг»: видаткових накладних від 09.08.2012 року № 20984 на суму 598,40 грн., від 23.08.2012 року № 23658 на суму 2 032,80 грн., від 31.08.2012 року № 25267 на суму 16 737,60 грн., з текстів яких неможливо встановити конкретне місце отримання товарів; податкових накладних від 09.08.2012 року № 1144 на суму 598,40 грн. (в т.ч. ПДВ - 99,73 грн.), від 22.08.2012 року № 2920 на суму 2 032,80 грн. (в т.ч. ПДВ - 338,80 грн.), від 31.08.2012 року № 4287 на суму 16 737,60 грн. (в т.ч. ПДВ - 2 789,60 грн.);

- по господарських операціях з ТОВ «Лібеті Стайл»: видаткових накладних від 15.03.2011 року № 21 на суму 20 266,00 грн. та від 31.05.2011 року № 79 на суму 21 392,00 грн., з текстів яких неможливо встановити конкретне місце отримання товарів; податкових накладних від 14.03.2011 року № 28 на суму 20 266,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 3 377,67 грн.) та від 25.05.2011 року № 80 на суму 21 392,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 3 565,33 грн.);

- по господарських операціях з ТОВ «БК-21»:

1) на виконання договору від 02.02.2011 року № БК-020212 - акта виконаних робіт від 08.02.2011 року на суму 13 392,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 2 232,00 грн.) - щодо доробки теплообмінника в кількості 1 шт; акта виконаних робіт від 23.02.2011 року на суму 1 074,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 179,00 грн.) - щодо доробки теплообмінників в кількості 2 шт; акта здачі-прийняття обладнання від 25.02.2011 року - щодо передачі Виконавцем Замовнику певного обладнання (насосних станцій «WILO» 3MНI 402/CR» і «WILO» 4MНI 803/CR» в кількості 1 шт. кожна), акта прийому-передачі від 25.02.2011 року - щодо передачі Замовником Виконавцю матеріалів за визначеним переліком всього на загальну суму 43 956,97 грн. (з ПДВ) для виготовлення насосної станції в кількості 19 шт. (хоча за найменуванням наведено 13 позицій матеріалів, загалом в кількості 31 шт); кошторису на виготовлення насосної станції, що містить відомості про перелік та кількість матеріалів, аналогічний наведеному в акті прийому-передачі від 25.02.2011 року, однак, на загальну суму 26 628,30 грн.; звіту про використані матеріали від 25.02.2011 року - щодо використання обладнання в кількості 16 шт., що містить відомості про перелік та кількість матеріалів, аналогічний наведеному в акті прийому-передачі від 25.02.2011 року, - хоча за найменуванням наведено 13 позицій матеріалів, загалом в кількості 31 шт.; акта виконаних робіт від 25.02.2011 року на суму 44 400,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 7 400,00 грн.) - щодо виконання робіт по збірці насосних станцій (без деталізації загальної кількості та найменувань/марок зібраних станцій); прибуткової накладної від 25.02.2011 року № ГІ-00001 на загальну суму 73 628,31 грн., що не містить посилань на реквізити договору; податкових накладних від 08.02.2011 року № 2 на суму 13 392,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 2 232,00 грн.), від 23.02.2011року № 6 на суму 1 074,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 179,00 грн.), від 25.02.2011 року № 7 на суму 16 800,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 2 800,00 грн.), від 25.02.2011 року № 8 на суму 27 600,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 4 600,00 грн.), що містять інші відомості про вид цивільно-правового договору «договір поставки» та номенклатуру поставки товарів/послуг, ніж містяться у договорі від 02.02.2011 року № БК-020212 і актах виконаних робіт;

2) на виконання договору від 14.03.2011 року № БК-140311 - акта прийому-передачі від 28.03.2011року - щодо передачі Замовником Виконавцю матеріалів за визначеним переліком всього на загальну суму 31 472,92 грн. (з ПДВ) для виготовлення насосної станції в кількості 19 шт. (хоча за найменуванням наведено 8 позицій матеріалів, загалом в кількості 16 шт.) кошторису на виготовлення насосної станції, що містить відомості про перелік та кількість матеріалів, аналогічний наведеному в акті прийому-передачі від 28.03.2011 року, на загальну суму 26 227,43 грн.; звіту про використані матеріали від 28.03.2011року - щодо використання обладнання в кількості 16 шт., - без посилання на реквізити договору; акта виконаних робіт від 29.03.2011 року на суму 70 020,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 11 670,00 грн.) - щодо виконання робіт по збірці насосних станцій (без деталізації загальної кількості та найменувань/марок зібраних станцій); акта здачі-прийняття обладнання від 29.03.2011року - щодо передачі Виконавцем Замовнику певного обладнання (насосної станції «WILO» COR-3 MVI 407/CR-EB» в кількості 1 шт.); прибуткової накладної від 30.03.2011 року № ГІ-00006 на загальну суму 84 577,43 грн., що не містить посилань на реквізити договору; податкової накладної від 29.03.2011 року № 31 на суму 70 020,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 11 670,00 грн.), що містить інші відомості про вид цивільно-правового договору «договір поставки» та номенклатуру поставки товарів/послуг, ніж містяться у договорі від 14.03.2011 року № БК-140311 і акті виконаних робіт;

3) на виконання договору від 09.03.2011 року № БК-90311 - кошторису на виготовлення насосної станції, що містить відомості про перелік та кількість матеріалів, аналогічний наведеному в акті прийому-передачі від 28.03.2011р., на загальну суму 21 894,47 грн.; акта прийому-передачі від 28.03.2011 року - щодо передачі Замовником Виконавцю матеріалів за визначеним переліком всього на загальну суму 21 894,47 грн. для виготовлення насосної станції в кількості 16 шт.; звіту про використані матеріали від 28.03.2011року - щодо використання обладнання в кількості 16 шт., - без посилання на реквізити договору; акта здачі-прийняття обладнання від 29.03.2011 року - щодо передачі Виконавцем Замовнику певного обладнання (насосної станції «WILO» COR-3 MVI 404/CR-EB» в кількості 1 шт.); прибуткової накладної від 30.03.2011 року № ГІ-00007 на загальну суму 73 561,14 грн., що не містить посилань на договір; акта виконаних робіт від 29.03.2011 року на суму 62 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 10 333,33 грн.) - щодо виконання робіт по збірці насосних станцій (без деталізації загальної кількості та найменувань/марок зібраних станцій); податкової накладної від 29.03.2011 року № 30 на суму 62 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 10 333,33 грн.), що містить інші відомості про вид цивільно-правового договору «договір поставки» та номенклатуру поставки товарів/послуг, ніж містяться у договорі від 09.03.2011 року № БК-90311 і акті виконаних робіт;

4) на виконання договору від 01.04.2011 року № БК-10411 - кошторису на виготовлення насосної станції; акта прийому-передачі від 05.04.2011 року - щодо передачі Замовником Виконавцю матеріалів за визначеним переліком всього на загальну суму 37 798,94 грн. для виготовлення насосної станції в кількості 16 шт.; звіту про використані матеріали від 07.04.2011 року - щодо використання обладнання в кількості 16 шт., - без посилання на реквізити договору; акта здачі-прийняття обладнання від 07.04.2011року - щодо передачі Виконавцем Замовнику певного обладнання (насосної станції «WILO» COR-3 MVI 1606-6/CR-EB» в кількості 1 шт.); прибуткової накладної від 07.04.2011 року № ГІ-00009 на загальну суму 112 798,94 грн., що не містить посилань на реквізити договору; акта виконаних робіт від 07.04.2011 року на суму 90 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 15 000,00 грн.) - щодо виконання робіт по збірці насосних станцій (без деталізації загальної кількості та найменувань/марок зібраних станцій); податкової накладної від 11.04.2011 року № 13 на суму 90 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 15 000,00 грн.), що містить інші відомості про вид цивільно-правового договору «договір поставки» та номенклатуру поставки товарів/послуг, ніж містяться у договорі від 01.04.2011 року № БК-10411 і акті виконаних робіт;

5) на виконання договору від 22.02.2011 року № БК-220211 - кошторису на виготовлення насосної станції, що містить відомості про перелік та кількість матеріалів на загальну суму 18 710,74 грн.; звіту про використані матеріали від 30.03.2011року- щодо використання обладнання в кількості 16 шт., - без посилання на реквізити договору; акта здачі-прийняття обладнання від 31.03.2011 року - щодо передачі Виконавцем Замовнику певного обладнання (насосної станції «WILO» COR-3 MVI 402/CR-EB» в кількості 1 шт.); прибуткової накладної від 31.03.2011 року № ГІ-00008 на загальну суму 73 710,74 грн., що не містить посилань на реквізити договору; акта виконаних робіт від 31.03.2011рокуна суму 66 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 11 000,00 грн.) - щодо виконання робіт по збірці насосних станцій (без деталізації загальної кількості та найменувань/марок зібраних станцій; податкової накладної від 03.03.2011 року № 6 на суму 66 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 11 000,00 грн.), що містить інші відомості про вид цивільно-правового договору «договір поставки», ніж містяться у договорі від 22.02.2011 року № БК-220211;

6) на виконання договору від 23.02.2011 року № БК-230211 - кошторису на виготовлення насосної станції, що містить відомості про перелік та кількість матеріалів на загальну суму 18 710,74 грн., що не відповідає переліку матеріалів в акті прийому-передачі від 05.04.2011 року і звіті про використання таких матеріалів; акта прийому-передачі від 05.04.2011 року - щодо передачі Замовником Виконавцю матеріалів за визначеним переліком всього на загальну суму 22 285,60 грн. для виготовлення насосної станції в кількості 12 шт.; звіту про використані матеріали від 07.04.2011року - щодо використання обладнання в кількості 12 шт., - без посилання на реквізити договору; акта здачі-прийняття обладнання від 07.04.2011року- щодо передачі Виконавцем Замовнику певного обладнання (насосної станції «WILO» CO-2 MVI 1604/ЕR-EB» в кількості 1 шт.); прибуткової накладної від 07.04.2011 року № ГІ-000010 на загальну суму 39 455,60 грн., що не містить посилань на реквізити договору; акта виконаних робіт від 07.04.2011 року на суму 15 204,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 2 534,00 грн.) - щодо виконання робіт по збірці насосних станцій (без деталізації загальної кількості та найменувань/марок зібраних станцій; податкової накладної від 03.03.2011 року № 13 на суму 15 204,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 2 534,00 грн.), що містить інші відомості про вид цивільно-правового договору «договір поставки» та номенклатуру поставки товарів/послуг, ніж містяться у договорі від 23.02.2011 року № БК-230211 і акті виконаних робіт;

7) на виконання договору від 21.02.2011 року № БК-210211 - кошторисів на виготовлення насосної станції, що містить відомості про перелік та кількість матеріалів на загальні суми 31 411,08 грн. та 15 705,54 грн.; актів прийому-передачі від 03.03.2011рокута від 15.03.2011 року - щодо передачі Замовником Виконавцю матеріалів за визначеними переліками всього на загальні суми 18 846,65 грн. (з ПДВ) і 41 564,09 грн. для виготовлення насосної станції в кількості 19 шт.; звітів про використані матеріали від 03.03.2011рокута 15.03.2011 року - щодо використання обладнання в кількості 16 і 33 шт.; акта здачі-прийняття обладнання від 04.03.2011 року - щодо передачі Виконавцем Замовнику певного обладнання (насосної станції на базі насосів «WILO» 3MVI 402/CF» в кількості 1 шт.); акта здачі-прийняття обладнання від 16.03.2011 року - щодо передачі Виконавцем Замовнику певного обладнання (насосної станції на базі насосів «WILO» 3MVI 402/CF» в кількості 2 шт.); акта виконаних робіт від 16.03.2011 року на суму 33 600,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 5 600,00 грн.) - щодо виконання робіт по збірці насосних станцій (без деталізації загальної кількості та найменувань/марок зібраних станцій); прибуткових накладних від 16.03.2011року№ ГІ-000003 на загальну суму 53 303,40 грн. та від 04.03.2011 року № ГІ-00002 на суму 25 038,87 грн., що не містять посилань на реквізити договір; податкової накладної від 03.03.2011 року № 7 на суму 33 600,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 5 600,00 грн.), що містить інші відомості про вид цивільно-правового договору «договір поставки», ніж містяться у договорі від 21.02.2011 року № БК-210211;

- по господарських операціях з ТОВ «Монтаж-Систем-Груп» - податкової накладної від 12.03.2012 року № 26 на суму 23 306,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 3 884,30 грн.);

- банківських виписок по с особовому рахунку ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг».

Оцінивши вказані докази за правилами статті 86 КАС України, суд приходить до висновку про те, що зазначені первинні документи не підтверджують реальність здійснення спірних господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Конструктив Україна», ТОВ «Монтажбудхолдинг», ТОВ «Торговий дім «Інстал-Люкс», ТОВ «Техно-Торг», ТОВ «Лібеті Стайл», ТОВ «Монтаж-Систем-Груп», ТОВ «БК-21» у зв'язку з наступним.

В ході судового розгляду справи позивач не пред'явив суду інших первинних і розрахункових документів, оформлених на підставі вказаних вище усних угод і письмових договорів з підприємствами ТОВ «Конструктив Україна», ТОВ «Монтажбудхолдинг», ТОВ «Торговий дім «Інстал-Люкс», ТОВ «Техно-Торг», ТОВ «Лібеті Стайл», ТОВ «Монтаж-Систем-Груп», ТОВ «БК-21, зокрема: податкові накладні від 21.04.2011року№ 33 на суму 18 600,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 3 100,00 грн.) та від 12.04.2011року№ 14 на суму 28 620,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 4 770,00 грн.) - по операціях з ТОВ «БК-21»; прибуткових накладних (по операціях з ТОВ «Конструктив Україна», ТОВ «Монтажбудхолдинг», ТОВ «Торговий дім «Інстал-Люкс», ТОВ «Техно-Торг», ТОВ «Лібеті Стайл», ТОВ «Монтаж-Систем-Груп»); довіреності ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» щодо уповноваження своїх працівників на отримання товарно-матеріальних цінностей від постачальників згідно певних договорів та/або витягів з журналів обліку таких довіреностей за відповідні періоди; оборотно-сальдових відомостей та журналів рахунків бухгалтерського обліку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 281 «Товари на складі», 20 «Виробничі запаси», та ін.; рахунків-фактур, виставлених ТОВ «Торговий дім «Інстал-Люкс», ТОВ «Техно-Торг», ТОВ «Лібеті Стайл», ТОВ «Монтаж-Систем-Груп», ТОВ «БК-21» що були підставою для перерахування позивачем сум безготівкових коштів на користь названих підприємств-контрагентів; актів списання матеріалів (за наслідками господарських операцій з ТОВ «БК-21»), документів на підтвердження наявності у власності позивача певної офісної техніки, для функціонування якої здійснювалася закупівля витратних матеріалів у ТОВ «Техно-Торг».

Додатково на обґрунтування своїх позовних вимог ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» надало суду копії первинних документів, оформлених в ході здійснення протягом 2011 - 2012 років поставок товарів на користь третіх осіб-покупців обладнання згідно усних угод, а саме: видаткових і податкових накладних, довіреностей покупців на отримання ТМЦ від позивача.

Однак, суд критично ставиться до даних документів, оскільки безпосередньо з їх змісту не вбачається причинно-наслідковий зв'язок між спірними господарськими операціями та наведеними первинними документами, оформленими (отриманими) ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» в ході здійснення звичайної господарської діяльності, оскільки такі документи не містять жодних відомостей про поставку контрагентами ТОВ «Конструктив Україна», ТОВ «Монтажбудхолдинг», ТОВ «Торговий дім «Інстал-Люкс», ТОВ «Техно-Торг», ТОВ «Лібеті Стайл», ТОВ «Монтаж-Систем-Груп», ТОВ «БК-21» будь-яких товарів (робіт, послуг) на користь позивача.

Таким чином, за результатами дослідження наявних матеріалів справи суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факти здійснення господарських операцій з придбання та отримання товарів і результатів робіт (послуг), передбачених усними угодами і письмовими договорами з підприємствами ТОВ «Конструктив Україна», ТОВ «Монтажбудхолдинг», ТОВ «Торговий дім «Інстал-Люкс», ТОВ «Техно-Торг», ТОВ «Лібеті Стайл», ТОВ «Монтаж-Систем-Груп», ТОВ «БК-21» належними первинними і розрахунковими документами, а тому віднесення податку на додану вартість з вартості таких товарів, робіт (послуг) до складу податкового кредиту за звітні (податкові) періоди 2011 і 2012 років на підставі вище описаних документів, є безпідставним.

Крім того, під час судового розгляду даної справи позивач не надав суду документально обґрунтованих письмових пояснень щодо наявності в користуванні ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» на момент укладення спірних правочинів складських приміщень, необхідних для зберігання придбаних товарів і обладнання.

Таким чином, висновки Акта перевірки про завищення позивачем суми податкового кредиту на суму податку на додану вартість у розмірі 156 566 грн., задекларованого по податковим накладним, виписаним підприємствами ТОВ «Конструктив Україна», ТОВ «Монтажбудхолдинг», ТОВ «Торговий дім «Інстал-Люкс», ТОВ «Техно-Торг», ТОВ «Лібеті Стайл», ТОВ «Монтаж-Систем-Груп», ТОВ «БК-21», позивачем належними та допустимими доказами не спростовано.

Одночасно, судом не приймаються як належні та обґрунтовані посилання відповідача, згідно висновків акта перевірки, на встановлення фактів допущення ТОВ «НВП «Гідротерм Інжинірінг» порушень вимог норми пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України в частині не проведення коригування сум податкового кредиту по контрагентам ТОВ «Еволюкс», ТОВ «Росарматрейд ТД» і ТОВ «Віло Україна», оскільки з тексту цього Акта перевірки позивача не вбачається суть та вид такої помилки та коригувань показників податкового кредиту, з посиланням на конкретні документальні докази.

Заперечуючи спірне податкове повідомлення-рішення від 16.04.2014 року № 549/26-55-22-10 в частині нарахованої основної суми податку на додану вартість у розмірі 48 880,25 грн. позивач вказує на ненадходження до нього розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних на суми податку, що наведені в акті перевірки. Натомість, зі сторони відповідача жодних нормативно та документально обґрунтованих заперечень, додаткових документів - матеріалів перевірки у вигляді податкових накладних і податкової звітності з податку на додану вартість (зокрема, відповідних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників податкової накладної), що підтверджують факт виявлення порушення норми пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України, до суду пред'явлено не було.

Таким чином, судом вбачається, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого в даному випадку відповідно до норми ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладений обов'язок доказування, висновки Акта перевірки та правильність визначення суми податку на додану вартість та нарахування штрафної санкції по зазначених епізодах правопорушень документально не підтвердив.

В силу норми пп. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 ПК України, яка кореспондується з наведеними вище положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, встановлено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Приписами ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.04.2014 року № 6 повністю і податкового повідомлення-рішення від 16.04.2014 року № 549/26-55-22-10 - в частині нарахованих основного платежу в сумі 50 492,00 грн. і штрафних санкцій у розмірі 11 278,50 грн. В іншій частині позовних вимог суд дійшов висновку про відмову у їхньому задоволенні.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гідротерм Інжинірінг» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 11.04.2014 року № 6.

3. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 16.04.2014 року № 549/26-55-22-10 в частині нарахованих основного платежу в сумі 50 492,00 грн. і штрафних санкцій у розмірі 11 278,50 грн.

4. В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок