Справа № 816/3857/14
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р.Справа № 816/3857/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2014р. по справі № 816/3857/14

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування вимоги, податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати вимогу від 12.09.2014 р. №Ф- та податкове повідомлення-рішення від 26.09.2014 року №.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2014 р. по справі № 816/3857/14 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 26.09.2014 р. № в частині визначення ФОП ОСОБА_1 грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 28508,55 грн., в тому числі 22806,84 грн. основного платежу, 5701,71 грн. штрафних (фінансових) санкцій. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.09.2014 р. № Ф- в частині визначення до сплати недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 9864,06 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач, Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області, не погодився з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позову, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2014 р. по справі № 816/3857/14 в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що у період з 18.08.2014 року по 08.09.2014 року ДПІ у м.Полтаві було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., про що було складено акт № 5117/16-0117-01-11/НОМЕР_1 від 12.09.2014 року (т.1, а.с.8-20).

Під час перевірки були встановлені порушення позивачем вимог: пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.п. 177.2, 177.4 ст. 177, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб за 2013 рік на загальну суму 24057,61 грн; п. 2 ч.1 ст. 7 та ч. 11 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого занижено єдиний соціальний внесок за 2013 рік на загальну суму 12678,68 грн.

На підставі акту відповідачем було прийнято: податкове повідомлення-рішення № від 26.09.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 30072,01 грн., в тому числі 24057,61 грн. за основним платежем, 6014,40 грн. за штрафними санкціями (т.1, а.с.22) та вимога № Ф- від 12.09.2014 року про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 12678,68 грн (т.1, а.с.21).

Позивач не погодився з оскаржуваними податковим повідомленням-рішенням та вимогою звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що документально підтверджено понесення позивачем у 2013 році витрат з придбання товарів та послуг у ТОВ «Готика ЛТД», а тому вважає, що податкове повідомлення - рішення № від 26.09.2014 р. є протиправним та підлягає скасуванню в частині визначення ФОП ОСОБА_1 грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 28508,55 грн., та вимога № Ф- від 12.09.2014 р. також підлягає скасуванню в частині визначення до сплати недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 9864,06 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

В перевіряємому періоді позивач мав взаємовідносини з контрагентом ТОВ "Готика ЛТД".

З матеріалів справи встановлено, що позивачем та ТОВ "Готика ЛТД" укладалися договори купівлі-продажу від 29.04.2013 року, 20.06.2013 року, 24.06.2013 року, 15.07.2013 року, 10.08.2013 року та договори про надання послуг від 27.06.2013 року, 22.07.2013 року.

Реальність господарської операції між позивачем та ТОВ "Готика ЛТД" підтверджують наявні в матеріалах справи первинні документи: копії договорів, податкових накладних, видаткових накладних, актів здачі-прийняття робіт, рахунків-фактур, платіжних доручень, квитанцій до прибуткового касового ордеру (т.2, а.с.1-68).

Згідно пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

У відповідності до п.п. 177.2, 177.3 ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Пунктом 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 481 від 16.09.2013 р., фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг.

За приписами цих норм платник податку при розрахунку чистого доходу має право на включення до витрат лише тих, які є документально підтвердженими та пов'язані з господарською діяльністю, за вирахуванням сум податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних товарів.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем включено до складу витрат в додатку 5 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік (т.1, а.с.102-106), зокрема, витрати у розмірі 370516,36 грн. з придбання товарів та послуг у ТОВ "Готика ЛТД", відображені в Книзі обліку доходів і витрат (т.1, а.с.58-101). Розрахунки за отримані від ТОВ "Готика ЛТД" товари та послуги здійснювалися позивачем у безготівковій формі у розмірі 214517,79 грн. (без врахування суми ПДВ), що підтверджується копіями платіжних доручень (т.2, а.с.50-53) та у готівковій формі у розмірі 147660,02 грн. (без врахування суми ПДВ), що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру (т.2, а.с.92-103).

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність документального підтвердження понесених позивачем у 2013 році витрат з придбання товарів та послуг у ТОВ "Готика ЛТД" на загальну суму 362178,51 грн (без врахування суми ПДВ), а тому вважає, що податкове повідомлення - рішення № від 26.09.2014 року є протиправним та підлягає скасуванню в частині визначення ФОП ОСОБА_1 грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 28508,55 грн., в тому числі 22806,84 грн. основного платежу, 5701,71 грн. штрафних санкцій.

Довід апеляційної скарги стосовно того, що на момент проведення перевірки не було надано квитанції до прибуткового касового ордеру, колегія суддів не приймає, оскільки витрати у розмірі 370516,36 грн. з придбання товарів та послуг у ТОВ "Готика ЛТД", відображені в книзі обліку доходів і витрат, яка була надана позивачем до перевірки (т.1, а.с. 58-101). Доказів ненадання будь-яких документів на запит податкового органу під час проведення перевірки відповідачем суду не надано.

Стосовно доводу апеляційної скарги, про датування платіжних доручень 2014 роком, колегія суддів зазначає, що на час перевірки платежі було здійснено, а також на момент перевірки платіжні доручення були в наявності, тому цей довід апеляційної скарги колегія суддів вважає також не обгрунованим.

На підставі зазначених вище обставин, з урахуванням часткового зменшення суми донарахованого зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про сплату недоїмки № Ф- від 12.09.2014 року є протиправною та підлягає скасуванню в частині визначення до сплати недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 9864,06 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2014р. по справі № 820/12427/14 суд дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2014р. по справі № 816/3857/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 06.02.2015 р.