Справа № 754/17788/14-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Шостака О.О.,

суддів: Мамчура Я.С., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксування технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м. Києва від « 21» листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання рішення суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва у якому просив визнати рішення суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.11.2014 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду від 21.11.2014 року та прийняте нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 21.11.2014 року - без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як було встановлено судом першої інстанції позивач ОСОБА_3 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи та звернулась з приводу призначення пенсії до Управління Пенсійного Фонду України у Деснянському районі міста Києва згідно довідки про розмір заробітної плати за період з 01.07.1991 року по 31.12.1995 роки, пенсія була призначена з 25.05.2014 року, однак вона отримала відмову в частині прийняття для нарахування пенсії довідки про розмір заробітної плати за період з 01.07.1991 року по 31.12.1995 роки. Обґрунтовуючи відмову відповідач послався на те, що Довідка про заробітну плату № 154 від 13 квітня 2010 року підписана Арбітражним керуючим ОСОБА_4, який не мав на те повноважень.

Не погоджуючись із вищевикладеними обставинами, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Деснянський районний суд м. Києва прийшов до висновку про необхідність задовольнити позов.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

Умови призначення і виплати пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, регулюються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" .

Судом встановлено, що позивач в період з 01.07.1991 року по 31.12.1995 року працювала в Управління будівництва Чорнобильської АЕС, яке в свою чергу було перейменовано в трест "Київенергобуд" та в подальшому реорганізовано у ВАТ "Київенергобуд" та отримувала заробітну плату, що враховується при обчисленні пенсії і складає 3 575,21426 грн.

Відповідно до листа-відповіді № 5580/09/С-728 від 09 жовтня 2014 року Управління Пенсійного Фонду України у Деснянському районі міста Києва розглянувши її звернення щодо обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період часу з 01.07.1991 року по 31.12.1995 року згідно довідки № 154 від 13 квітня 2010 року відмовило в перерахунку пенсії з огляду на те, що повноваження Арбітражного керуючого ОСОБА_4 були припинені ухвалою Господарського суду м. Києва від 27 червня 2012 року.

Згідно з статтею 15 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджується відповідними документами. Видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також на території радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

13 квітня 2010 року Ліквідатором АПТ "Київенергобуд" - Арбітражним керуючим ОСОБА_4 була підписана довідка № 154 про заробітну плату позивача за період часу з 01.07.1991 року по 31.12.1995 року включно.

Дана довідка не суперечить іншим матеріалам, а саме: копії трудової книжки, особовій картці; обліковим рахункам заробітної плати.

Відповідно до Наказу № 103 від 20 липня 2011 року Державного департаменту з питань банкрутства було анульовано ліцензію серії НОМЕР_1 видану ОСОБА_4

Даний наказ був оскаржений ОСОБА_4 до Окружного адміністративного суду м. Києва.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що довідка № 154 про заробітну плату позивача за період часу з 01.07.1991 року по 31.12.1995 року, видана та підписана 13 квітня 2010 року Ліквідатором АПТ "Київенергобуд" - Арбітражним керуючим ОСОБА_4 була вчинена до видання Наказу № 103 від 20 липня 2011 року Державним департаментом з питань банкрутства про анулювання ліцензії серії НОМЕР_1 виданої ОСОБА_4, а відтак не викликає сумніву у суду щодо своєї чинності.

Відповідно до вимог ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень протиправними і зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Згідно зі ст.71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від « 21» листопада 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволені апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва - відмовити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від « 21» листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС України та може бути оскаржена в двадцятиденний термін шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Шостак

Судді Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Мамчур Я.С