Справа № 2а/7863/2011 (6-а/337/148/2014)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" січня 2015 р. справа № 2а/7863/2011

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя

на ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23 травня 2014 р. за поданням державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі у справі № 2а/7863/2011

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

15.06.2011 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати бездіяльність відповідача щодо невиконання Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відмови у виплаті щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії та сплатити недоплачену суму виплат дитині війни за шість місяців перед зверненням до суду та сплачувати в подальшому.

Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 29 червня 2011 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу недоотриманих суми пенсії, підвищеної на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 15.12.2010 року, з урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати;

- зобов'язано відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату недоотримані суми пенсії, підвищеної на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 15.12.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.01.2011 року, з подальшою виплатою до внесення змін на законодавчому рівні до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" або змін обставин що зумовили виплати підвищення, з урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати та з урахуванням різниці, яка була виплачена.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2012 року

апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 29.06.2011 року залишено без змін.

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.05.2014 року задоволено подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області та змінено спосіб і порядок подальшого виконання судового рішення на підставі виконавчого листа № 2а-7863/2011 від 17.12.2013 року, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, із зобов'язання відповідача на стягнення з відповідача на користь позивача підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, виходячи з розміру встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року в сумі 1284 грн. 57 коп. за період з 15.12.2010 року по 22.07.2011 року.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову у задоволенні подання про зміну порядку і способу виконання рішення суду.

В судове засідання представники учасників процесу не з'явилися, повідомлені належним чином, справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що під час виконавчого провадження з виконання виконавчого документа за постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 29.06.2011 року боржник листом від 11.02.2014 року №1009/11 повідомив державного виконавця, що на виконання постанови проведено перерахунок пенсії позивачу, в результаті чого позивачу нараховано 1284,57 грн., проте, вказана сума не може бути виплачена у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування.

У зв'язку з наведеним, державний виконавець, посилаючись на вимоги ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" та Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" звернувся до суду першої інстанції з поданням про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.05.2014 року подання державного виконавця задоволено та змінено спосіб і порядок виконання рішення із зобов'язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на стягнення цих виплат.

Колегія суддів приходить до висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм процесуального права, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

В постанові від 11 листопада 2014 року у справі №21-394а14 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що "зміна на підставі статті 263 КАС способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання органу ПФУ здійснити виплату із зобов'язання на стягнення такої виплати є незаконною".

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду від 23.05.2014 р. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст.199, 202, 205, 206 КАС України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя задовольнити.

Ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23 травня 2014 року у справі № 2а/7863/2011 скасувати.

Відмовити державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області у задоволенні подання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун