Справа № 820/18029/14
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 лютого 2015 р. № 820/18029/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Лук'яненко М.О.

за участю cекретаря судового засідання - Звягіна Я.І.,

сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Якубишина В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прокуратури міста Харкова, третя особа: головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправною бездіяльність прокуратури м. Харкова відносно не направлення в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області документів, необхідних для видалення відомостей про його арешт 04.02.1971 року прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 Кримінального кодексу України, кримінальна справа №9938, та постанови прокуратури м. Харкова від 28.04.1971 року про зміну йому міри запобіжного заходу на підписку про невиїзд; зобов'язати прокуратуру м. Харкова направити в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області, необхідні для видалення відомостей про його арешт 04.02.1971 року прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 206 Кримінального кодексу України, кримінальна справа №9938, та про постанову прокуратури м. Харкова від 28.04.1971 року про зміну йому міри запобіжного заходу на підписку про невиїзд.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до прокуратури міста Харкова, третя особа: головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в частині позовних вимог про зобов'язання прокуратури м. Харкова направити в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області документи необхідні для видалення відомостей за кримінальною справою №9938 про зміну запобіжного заходу на підписку про невиїзд відповідно до постанови від 28.04.1971 року залишено без розгляду.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 04.02.1971 року був арештований прокуратурою м. Харкова. Постановою прокуратури м. Харкова від 28.04.1971 року до ОСОБА_1 застосована міра запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд. Згодом кримінальна справа №9938 була закрита за відсутності складу злочину. Листом від 15.08.2014 року №8/6 А-26,28 позивачу відмовлено у надісланні відповідних документів до УІАЗ ГУМВС України в Харківській області. Наразі, в управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Харківській області містяться відомості про арешт ОСОБА_1.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги та доводи заявленого позову, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення, позиція яких повністю збігається з викладеною у судовому засіданні, де вказав, що за інформацією канцелярії прокуратури м. Харкова підтвердити надходження кримінальної справи № 9938 на додаткове розслідування до прокуратури міста з Комінтернівського районного суду м. Харкова неможливо, в зв'язку з відсутністю відповідних відомостей. Також повідомлено, що в архіві прокуратури міста кримінальна справа № 9938 як закрита не значиться та відповідно до акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, вищевказана справа не знищувалася. Крім того, пояснив, що УІАЗ ГУМВС України в Харківській області надано інформацію, що згідно обліків ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 05.12.2014 року є особою, яку: 04.02.1971 року заарештовано прокуратурою міста Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.206 КК України (в редакції 1960 року) під час досудового розслідування по кримінальній справі №9938. Постановою прокуратури міста Харкова від 28.04.1971 запобіжний захід змінено на підписку про невиїзд, на підставі ст.ст.151, 165 КПК України (в редакції 1960 року). Рішення по справі відсутнє. 25.10.1974 року ОСОБА_1. заарештовано прокуратурою Орджонікідзевського району міста Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) під час досудового розслідування по кримінальній справі №12502. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10.02.1975 ОСОБА_1 направлено на примусове лікування до психіатричної лікарні загального типу. Рішення по справі відсутнє. Також пояснив, що на підставі п. 10.2.4. "а" Інструкції "Про порядок формування, ведення і використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України", затвердженою спільним наказом МВС України та ДДУПВП від 23.08.2002 №823/188 облікові документи зберігатимуться до досягнення ОСОБА_1 80-річного віку. Згідно з вимогами Інструкції внесення змін до обліку здійснюється тільки після надання до УІАЗ ГУМВС України в Харківській власті копій процесуальних документів про прийняття остаточних рішень. Підстави для зняття відомостей у відношенні ОСОБА_1 відсутні.

Третя особа у судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку:

Як з'ясовано судом, позивач звертався до прокуратури м. Харкова щодо порушення Інструкції "Про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України" щодо направлення в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області документів, необхідних для видалення відомостей про його арешт 04.02.1971 року прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 Кримінального кодексу України, кримінальна справа №9938, та постанови прокуратури м. Харкова від 28.04.1971 року про зміну йому міри запобіжного заходу на підписку про невиїзд (а.с.15).

Листом від 24.10.2014 року відповідач повідомив позивача про те, що за інформацією канцелярії прокуратури м. Харкова підтвердити надходження кримінальної справи № 9938 на додаткове розслідування до прокуратури міста з Комінтернівського районного суду м. Харкова неможливо, в зв'язку з відсутністю відповідних відомостей. Також повідомлено, що в архіві прокуратури міста кримінальна справа № 9938 як закрита не значиться та відповідно до акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, вищевказана справа не знищувалася (а.с. 16).

Спірні відносини врегульовані Інструкцією Державного департаменту з питань виконання покарань, про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 23.08.2002 року № 823/188, Конституцією України, Законом України "Про міліцію", "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про інформацію", міжнародні договори у сфері обміну інформацією, які набрали чинності в установленому порядку.

Згідно ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 32 Конституції України передбачено, що кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею.

Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про інформацію", основними принципами інформаційних відносин є достовірність і повнота інформації.

Також, частиною 1 ст.5 Закону України "Про інформацію" передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

У відповідності до ч.2 ст.7 Закону встановлено, що суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Статтею 9 Закону передбачено, що основними видами інформаційної діяльності є створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорона та захист інформації.

Відповідно до п.п. "в" п. 2.3 вказаної Інструкції, в управліннях оперативної інформації регіональному обліку підлягають особи, кримінальні справи щодо яких припинені відповідно до ст.ст. 22, 44- 49 КК України. Відповідно до п.п. "г" п. 10.2.4 Інструкції, термін зберігання цих облікових документів становить 10 років з дня припинення справи.

Пунктом 4 визначено порядок складання облікових і коригувальних документів, терміни їх направлення до облікових підрозділів органів внутрішніх справ України.

У відповідності до п.4.1 облікові і коригувальні матеріали направляються до УОІ-ВОІ: слідчими органів внутрішніх справ, прокуратури, Служби безпеки, у провадженні яких знаходяться кримінальні справи або протокольні матеріали на осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності і щодо яких запобіжний захід у вигляді взяття під варту не обирався, - один примірник алфавітної картки форми 1 не пізніше 3 діб після винесення постанови: а) про притягнення як обвинуваченого; б) про закриття кримінальної справи відповідно до статей 22, 44 - 49, 97 КК України.

Відповідно до п.п "в" п 6.1 передбачено, що з метою контролю за надходженням рішень органів слідства, дізнання і судів у кримінальних справах із других примірників алфавітних карток форми 1 і дактилоскопічних карт на заарештованих утворюються контрольні картотеки (окремо по кожному із слідчих ізоляторів). Щодо осіб, притягнутих як обвинувачені без обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, контроль здійснюються за єдиними журналами обліку кримінальних справ і осіб, що вчинили злочини.

Пунктом 7.1. передбачено, що з метою забезпечення повноти подання і якості оформлення обліково-реєстраційних документів здійснюється постійний контроль за належною фіксацією в них інформації про об'єкти обліку.

Управління (відділи) оперативної інформації використовують такі форми контролю за повнотою і достовірністю облікових документів: - ведення контрольних картотек на осіб, щодо яких запобіжним заходом обрано взяття під варту (по кожному СІЗО, тюрмі, УВП окремо); приймання від слідчих та дізнавачів правоохоронних органів, перелічених у пункті 4.1, статистичних карток на осіб, які скоїли злочини (форма 2), та на злочини, за вчинення яких особам пред'явлено обвинувачення (форма 4), - здійснюється за наявності алфавітних карток ф.1 (додаток 1) на цих осіб; проведення звірень з обліками зацікавлених служб не рідше одного разу на рік.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено права позивача, що виразилось у перебуванні ОСОБА_1 на обліку в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області, як особи відносно якої порушено кримінальне переслідування, однак не вчинено заходів щодо поновлення порушеного права, у відповідності до вимог ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України - принципу диспозитивності, що є недопустимим з урахуванням вищезазначених норм.

Так, судом встановлено, що відносно позивача маються лише дані щодо порушення кримінальної справи, арешт прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 КК України та зміну запобіжного заходу на підписку про невиїзд.

Поряд із тим, суд зазначає, що підставами для поставлення на облік осіб, які засуджені або притягаються до кримінальної відповідальності, оголошені в розшук, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом: а) постанова про притягнення як обвинувачуваного; б) вирок суду; в) санкціоновані прокурором протоколи, складені відповідно до статті 426 КПК України; г) постанова про заведення оперативно-розшукової справи; ґ) постанова про затримання особи, яка підозрюється в занятті бродяжництвом.

В оперативно-довідкових картотеках (банках даних) ДІТ при МВС і територіальних УОІ-ВОІ облікові документи зберігаються незалежно від погашення або зняття судимості. В оперативно-довідкових картотеках облікові документи зберігаються постійно:

а) на засуджених за злочини проти основ національної безпеки України, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку;

б) на засуджених до довічного позбавлення волі (у тому числі тих, хто раніше був засуджений до смертної кари);

в) на осіб, померлих у місцях позбавлення волі та під час слідства;

г) на осіб, що стали жертвами політичних репресій.

Як встановлено в ході судового розгляду, з моменту порушення кримінальної справи у відношенні позивача минуло понад 10 років, наглядове провадження по вказаній справі знищено у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Водночас варто зауважити, що "Інструкцією про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України" не визначений термін зберігання інформації, який сплив у спірних відносинах.

Тому, в такому випадку, суд вважає, що необхідно застосовувати загальні положення Кримінального кодексу України від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями).

В ст.49 Кримінального кодексу України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п'ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п'ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Судовим розглядом встановлено, що позивача обвинувачували за ч. 2 ст.206 Кримінального Кодексу (в редакції 1960 року), а саме у скоєнні злісного хуліганства.

Даний вид злочину, Кримінальним кодексом, у редакції 1960 року, та й у новій редакції, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

За аналогією кримінального закону можливо стверджувати про те, що у відповідача були підстави для вилучення з оперативно - довідкових картотек облікових документів, відомості щодо притягнення позивача до кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строку їх зберігання.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування свого рішення покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем по справі ні документально, ні нормативно не доведено правомірність відмови позивачу у наданні відповідних документів до УІАЗ ГУМВС України в Харківській області для видалення відомостей про арешт ОСОБА_1.

Згідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги викладене вище, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до прокуратури міста Харкова, третя особа: головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про визнання дій протиправними - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність прокуратури м. Харкова відносно не направлення в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області документів, необхідних для видалення відомостей про арешт ОСОБА_1 04.02.1971 року прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 Кримінального кодексу України, кримінальна справа №9938, та постанови прокуратури м. Харкова від 28.04.1971 року про зміну йому міри запобіжного заходу на підписку про невиїзд.

Зобов'язати прокуратуру м. Харкова направити в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області документи необхідні для видалення відомостей про його арешт 04.02.1971 року прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 206 Кримінального кодексу України, кримінальна справа №9938.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 6 лютого 2015 року.

Суддя М.О.Лук'яненко