Справа № 2а-10181/10/0870
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2011-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2011 року 14:37 Справа № 2а-10181/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О. при секретарі Міроновій К.В., за участю представника позивача Білик О.В., представника відповідача Прокоф'єва С.А., за участю прокурора Маркова І.О., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за заявою Відкритого акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна»

до Запорізької митниці

про визнання неправомірними дій; визнання протиправними та скасування рішень про визначення митної вартості товарів від 18.10.2010р. № 112000006/2010/002029/2; від 18.10.2010р. №112000006/2010/002030/2; від 19.10.2010р. № 112000006/2010/002049/2,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна" звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Запорізької митниці про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у прийнятті ВМД та відмови у митному оформленні товару за першим методом та визнання протиправними та скасування рішень від 18.10.2010 р. та від 19.10.2010 про визначення митної вартості товару за шостим методом. В заяві позивач зазначив, що 11.02.2008 р. між ВАТ «Дніпроспецсталь» (Покупець) і «ШТЕКСОММООІТІЕЯ 8А» (Продавець) було укладено контракт № , за яким продавець зобов'язався поставити позивачу товар відповідно до специфікацій на умовах DDU Запоріжжя. Для проведення митного оформлення поставленого товару: катоди нікелю електролітичного різані 2X2, позивачем до митного органу 11.10.10р. подана вантажна митна декларація №112030000/2010/025498, яку прийнято для оформлення, про що свідчить відбиток „Під митним контролем ". У графі 43 ВМД №112030000/2010/025498 позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст.266. 267 МКУ.

Відповідно до даної ВМД платежі повинні становити 0,00 грн. ввізного «мита та 869 207,09 грн. ПДВ. Ці дані підтверджені та відображені в гр. 47 "Нарахування мита та митних платежів" декларації.

При поданні ВМД позивачем задекларовані наступні документи: зовнішньоекономічний договір № ,специфікація № 116 від 30.09.2010р., інвойс/рахунок № N1-10-069 від 30.09.2010р., сертифікат якості, лист №121-724 від 11.10.2010р., комерційна пропозиція та інші документи, про що свідчить їх декларування (гр.44 ВМД та доповнення до декларації ф.МД-6).

Також разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару ф. ДМВ- 1, в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі ст.ст. 266, 267 МКУ, тобто - за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

Для підтвердження митної вартості товару митним органом необгрунтовано витребувані додаткові документи, про що зазначено на зворотному боці ф. ДМВ-1.

18.10.2010 р. митним органом безпідставно прийнято рішення про визначення митної вартості товару №112000006/2010/002029/2 за шостим методом.

19.10.2010р. Позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2010/026260, яку прийнято до митного оформлення, про що свідчить проставлений на ВМД штамп «Під митним контролем». Платежі за ВМД №112030000/2010/026260 склали 0,00грн. ввізного мита та 1 019 789,42 грн.ПДВ.

Таким чином, за декларацією №112030000/2010/026260 в результаті застосування митним органом шостого методу визначення митної вартості товару переплата з ввізного мита склала - 0,00 грн., з ПДВ - 150 582.33 грн.

Для проведення митного оформлення поставленого товару: катоди нікелю електролітичного різані 2X2 позивачем до митного органу 12.10.10р. подана вантажна митна декларація №112030000/2010/025572, яку прийнято для оформлення, про що свідчить відбиток „Під митним контролем ".

У графі 43 ВМД №112030000/2010/025572 позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст.266, 267 МКУ.

Відповідно до даної ВМД платежі повинні становити 0,00 грн. ввізного мита та 786 425,47 грн. ПДВ. Ці дані підтверджені та відображені в гр. 47 "Нарахування мита та митних платежів" декларації.

При поданні ВМД позивачем задекларовані наступні документи: зовнішньоекономічний договір № ,специфікацію № 116 від 30.09.2010р„ інвойс/рахунок № N1-10-070 від 30.09.201 Ор.сертифікат якості, лист №121-728 від 12.10.2010р.,лист № 0208 від 25.09.2010р., СМК № 2010070, експортна декларація № МІШ 10Ж5665101С60СЕИ6 та інші документи, про що свідчить їх декларування (гр.44 ВМД та доповнення до декларації ф.МД-6).

Також разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару ф. ДМВ- 1, в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі ст.ст. 266, 267 МКУ, тобто - за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

Для підтвердження митної вартості товару митним органом також необгрунтовано були витребувані додаткові документи, про що зазначено на зворотному боці ф. ДМВ-1.

Необґрунтованість затребуваних відповідачем документів при поданні обох декларацій підтверджується наступним: договір з третіми особами, що пов'язані з договором про поставку нікелю за комерційним інвойсом № N1-10-070 від 30.09.2010р., митна вартість якого визначається, позивач не мав можливості надати; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця також не мав можливості надати; рахунки про сплату комісійних, брокерських послуг не мав можливості надати; банківське платіжне доручення, що підтверджує факт оплати за нікель по ціні, що зазначена в рахунку фактурі, на момент декларування, не надавався, оскільки оплата має бути здійснена впродовж 30 днів з моменту поставки матеріалу ; каталоги, прейскуранти (прайс-листи фірми-виробника товару) не надавались за умов того, що дана інформація не є доступною для позивача. Більш того, постачальник товару не є його виробником, тому одержати таку інформацію неможливо; калькуляції фірми виробника товару не надавались за умов того, що ця інформація не є доступною для позивача, більш того, постачальник товару не є виробником, тому одержати таку інформацію для позивача неможливо; висновки про якісні характеристики товару приведені в сертифікаті якості виробника, який був наданий на момент декларування; сертифікат про походження товару не надавався; інформація зовнішньоторговельних організацій про вартість товару - не надавалась, серед інформації біржових організацій були надані котировки Лондонської Біржі Металів. Вказані обґрунтовані причини було наведено декларантом у листі за №121-753.

18.10.2010р. митним органом безпідставно прийнято рішення про визначення митної вартості товару №112000006/2010/002030/2 також за шостим методом.

19.10.2010р. Позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2010/026264, яку прийнято до митного оформлення, про що свідчить проставлений на ВМД штамп «Під митним контролем».

Платежі за ВМД №112030000/2010/026264 склали 0,00грн. ввізного мита та 922 666,62 грн. ПДВ.

Таким чином, за декларацією №112030000/2010/026264 в результаті застосування митним органом шостого методу визначення митної вартості товару переплата з ввізного мита склала - 0,00 грн., з ПДВ - 136 241,15 грн.

Для проведення митного оформлення поставленого товару: катоди нікелю електролітичного не різані позивачем до митного органу 19.10.10р. подана вантажна митна декларація №112030000/2010/026207, яку прийнято для оформлення, про що свідчить відбиток „Під митним контролем ".

У графі 43 ВМД №112030000/2010/026207 позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст.266, 267 МКУ.

Відповідно до даної ВМД платежі повинні становити 0,00 грн. ввізного мита та 849 234.85 грн. ПДВ. Ці дані підтверджені та відображені в гр. 47 "Нарахування мита та митних платежів" декларації.

При поданні ВМД позивачем задекларовані наступні документи: зовнішньоекономічний договір № ,специфікацію № 117 від 05.10.2010р., інвойс/рахунок № N1-10-071.1 від 30.09.201 Ор.сертифікати якості, лист №121-745 від 18.10.2010р. лист № 0208 від 25.09.2010р., СМК № 2010711,та інші документи, про що свідчить їх декларування (гр.44 ВМД та доповнення до декларації ф.МД-6).

Також разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару ф. ДМВ- 1. в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі ст.ст. 266, 267 МКУ, тобто - за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

Для підтвердження митної вартості товару митним органом знову були необгрунтовано витребувані додаткові документи, про що зазначено на зворотному боці ф. ДМВ-1.

19.10.2010 р. митним органом безпідставно прийнято рішення про визначення митної вартості товару №112000006/2010/002049/2 за шостим методом.

19.10.2010р. Позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2010/026259, яку прийнято до митного оформлення, про що свідчить проставлений на ВМД штамп «Під митним контролем».

Платежі за ВМД №112030000/2010/026259 склали 0,00грн. ввізного мита та 936 196.27 грн. ПДВ.

Таким чином, за декларацією №112030000/2010/026259 в результаті застосування митним органом шостого методу визначення митної вартості товару переплата з ввізного мита склала - 0,00 грн., з ПДВ - 86 961,42 грн.

Позивач вважає, що дії митного органу не відповідають чинному законодавству щодо порядку митного оформлення товару та застосування методів визначення митної вартості товару, і просить суд визнати неправомірними зазначені дії митниці; визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про визначення митної вартості товарів: від 18.10.2010р. № 112000006/2010/002029/2; від 18.10.2010р. №112000006/2010/002030/2; від 19.10.2010р. № 112000006/2010/002049/2.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позовної заяви з підстав, зазначених у позові та додаткових письмових пояснень. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач з позовними вимогами не погодився з підстав, зазначених у наданих запереченнях та додаткових поясненнях. В обґрунтування заперечень зазначив, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було перевірено документи, подані позивачем для митного оформлення, але після перевірки відповідності заявленої митної вартості ціновій інформації ЄАІС ДМСУ було з'ясовано, що митна вартість заявленого товару значно відрізняється від цінової інформації ЄАІС ДМСУ. Згідно з вимогами п.11 Постанови КМУ від 20.12.2006 №1766 були витребувані додаткові документи. Враховуючи, що декларантом не надані додаткові документи на підставі положень статті 265 Митного кодексу України, вимог п. 14 Постанови КМУ від 20.12.2006 №1766 було здійснено митну оцінку товару. При здійсненні митної оцінки був застосований метод визначення митної вартості №6 відповідно до ст.273 МК України. При визначенні митної вартості товару використовувалась цінова інформація, що була в наявності у митниці та застосована митна вартість такого товару, що був ввезений на тих же умовах поставки, схожої якості і приблизно в тій же кількості, що й оцінювані товари. Що стосується вимог позивача про визнання неправомірними дій щодо відмови у прийнятті ВМД та відмови у митному оформленні товару за першим методом, зазначає, що відповідач не відмовляв підприємству в митному оформленні, а видав рішення про визначення митної вартості товарів, з якими позивач погодився та подав нові ВМД для оформлення товару. У зв'язку з вищевикладеним вважає дії митниці правомірними. Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов позивача таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено матеріалами справи, 11.02.2008 між ВАТ "Дніпроспецсталь"(Покупець) і «ШТЕКСОММООІТІЕЯ 8А» (Продавець) було укладено контракт № , за яким продавець зобов'язався поставити позивачу товар відповідно до специфікацій на умовах DDU Запоріжжя. Для проведення митного оформлення поставленого товару - катоди нікелю електролітичного різані 2X2, позивачем до митного органу 11.10.10р. подана вантажна митна декларація №112030000/2010/025498, яку прийнято для оформлення, про що свідчить відбиток „Під митним контролем ". У графі 43 ВМД №112030000/2010/025498 позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст.266. 267 МКУ.

Відповідно до даної ВМД платежі повинні становити 0,00 грн. ввізного «мита та 869 207,09 грн. ПДВ. Ці дані підтверджені та відображені в гр. 47 "Нарахування мита та митних платежів" декларації.

При поданні ВМД позивачем задекларовані наступні документи: зовнішньоекономічний договір № ,специфікація № 116 від 30.09.2010р., інвойс/рахунок № N1-10-069 від 30.09.2010р., сертифікат якості, лист №121-724 від 11.10.2010р., комерційна пропозиція та інші документи.

Також разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару ф. ДМВ-1, в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі ст.ст. 266, 267 МКУ, тобто - за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

Для підтвердження митної вартості товару митним органом були витребувані додаткові документи, про що зазначено на зворотному боці ф. ДМВ-1, а саме:

- Каталоги, специфікації прейскуранти (прайс-листи) фірми виробника товару;

- Відповідна бухгалтерська документація;

- Сертифікат про походження товару;

- Прейскуранти, (прайс листи ) фірми виробника товару;

- Інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини.

- Висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством;

- договір з третіми особами, що пов»язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається,

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця.

Листами №121-751 від 18.10.10 р., № 121-753 та № 121-754 від 19.10.10 р. аналогічного змісту ВАТ "Дніпроспецсталь"повідомило Запорізьку митницю про те, що:

- банківське платіжне доручення, що підтверджує факт оплати за поставку нікелю, на момент декларування не надавався, оскільки оплата має бути здійснена впродовж 30 днів з моменту поставки матеріалу;

- каталоги, прейскуранти (прайс-листи фірми-виробника товару) не надавалися за умов того, що дана інформація не є доступною для підприємства. Більш того, постачальник товару не є його виробником, тому одержати таку інформацію не можливо;

- висновки про якісні характеристики товару приведені в сертифікаті якості виробника, який був наданий на момент декларування;

- сертифікат про походження товару не має можливості надати;

- інформація зовнішньоторговельних організацій про вартість товару - не надавалась, серед інформації біржових організацій були надані котировки Лондонської Біржі Металів.

18.10.2010 митним органом прийнято рішення про визначення митної вартості товару №112000006/2010/002029/2 за шостим (резервним) методом.

Позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2010/026260 від 19.10.2010, яку прийнято до митного оформлення, про що свідчить проставлений на ВМД штамп "Під митним контролем".

Платежі за ВМД №112030000/2010/026260 склали 0,00 грн. ввізного мита та 1019789 грн. 42 коп. ПДВ.

Для проведення митного оформлення поставленого товару: катоди нікелю електролітичного різані 2X2 позивачем до митного органу 12.10.10р. подана вантажна митна декларація №112030000/2010/025572, яку прийнято для оформлення, про що свідчить відбиток „Під митним контролем ".

У графі 43 ВМД №112030000/2010/025572 позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст.266, 267 МКУ.

Відповідно до даної ВМД платежі повинні становити 0,00 грн. ввізного мита та 786 425,47 грн. ПДВ. Ці дані підтверджені та відображені в гр. 47 "Нарахування мита та митних платежів" декларації.

При поданні ВМД позивачем задекларовані наступні документи: зовнішньоекономічний договір № ,специфікацію № 116 від 30.09.2010р„ інвойс/рахунок № N1-10-070 від 30.09.201 Ор.сертифікат якості, лист №121-728 від 12.10.2010р.,лист № 0208 від 25.09.2010р., СМК № 2010070, експортна декларація № МІШ 10Ж5665101С60СЕИ6 та інші документи, про що свідчить їх декларування (гр.44 ВМД та доповнення до декларації ф.МД-6).

Також разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару ф. ДМВ- 1, в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі ст.ст. 266, 267 МКУ, тобто - за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

Для підтвердження митної вартості товару митним органом також необгрунтовано були витребувані додаткові документи, які зазначені вище, ё1про що зазначено на зворотному боці ф. ДМВ-1. Позивачем була надана відповідь на запит митниці листом № 121-753 від 19.10.10 р. змістом, викладеним вище.

18.10.2010р. митним органом безпідставно прийнято рішення про визначення митної вартості товару №112000006/2010/002030/2 також за шостим методом.

19.10.2010р. Позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2010/026264, яку прийнято до митного оформлення, про що свідчить проставлений на ВМД штамп «Під митним контролем».

Платежі за ВМД №112030000/2010/026264 склали 0,00грн. ввізного мита та 922 666,62 грн. ПДВ. Для проведення митного оформлення поставленого товару: катоди нікелю електролітичного не різані позивачем до митного органу 19.10.10р. подана вантажна митна декларація №112030000/2010/026207, яку прийнято для оформлення, про що свідчить відбиток „Під митним контролем ".

У графі 43 ВМД №112030000/2010/026207 позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст.266, 267 МКУ.

Відповідно до даної ВМД платежі повинні становити 0,00 грн. ввізного мита та 849 234.85 грн. ПДВ. Ці дані підтверджені та відображені в гр. 47 "Нарахування мита та митних платежів" декларації.

При поданні ВМД позивачем задекларовані наступні документи: зовнішньоекономічний договір № ,специфікацію № 117 від 05.10.2010р., інвойс/рахунок № N1-10-071.1 від 30.09.201 Ор.сертифікати якості, лист №121-745 від 18.10.2010р. лист № 0208 від 25.09.2010р., СМК № 2010711,та інші документи, про що свідчить їх декларування (гр.44 ВМД та доповнення до декларації ф.МД-6).

Також разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару ф. ДМВ- 1. в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі ст.ст. 266, 267 МКУ, тобто - за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

Для підтвердження митної вартості товару митним органом знову були необгрунтовано витребувані додаткові документи, зазначені вище, про що зазначено на зворотному боці ф. ДМВ-1, на що позивачем була надана відповідь листом №121-724 від 11.10.10.

19.10.2010 р. митним органом безпідставно прийнято рішення про визначення митної вартості товару №112000006/2010/002049/2 за шостим методом.

19.10.2010р. Позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2010/026259, яку прийнято до митного оформлення, про що свідчить проставлений на ВМД штамп «Під митним контролем».

Платежі за ВМД №112030000/2010/026259 склали 0,00грн. ввізного мита та 936 196.27 грн. ПДВ.

Таким чином, за декларацією №112030000/2010/026259 в результаті застосування митним органом шостого методу визначення митної вартості товару переплата з ввізного мита склала - 0,00 грн., з ПДВ - 86 961,42 грн.

Як встановлено у судовому засіданні, задекларований позивачем товар оформлений митницею та пропущений у вільний обіг.

Суд вважає прийняті митницею відносно позивача вищезазначені рішення про визначення митної вартості товару за 6-м методом протиправними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.259 Митного кодексу України (надалі -МК України) митна вартість товарів -це заявлена декларантом або визначена митним органом вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, яка обчислюється на момент перетинання товарами митного кордону України.

Митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу (ч.1 ст.260 МК України).

Згідно з ч.1 ст.262 МК України митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Відповідно до ст.266 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: основним методом визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються (метод 1); за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2); за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 3); на основі віднімання вартості (метод 4); на основі додавання вартості (метод 5); резервного (метод 6).

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються. У випадку, якщо основний метод при визначені митної вартості товару не можна використати, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог ст.268 і 269 МК України. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог ст.268 і 269 МК України застосовуються інші методи. При цьому МК України встановлено послідовне використання кожного із зазначених методів. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Виключення становлять методи 4 і 5, які можна використовувати -якщо неможливо застосувати метод 3 -у будь-якій послідовності на розсуд декларанта (ст.266 МК України). І тільки у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених ст.273 МК України.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Проте таких консультацій з підприємством позивача Запорізькою митницею проведено не було, до того ж відсутні будь-які докази про послідовне застосування відповідачем методів визначення митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, специфікацій, виставлених інвойсів та інших документів постачальника.

Відповідно до п. 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 № 1766 (надалі -Порядок № 1776) для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Суд вважає, що позивачем з самого початку було подано всі необхідні та належні документи, які дозволяли відповідачу визначити митну вартість товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1).

Запорізька митниця у своїх запереченнях зазначає, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було перевірено документи подані для митного оформлення, але після перевірки відповідності заявленої митної вартості ціновій інформації ЄАІС ДМСУ було з'ясовано, що митна вартість заявленого товару значно відрізняється від цінової інформації ЄАІС ДМСУ. При цьому будь-яких посилань на наявність недоліків первісно поданих позивачем документів Запорізька митниця не зазначає.

Пунктом 11 вказаного Порядку № 1776 передбачено, що для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи. Посадова особа митного органу у графі "Для відміток митниці"декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис. Декларант ознайомлюється з таким записом, зазначає під ним дату, прізвище та ставить свій підпис. Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; калькуляція фірми - виробника товару; копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини. Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

Із змісту вказаної норми вбачається, що вона не зобов'язує позивача надати повний перелік документів відповідно до п.11 Порядку. При цьому, саме формулювання вказаної норми - "можуть подаватися", вказує на те, що витребовування таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Відмовляючи в митному оформленні товару за першим методом, митний орган послався на неподання позивачем усіх додатково витребуваних документів, що не відповідає обставинам справи, оскільки позивачем відповідно до вищенаведених приписів Порядку №1766 надавались відповідні документи, що підтверджують митну вартість, а у випадку об'єктивної неможливості та відсутності цих документів -супровідний лист з поясненням причин їх ненадання.

Разом із тим, витребувавши перелік документів, передбачених п.11 Порядку № 1776, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити.

Митна вартість, визначена згідно з положеннями МК України, повинна щонайбільшою мірою ґрунтуватися на раніше визначеній за методами 1-6 митній вартості, однак при визначенні митної вартості відповідно до цієї статті допускається гнучкість при застосування цих методів. Крім того, для визначення митної вартості за резервним методом митний орган надає декларанту цінову інформацію, що є у його розпорядженні.

З дій відповідача та прийнятих рішень не вбачається наявність потреби у відповідача даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товару, у підтвердженні заявленої декларантом митної вартості, наявність виникнення у нього об'єктивних обставин та обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

З рішень відповідача про визначення митної вартості товару за шостим методом також не вбачається в чому саме полягала неможливість визначення митної вартості за першим методом на підставі документів, поданих позивачем, та чи взагалі була потреба у відповідача самостійно визначати митну вартість за шостим методом. Рішення митного органу не містять жодного обґрунтування неможливості застосування попередніх методів.

Крім того, у спірних рішеннях митницею не вказано, якою саме ціновою інформацією ДМСУ та за який період вона керувалася при визначенні митної вартості, чи бралися за основу ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до приписів ст.268, 269 МК України. Відповідачем не враховано, що об'єктивна неможливість подання всіх витребуваних ним документів у зв'язку з їх відсутністю у позивача, не може бути підставою для відмови у визначенні митної вартості товару.

На підставі зазначеного відповідачем порушено принцип послідовності застосування методів визначення митної вартості, що суперечить ст.266 МК України, яка передбачає, що кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже Запорізькою митницею не доведено правомірність прийняття нею рішень від 18.10.2010р. № 112000006/2010/002029/2; від 18.10.2010р. №112000006/2010/002030/2; від 19.10.2010р. № 112000006/2010/002049/2 щодо визначення митної вартості товарів за шостим методом, а тому вимоги в частині визнання протиправними та скасування рішень обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Разом з тим в своєму позові позивач просить визнати неправомірними дії Запорізької митниці щодо відмови у прийнятті вантажних митних декларацій №112030000/2010/025498 від 11.10.10, №112030000/2010/025572 від 12.10.10., № 112030000/2010/026207 від 19.10.10 та відмови у митному оформленні товару за першим методом.

Проте, як було встановлено матеріалами справи, Запорізька митниця фактично не відмовляла підприємству позивача в митному оформленні (не вчиняла дій щодо відмови в митному оформленні товару, не приймала картки відмови), а видала рішення про визначення митної вартості товарів, з якими позивач погодився, надавши нові ВМД для митного оформлення. Товар в митному відношенні вже оформлений та пропущений митницею у вільний обіг.

Таким чином, оскільки митниця не вчиняла дій щодо відмови в митному оформленні товару, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, ст.. ст. 259, 264, 266, 267, 268, 269 МК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними та скасувати Рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості товарів від 18.10.2010р. № 112000006/2010/002029/2; від 18.10.2010р. №112000006/2010/002030/2; від 19.10.2010р. № 112000006/2010/002049/2, винесені відносно Відкритого акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна».

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис) Л.О.Нестеренко