Справа № 743/1114/14-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 743/1114/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Жовток Є.А. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області до ОСОБА_3 про стягнення надмірну виплачених бюджетних коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 15 404 грн. 70 коп.

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на утриманні ОСОБА_3 перебуває дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 01 лютого 2009 року Управлінням соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області призначено відповідачу допомогу на дітей як одиноким матерям, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Позивачем встановлено, що ОСОБА_3 не мала права користуватися статусом одинокої матері з моменту народження ОСОБА_4 та було призупинено їй виплату державної допомоги на дітей як одинокій матері.

На підставі встановлених обставин, Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям .

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Так, приписам наведеної норми кореспондують положення ч. 4 ст. 21 КАС, згідно з якою, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

З аналізу вищенаведеної норми слідує, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII передбачено, що органи, які призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ст.102 вищевказаного Закону, пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Таким чином, колегія суддів вказує, що відповідач у спірних відносинах не виконував функцій суб'єкта владних повноважень, а виступав особою, яка мала надати документи, необхідні для призначення пенсії органами, що призначають пенсії.

Згідно ст. 6 КАС України, суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Пунктом 5 ч.2 ст.17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про відшкодування шкоди, яка, у відповідності до положень ч.2 ст.21 КАС України, підлягає розгляду адміністративним судом лише у тому випадку, якщо вона заявлена в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

З огляду на характер спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому провадження по даній справ слід закрити, у відповідності до ч. 1 п. 1 ст. 157 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 18 червня 2013 року у справі № 21-204а13, а також в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 04 листопада 2014 року у справі № К/800/36312/12 та від 12 листопада 2014 року у справі № К/800/11090/14.

Згідно ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вказує, що в даному випадку правовідносини, що склалися між сторонами по даній справі щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої органу Пенсійного фонду України внаслідок безпідставно виплачених коштів, за своєю правою природою мають цивільно-правовий характер, а не адміністративний.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ч. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 167, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області задовольнити частково.

Постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2014 року скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області до ОСОБА_3 про стягнення надмірну виплачених бюджетних коштів закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлений 03.02.2015 року.

.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.