Справа № 712/16545/12,2-а/308/829/14
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 р. Справа № 10568/14/876

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.,

судді Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2014 року про відмову у відкритті провадження у справі №712/16545/12, 2а/308/829/14 за позовом ОСОБА_1 до Оноківської сільської ради про визнання частково нечинним рішення та зобов'язання утриматись від вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувсь в суд з адміністративним позовом до Оноківської сільської ради Ужгородського району та просить: визнати нечинним рішення Оноківської сільської ради від 12 листопада 2009 року «Про скасування рішення Оноківської сільської ради від 30 березня 2007 року про надання ПП ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0.0046 га в оренду в АДРЕСА_1; зобов'язати Оноківську сільську раду утриматись від дій та прийняття рішень, які перешкоджають виготовленню та затвердженню проекту відведення земельної ділянки площею 0.0046 га за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 25000 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2014 року відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Оноківської сільської ради Ужгородського району про визнання частково нечинним рішення Оноківської сільської ради від 12 листопада 2009 року та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій. Роз'яснено позивачу право на звернення за вирішенням цього спору в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, як зазначає суд першої інстанції, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею, крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК). Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами виник земельний спір, що в свою чергу виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить ухвалу суду скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною 1 ст. 18 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на 1 виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Таким чином відповідач, Оноківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, входить до системи органів місцевого самоврядування і є, відповідно суб'єктом владних повноважень, тобто, в даному випадку відносини є публічно-правовими.

Конституційний Суду України в Рішенні від 01.04.2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України вирішив, що органи місцевого самоврядування у земельних відносинах з громадянами та юридичними особами, в тому числі щодо вирішення питань розпорядження, передачі у власність, у користування земельних ділянок, а також їх вилучення, виступають виключно як суб'єкти владних повноважень.

Земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до статті 69 Закону України від 16.10.1996 року № 422/96-ВР «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються обґрунтованими та повністю спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.160, 195,197, п.1 п.п.3 ст. 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2014 року про відмову у відкритті провадження у справі №712/16545/12, 2а/308/829/14 скасувати, справу направити для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.