Справа № 328/3890/14-а(2-а/328/97/14)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"29" січня 2015 р. справа № 328/3890/14-а(2-а/328/97/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 01 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Токмацької міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірною відмову відповідача у виплаті недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення та стягнути з відповідача недоотриману щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік у сумі 6 098,10 грн.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 01 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та відповідачем не заперечувалось, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 та є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК від 30.09.2009 року Серії АВ №003432.

Відповідно до ст. 48 Закону №796 учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС мають право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, яка виплачується в таких розмірах: інвалідам I і II групи - п'ять мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи, дітям-інвалідам - чотири мінімальні заробітні плати; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - п'ять мінімальних заробітних плат; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії - три мінімальні заробітні плати. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач у лютому 2014 року частково здійснив позивачу виплату щорічної допомоги на оздоровлення у 2014 році, у розмірі 81,50 грн. з нарахованих 120 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи установлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення - 120 грн.

У Рішенні №3-рп від 25.01.2012р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розмір соціальний виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Так, з 01.01.2014 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким і визначено, зокрема, доходи і видатки Державного бюджету України у 2014 році.

Проте, положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не передбачено інших умов для реалізації положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ніж ті, які визначені останнім. Зміни, зокрема, до ст.48 Закону в частині визначення розмірів щорічної допомоги на оздоровлення особам не вносилися, не делеговано права на встановлення розмірів таких виплат і Кабінету Міністрів України.

Водночас, Верховною Радою України 31 липня 2014 року (набрав чинності 03 серпня 2014 року) було прийнято Закон України №1622-VIІ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", яким доповнено "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" пунктом 6-7 та встановлено, що норми і положення статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Проте, на виконання наданого зазначеним вище Законом права, нормативні акти Кабінетом Міністрів України з приводу встановлення розмірів щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не приймалися.

Отже, оскільки і після змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не було внесено змін до умов реалізації ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а Кабінетом Міністрів України не прийнято відповідного нормативного акту, який би визначав інший розмір допомоги на оздоровлення, тому підстави для зміни розміру виплат встановлених ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відсутні.

Таким чином, враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щодо обґрунтованого застосування відповідачем постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" при виплаті позивачу щорічної допомоги на оздоровлення.

Враховуючи вищевикладене, відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у 2014 році в розмірі встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, порушене право позивача підлягає відновленню, шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до розміру встановленого положеннями ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, з урахуванням виплаченої суми, у зв'язку чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог.

При цьому, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі 6 098 грн., оскільки кошти, які підлягають нарахуванню та виплаті позивачу не є власністю відповідача, а виділяються державою централізовано.

Враховуючи наведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 01 грудня 2014 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Токмацької міської ради щодо нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у неповному обсязі - неправомірними.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Токмацької міської ради здійснити на користь ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік відповідно до вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи із розміру п'яти мінімальних заробітних плат та забезпечити її виплату з урахуванням виплаченої суми.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим