Справа № 2а-1970/2955/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Справа № 3885/12/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2011 року у справі за позовом Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області до Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області, управління Держкомзему у Тернопільському районі Тернопільської області, Держземінспекції Головного управління Держкомзему у Тернопільській області про виконання вимоги в частині,

в с т а н о в и в:

КРУ в Тернопільській області 17.10.2011 року звернулося в суд з адміністративним позовом до Тернопільської РДА Тернопільської області, управління Держкомзему у Тернопільському районі Тернопільської області, Держземінспекції Головного управління Держкомзему у Тернопільській області в якому просило зобов'язати виконати п.2 вимоги №19-08-12-15/1257 від 10.03.2011 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2011 року позов задоволено частково. Зобов'язано Тернопільську районну державну адміністрацію Тернопільської області виконати вимоги п.2 Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області №19-08-12-15/1257 від 10.03.2011 року про усунення виявлених порушень: - вжити заходів щодо відшкодування збитків в сумі 153 910,00 грн. у відповідні місцеві бюджети, спричинені внаслідок незаконного використання земельних ділянок, шляхом проведення роботи з суб'єктами господарювання, якими за період з 01.01.2009 року по 01.01.2011 року фактично використовувалися землі ділянки без виготовлення правовстановлюючих документів за межами населених пунктів на території відповідних рад Тернопільського району, а саме: СФГ "Оліник", ТзОВ "Агрокомплекс", ПП Агрофірма "Медобори", ПрАТ "Райз -Максимко", ФО ОСОБА_1, ФО ОСОБА_2, ФО ОСОБА_3, ПОП "Золотий колос", ТОВ "Добробуд".

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Тернопільська РДА Тернопільської області оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовано нормами ст.53 КАС України, відповідно до яких у випадку, якщо рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов'язки відповідних осіб, суд за власною ініціативою залучає їх у якості третіх осіб. Оскільки інтерес третьої особи щодо задоволення позову збігається з інтересами відповідача, суд для повного з'ясування обставин справи, мав залучити суб'єктів господарювання - СФГ «Олійник», ТзОВ «Агрокомплекс», ПП «Агрофірма «Медобори», ПрАТ «Райз-Максимко», ФО ОСОБА_1, ФО ОСОБА_2, ФО ОСОБА_4, ФО ОСОБА_3, ПОП «Золотий колос», ТОВ «Добробуд».

Водночас зазначає, що вимога, яка є предметом даного спору, прийнята з перевищенням владних повноважень, а також не встановлено яким чином та на підставі чого здійснювався розрахунок недоотриманої орендної плати за користування земельними ділянками за межами населених пунктів на територіях відповідних сільських рад Тернопільського району.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Судом першої інстанції встановлено, що контрольно-ревізійним управлінням у Тернопільській області відповідно до п.2.1 Плану контрольно-ревізійної роботи на І квартал 2011 року, проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Тернопільської районної державної адміністрації та цільового використання районного бюджету, виділених за бюджетними програмами за період з 01.01.2009 року по 01.01.2011 року.

В ході зазначеної ревізії встановлено ряд порушень, що відображено в акті ревізії від 23.02.2011 року №08-22/04.

При проведені ревізії встановлено, що за період з 01.01.2009 року по 01.01.2011 року без укладення договорів оренди з одинадцятьма суб'єктами господарювання фактично використовувалися 42, 56 га земель під господарськими будівлями і дворами за межами населених пунктів на територіях відповідних сільських рад та фактично розорано 34, 05 га земель під проектними дорогами, чим порушено ч.1 ст.206 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768 -ІІІ та ч.1 ст.2 Закону України «Про плату за землю», де використання землі в Україні є платним.

В результаті безоплатного користування землями суб'єктами господарювання, протягом ревізійного періоду місцевими бюджетами недоотримано коштів на загальну суму 153 тисячі 91 гривню, в тому числі обласним бюджетом - 38, 48 тис. грн., районним - 23,09 тис. грн., сільськими - 92, 34 тис. грн.

Тернопільській районній державній адміністрації направлено обов'язкові вимоги від 10.03.2011 року №19-08-12-15/1257, відповідно до яких, районну раду зобов'язано провести претензійно-позовну роботу з суб'єктами господарювання якими за період з 01.01.2009 року по 01.01.2011 року фактично використовувались земельні ділянки без виготовлення правовстановлюючих документів за межами населених пунктів на території відповідних сільських рад Тернопільського району, щодо сплати орендної плати у відповідні місцеві бюджети (п.2 вимог).

Крім того, контрольно-ревізійне управління в Тернопільській області листом від 17.08.2011 року №19-08-12-15/4547, зверталось до Тернопільської районної державної адміністрації з метою стягнення в судовому порядку з суб'єктів господарювання коштів в сумі 153, 91 тис. грн. в ході відповідних бюджетів. Встановлено термін для надання інформації. А саме до 07.09.2011 року.

На даний час Тернопільською районною державною адміністрацією не виконано вимоги контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області про стягнення коштів в судовому порядку з суб'єктів господарювання.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що виконання п.2 вимоги контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області №19-08-12-15/1257 від 10.03.2011 року не належить до компетенції Тернопільської районної державної адміністрації, а тому зобов'язав останнього вжити заходів щодо відшкодування збитків.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції, що була чинною на момент виникнення правовідносин) головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є, зокрема, здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів.

В силу ч.2 вказаної норми державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Відповідно до п.8 та п.10 ст.10 вказаного Закону України Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

У відповідності з ч.5 ст.2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції, що була чинною на момент виникнення правовідносин) контрольно-ревізійним управлінням в Тернопільській області проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Тернопільської районної державної адміністрації та складено акт ревізії від 23.02.2009 року №08-22/04, на підставі якого згідно зі ст.10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції, що була чинною на момент виникнення правовідносин) направлено обов'язкові вимоги від 10.03.2011 року №19-08-12-15/1257.

Згідно з частинами першою та другою статі 15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» службові особи державної контрольно-ревізійної служби є представниками органів державної виконавчої влади. Законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються.

Однак, колегія суддів вважає за потрібне зауважити наступне. В силу ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про плату за землю» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється органами державної податкової служби, на підставі ст. 20 цього Закону платежі за землю зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України для плати за землю.

Згідно ст.20 Закону України «Про систему оподаткування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законами. За стягнення податків і зборів (обов'язкових платежів), які не передбачені цим Законом, посадові особи державних податкових органів та інших державних органів несуть відповідальність згідно з законами України.

А тому системний аналіз вищевказаних положень законодавства України приводить до висновку, що здійснення контролю за правильністю обчислення і справляння орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності не належить до компетенції Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області, а відноситься до повноважень органів державної податкової служби.

Водночас п.2 вимоги Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області також не відповідає нормам чинного законодавства в тій його частині, що проведення претензійно-позовної роботи з суб'єктами господарювання, щодо сплати орендної плати у відповідні місцеві бюджети не належить до компетенції Тернопільської районної державної адміністрації, не передбачено Законом України «Про місцеві державні адміністрації» (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин), ст.28 вказаного закону серед прав державних адміністрацій не вказує право на ведення претензійно-позовної роботи.

Викладене дає підстави для висновку, що Контрольно-ревізійне управління в Тернопільській області, пред'являючи вимоги про проведення претензійно-позовної роботи з суб'єктами господарювання, щодо сплати орендної плати у відповідні місцеві бюджети, перевищило свої повноваження та діяло не у спосіб, передбачений законодавством.

За таких обставин, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо правомірності вимоги контрольно-ревізійного управління та зобов'язання вжити заходів щодо відшкодування збитків в сумі 153910 грн. у відповідні місцеві бюджети.

Згідно ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п.3, 4 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції доводами апелянта спростовані, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2011 року у справі №2а-2955/11 скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.Р. Курилець