Справа № 0870/7446/12
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року м. Київ К/800/30689/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

за участю: секретаря Кохан О.С.,

представника позивача Сокрута М.М.,

представника відповідача Руцької А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2014 по справі №0870/7446/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів, за участю Прокуратури Запорізької області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення представників сторін, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2013, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2014, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів, за участю Прокуратури Запорізької області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій - задоволено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів 04.06.2014 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 12.06.2014 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2014, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, пункту 5.1 статті 5, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5, підпункту 11.2.3 пункту 11.2 статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем в квітні та червні 2009 року були проведені позапланові виїзні перевірки Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства по господарських відносинах з нерезидентом Bloomsbury Travel Ltd (Великобританія) за період з 01.01.2006 по 04.06.2009.

За наслідками позапланових виїзних перевірок підприємства були складені акти від 30.04.2009 №123/08-02/00213428 та від 04.06.2009 №150/08-02/00213428, на підставі яких відповідачем прийняті податкове повідомлення-рішення від 08.05.2009 №/0, яким позивачу визначено податкові зобов'язання по податку на прибуток у розмірі 6544490,00грн., у тому числі 3272245,00грн. - основного платежу та 3272245,00грн. - штрафних (фінансових) санкцій; рішення від 08.05.2009 №/0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2203517,13грн.; рішення від 08.05.2009 №/0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 340,00грн.; рішення від 16.06.2009 №/0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 16517735,85грн.; рішення від 16.06.2009 №/0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 3060,00грн.

За результатом адміністративного оскарження спірних рішень скарги позивача залишились без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.

Підставою для визначення податкового зобов'язання слугував висновок податкового органу про порушення позивачем пункту 5.1 статті 5, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5, підпункту 11.2.3 пункту 11.2 статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» а саме: позивачем безпідставно включено до складу валових витрат на придбання товарів, робіт (послуг) 13088981,38грн., які були сплачені на користь нерезидента Bloomsbury Travel Ltd (Великобританія).

Підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій слугував висновок податкового органу про порушення позивачем статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме: позивачем здійснено оплату за послуги, які фактично не були надані нерезидентом Bloomsbury Travel Ltd (Великобританія), у зв'язку з чим нарахована пеня у розмірі 2203517,13грн. та у розмірі 16517735,85грн.; порушення порядку декларування, передбаченого статтею 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» від 19.02.1993 №15-93, у зв'язку з чим застосовано штрафи у розмірі 340,00грн. та у розмірі 3060,00грн.

При цьому, податковий орган виходив з відсутності підтвердження позивачем факту придбання послуг від нерезидента, оскільки під час проведення перевірки позивачем не надані договори, укладені між Публічним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» та нерезидентом Bloomsbury Travel Ltd, додаткові угоди та додатки до них, а також акти прийому-передачі виконаних робіт, та відсутності реєстрації нерезидента Bloomsbury Travel Ltd в офіційній інформаційній базі Великобританії.

Законодавець дозволяє платнику податку зменшувати оподатковуваний прибуток на суму валових витрат, однак при цьому наголошує на тому, що такими витратами є витрати, що здійснюються як компенсація вартості товарів (робіт, послуг) які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності (пункт 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Отже, виходячи з положень Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються будь-які витрати, які пов'язані з господарською діяльністю платника податку та підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18.06.2003 між позивачем та нерезидентом «Bloomsbury Travel LTD» укладена агентська угода. За цією угодою нерезидент «Bloomsbury Travel LTD» був призначений агентом позивача щодо продажу трансформаторного обладнання в Індію для атомної електростанції «Куданкулам». Агент повинен був знайти ринок збуту продукції та просувати продукцію до замовника та передбачуваних покупців, інформувати позивача про всі вимоги, запити та замовлення відносно продукції та допомагати в переговорах із замовником, встановлювати відносини з генеральним підрядником та субпідрядниками, які будують АЕС. Позивач повинен був сплатити нерезиденту «Bloomsbury Travel LTD» винагороду внаслідок продажу продукції незалежно від того, чи здійснюється вона на пряму або через третю компанію.

В результаті діяльності агента між позивачем та Закритим акціонерним товариством «Атомстройекспорт» (Російська федерація) 05.11.2003 укладений контракт №77-252/35300, відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов'язання виготовити, укомплектувати та поставити блочні трансформатори та інше допоміжне обладнання, яке призначене для експорту в республіку Індія для енергоблоків №1,2 АЕС «Куданкулам».

Надалі на підставі доповнення від 19.08.2005 №1 до контракту №77-252/35300 первинний обсяг поставки обладнання зменшився, при цьому трансформатор ОДЦ-417000/400-Т1 в кількості 7 одиниць був виключений із обсягу поставки в Закритого акціонерним товариства «Атомстройекспорт», а на підставі доповнення від 17.01.2006 №2 до контракту №77-252/35300 позивач поставив додатково узгоджене обладнання.

Як встановлено судом попередніх інстанцій, причиною виключення із обсягу поставки в Закритого акціонерного товариства «Атомстройекспорт» трансформатору ОДЦ-417000/400-Т1 в кількості 7 одиниць, стали зобов'язання цього товариства перед Міністерством фінансів Російської Федерації по лімітам грошових коштів на закупку в Україні (запропоновано поставити 7 блочних трансформаторів шляхом укладання відповідного договору із компанією ЗТР-Енеста (Австрія). Позивач та нерезидент «Bloomsbury Travel LTD» 23.01.2006 уклали додаткову угоду №2, якою виклали калькуляцію від 10.11.2003 до агентської угоди в новій редакції та врахували зміни, що відбулися.

Факт поставки позивачем трансформаторного обладнання Закритому акціонерному товариству «Атомстройекспорт» та ЗТР-Енеста для енергоблоків №1,2 АЕС «Куданкулам» в погодженому з покупцями обсязі, а також факт повної оплати покупцями поставленого обладнання сторонами не заперечувався.

Первинні документи за відповідними господарськими операціями позивача з нерезидентом «Bloomsbury Travel LTD», а саме агентська угода від 18.06.2003 та додатки до неї, акти виконаних робіт від 01.02.2006 та від 01.03.2006 до агентської угоди від 18.06.2003, платіжні доручення в іноземній валюті від 15.03.2006 №172, від 20.04.2006№264, від 06.07.2006 №480, від 20.07.2006 №524, від 15.08.2006 №598, від 30.08.2006 №634, від 28.09.2006 №742 містять всі необхідні реквізити.

Окрім того, питання дотримання вимог податкового та валютного законодавства при господарських взаємовідносинах з нерезидентом «Bloomsbury Travel LTD» за період з 01.01.2006 по 30.09.2009 були відображені в акті виїзної планової документальної перевірки позивача від 26.02.2007 за період з 01.07.2005 по 30.09.2006. Порушень податкового законодавства України за відповідними господарськими операціями податковим органом виявлено не було.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необґрунтованість посилань податкового органу на відсутність реєстрації нерезидента «Bloomsbury Travel Ltd» в офіційній інформаційній базі Великобританії, оскільки в матеріалах справи містить протилежна інформація.

Окрім того, як встановлено судами попередніх інстанцій, взаємовідносини позивача та компанії «Bloomsbury Travel LTD» пов'язані з господарською діяльністю позивача та були спрямовані на отримання ним прибутку, оскільки у зв'язку з відсутністю міждержавної угоди між Україною та Індією Публічне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор» як і будь-яке інше українське підприємство не може укладати прямі договори на постачання устаткування для АЕС в Індії.

Враховуючи викладене, висновок судів попередніх інстанцій про відсутність порушень позивачем податкового та валютного законодавства та наявності підстав для задоволення позовних вимог є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, та частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2014 по справі №0870/7446/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв