Справа № 826/6536/14
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6536/14 Головуючий у 1-й інстанції: Дегтярьова О.В. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

при секретарі Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Трейд» та Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.11.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Трейд» до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним дій та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним дій та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.11.2014 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 28 квітня 2014 року № 9 в частині нарахованого податку на додану вартість в сумі 28 818,75 грн. (в тому числі за основним платежем - 19 055, 00 грн., штрафними санкціями - 4 763,75 грн.).

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 28 квітня 2014 року № 2.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Представником позивача також подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в частині відмови.

Представник позивача підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволені позову та постановити нову в цій частині, якою задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Представник відповідача підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, з 10.02.2014р. по 12.03.2014р. працівниками ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Вектор-Трейд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2012р., за результатами якої складений Акт від 19.03.2014р. № 247/26-55-22-09/35760113.

В ході проведення вказаної документальної перевірки перевіряючим встановлені взаємовідносини ТОВ «Вектор-Трейд» з суб'єктом господарської діяльності - ТОВ «Торговельний будинок «Амстор» (ідентифікаційний код 35760113), згідно договору від 30.12.2010р. № 11498, за умовами якого передбачено, що Постачальник (ТОВ «Вектор-Трейд») зобов'язується поставляти товар на умовах СІР (рампа торгівельного центру в місці поставки - згідно замовлення Покупця), а Покупець (ТОВ «ТБ «Амстор»), в свою чергу, - прийняти товар та сплатити його вартість (п. 1.1 цього Договору).

Також, відповідно до умов п. 1.2 зазначеного Договору, Покупець зобов'язується надати маркетингові, рекламні, інформаційні послуги в порядку та згідно умов договору, а Постачальник зобов'язується своєчасно сплатити їх вартість.

При цьому, згідно п. 2.6 Договору, право власності на товар переходить до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін товарної та/або товарно-транспортної накладної, яка засвідчує факт (момент) передачі товару.

До перевірки були надані податкові накладні та акти приймання наданих послуг, в яких зазначено, що ТОВ «ТБ «Амстор» були надані послуги з організації просування товарів, розміщення товарів, збуту товарів, маркетингові послуги, рекламні послуги.

Разом з тим ТОВ «Вектор Трейд» до перевірки не надало документи, які б свідчили про фактичне надання названим контрагентом маркетингових послуг, зокрема: відсутній звіт про результати проведених досліджень (який має містити дані про проведенні дослідження: висновки, розрахунки необхідних показників фінансово-економічного розрахунку та визначення доцільності вкладення коштів у його розширення, матеріали проведеного аналізу конкуренції та оцінка рівня конкуренції, матеріали основних тенденцій розвитку ринку, динаміки зміни цін, асортимент продукції (товару), плани продажу, оцінка ризиків, фінансовий план, аналіз ефективності проекту, прогнозний рівень рентабельності, термін окупності проекту), та відсутній звіт про результати проведення послуг мерчандайзингу (який має містити в т.ч. плани-схеми де розміщувалась продукція, інформацію про обсяги продажу продукції, розрахунки вартості послуг, калькуляцію вартості робіт).

З урахуванням відсутності на підприємстві зазначених документів, та з урахуванням того, що після передачі товарів Покупцю (ТОВ «ТБ «Амстор»), перевіряєме підприємство вже фактично не було власником товарів щодо яких мали надаватися послуги, працівник ДПІ прийшов до висновку про відсутність у ТОВ «Вектор Трейд» правових підстав для включення до складу валових витрат (витрати на збут) за 2012 рік сум витрат на маркетингові послуги та послуги мерчандайзингу, всього в розмірі 494 880,00 грн., як таких, що документально не підтверджується та не пов'язані безпосередньо із господарською діяльністю підприємства. Одночасно, перевіряючи, з огляду на сформовані висновки щодо завищення ТОВ «Вектор Трейд» валових витрат по взаємовідносинам з ТОВ «ТБ «Амстор», прийшли до висновку про завищення позивачем розміру податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 284 530,00 грн. за місяці червень-грудень 2011 року та січень-листопад 2012 року, з тих самих підстав та по тих самих господарських операціях.

28 квітня 2014 року ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, на підставі зазначеного Акта перевірки, прийняла наступні, спірні у даній справі, податкові повідомлення-рішення (форми «Р»):

- за № 9, яким визначило ТОВ «Вектор-Трейд» до сплати суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 379 480,00 грн., в т.ч. 303 584,00 грн. - основний платіж, 75 896,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- за № 9, яким визначило ТОВ «Вектор-Трейд» до сплати суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 129 906,00 грн., в т.ч. 103 925,00 грн. - основний платіж, 25 981,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- за № 2, яким визначило ТОВ «Вектор-Трейд» до сплати суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 510,00 грн., в т.ч. 510,00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

Як встановлено судом першої інстанції, 30 грудня 2010 року між ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» (Покупець) і ТОВ «Вектор-Трейд» (Постачальник) був укладений письмовий договір за № 11498. За умовами цього Договору (п. 1.1) Постачальник зобов'язується поставляти товар на умовах СІР (рампа торгівельного центру в місці поставки - згідно замовлення Покупця), а Покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити його вартість відповідно до умов Договору. Товар, що підлягає поставці за цим Договором, визначається Специфікацією (Додаток № 3), яка є невід'ємною частиною цього Договору.

Зокрема, Постачальник зобов'язується прийняти від Покупця замовлення (Додаток № 1) на постачання товару та здійснити постачання товару на умовах СІР (в редакції ІНКОТЕРМС 2000) з вивантаженням товару на рампу в місці доставки, за адресою, вказаною в замовленні, своїми транспортними засобами та за свій рахунок. При цьому право власності на товар переходить до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін товарної та/або товарно-транспортної накладної, яка засвідчує момент передачі товару. Дата підписання накладної зазначається на штампі Покупця «приймання товару». В разі повернення товару право власності на товар переходить від Покупця до Постачальника в момент підписання товарної або товарно-транспортної накладної (п. 2.1 і п. 2.6 даного Договору).

Також, згідно п. 1.2 зазначеного Договору, Покупець зобов'язується надавати Постачальнику послуги в порядку та згідно умов, визначених у Додатку № 2, а Постачальник зобов'язується своєчасно сплатити їх вартість. Досліджуючи зміст умов вказаного Договору, суд не виявив в них положень щодо регулювання суті та виду послуг, які також є предметом зазначеного Договору, порядку, місця та способу надання послуг, вартості послуг, оформлення результатів наданих послуг, повноважень сторін, що виникають в процесі надання послуг, порядку і форми розрахунків за наданні послуги, порядку проведення перевірок стану якості та своєчасності надання послуг Виконавцем на місцях, тощо.

На підтвердження фактів надання ТОВ «ТБ «Амстор» послуг (маркетингових послуг та послуг мерчандайзингу), згідно договору від 30.12.2010р. № 11498, та проведення розрахунків за такі наданні послуги, позивач надав до суду копії наступних документів:

- актів здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.11.2012р. № АМ-0022743, від 30.11.2012р. № АМ-0022742, від 17.10.2012р. № АМ-0019946, від 30.09.2012р. № АМ-0018244, від 30.09.2012р. № АМ-0018243, від 30.09.2012р. № АМ-0019733, від 27.09.2012р. № АМ-0018026, від 27.09.2012р. № АМ-0018025, від 31.08.2012р. № АМ-0015924, від 01.08.2012р. № АМ-0015228, від 31.07.2012р. № Ам-0013723, від 19.07.2012р. № АМ-0013339, від 17.07.2012р. № Ам-0013258, від 05.07.2012р. № АМ-0012928, від 05.07.2012р. № АМ-0012929, від 30.06.2012р. № АМ-0011464, від 30.06.2012р. № АМ-0011463, від 31.05.2012р.№ АМ-0009325, від 30.04.2012р. № АМ-0006982, оформлених сторонами згідно договору від 30.12.2010р. № 11498 за результатами виконання Виконавцем (ТОВ «ТБ «Амстор») на користь Замовника (позивача) робіт (надання послуг) з розміщення товарів на палетах і на торцевих полицях за певними адресами в межах України, з розміщення товару постачальника в торгову мережу покупця при першому постачанні товару за певними адресами в межах України та з введення нового найменування за певними адресами в межах України. Зі змісту даних актів не вбачається за можливе встановити найменування та обсяг товарів, що підлягали розміщенню, його походження та особу-власника таких товарів, а також ідентифікувати об'єкти, де здійснювалося розміщення товарів. Місце складання вказаних актів - м. Донецьк;

- актів здачі-приймання послуг від 30.11.2012р. № АМ-0023768, від 30.11.2012р. № АМ-0023769, від 30.11.2012р. № 0023770, від 30.11.2012р. № 0023771, від 31.10.2012р. № АМ-0021405, від 31.10.2012р. № АМ-0021408, від 31.10.2012р. № 0021407, від 31.10.2012р. № 0021406, від 30.09.2012р. № АМ-0019019, від 30.09.2012р. № АМ-0019017, від 30.09.2012р. № АМ-0019018, від 30.09.2012р. № АМ-0019020, від 31.08.2012р. № АМ-0016743, від 31.08.2012р. № АМ-0016742, від 31.08.2012р. № АМ-0016740, від 31.08.2012р. № 0016741, від 31.07.2012р. № АМ-0014601, від 31.07.2012р. № АМ-0014602, від 31.07.2012р. № 0014603, від 30.06.2012р. № АМ-0012205, від 30.06.2012р. № АМ-0012206, від 30.06.2012р. № АМ-0012204, від 31.05.2012р. № АМ-0010157, від 31.05.2012р. № АМ-0010158, від 31.05.2012р. № АМ-0010159, оформлених сторонами за результатами надання Виконавцем (ТОВ «ТБ «Амстор») на користь Замовника (позивача) інформаційних послуг зі стимулювання збуту товарів згідно звітів (копії та/або оригінали яких суду не пред'явлені), а саме зазначається, що: Виконавцем здійснювався моніторинг споживчого попиту на товари Замовника, що їх він реалізує на ринках України, щотижня засобами телефонного зв'язку надавалися Замовникові рекомендації щодо управління запасами товарів, що постачаються Замовником Виконавцю, та коригування їх обсягів відповідно до попиту споживачів цільового товарного ринку, що його охоплює Виконавець своєю господарською діяльністю; Виконавець щодня телефоном надавав інформацію Замовнику про продаж товарів, що постачаються Замовником Виконавцю; Виконавцем здійснювався моніторінг та аналіз товарообігу Замовника, щотижня телефоном надавалися Замовникові рекомендації щодо його зростання; Виконавець щотижня телефоном надавав Замовникові рекомендації щодо поліпшення асортименту та пакування товарів, що постачаються Замовником Виконавцю; Виконавець щодня надавав Замовникові послуги мерчандайзингу щодо товарів, що постачаються Замовником Виконавцю; Виконавець щодня надавав Замовникові послуги з розміщення товарів, що постачаються Замовником Виконавцю, на полицях, поблизу проходів, у торговельному(их) залі(ах) Виконавця; Виконавець щодня надавав Замовникові послуги з розміщення товарів, що постачаються Замовником Виконавцю, на «острівках» у торговельному(их) залі(ах) Виконавця; Виконавець щодня надавав Замовникові послуги з розміщення товарів, що постачаються Замовником Виконавцю, біля кас у торговельному(их) залі(ах) Виконавця; Виконавець щотижня надавав Замовникові рекомендації щодо формування асортиментного переліку товарів, що постачаються Замовником Виконавцю. Місце складання вказаних актів - м. Донецьк;

- актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 26.09.2012р. № 0018010, від 29.08.2012р. № АМ-0015809, від 01.08.2012р. № 0014031, від 04.07.2012р. № АМ-0013075, від 20.06.2012р. № АМ-0011056, від 06.06.2012р. № АМ-0010853, від 09.05.2012р. № АМ-0008768, від 23.05.2012р. № АМ-0009122, оформлених сторонами за результатами надання Виконавцем (ТОВ «ТБ «Амстор») на користь Замовника (позивача) послуг з розміщення інформації про товар у друкованих виданнях Виконавця (без конкретизації таких друкованих видань). Місце складання вказаних актів - м. Донецьк;

- актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 06.08.2012р. № АМ-0015718, від 01.08.2012р. № АМ-0014341, від 31.07.2012р. № АМ-0014317, від 04.07.2012р. № АМ-0013429, від 20.06.2012р. № АМ-0012756, від 06.06.2012р. № АМ-0011163, від 21.05.2012р. № АМ-0008936, від 23.05.2012р. № АМ-0009942, від 31.05.2012р. № АМ-0009989, оформлених сторонами за результатами надання Виконавцем (ТОВ «ТБ «Амстор») на користь Замовника (позивача) послуг спрямованих на просування продукції Замовника (без конкретизації видів і найменувань таких послуг). Місце складання вказаних актів - м. Донецьк.

Однак, колегія суддів приходить до висновку про те, що зазначені первинні документи не підтверджують реальність здійснення спірних господарських операцій між позивачем та контрагентом ТОВ «ТБ «Амстор» у зв'язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав інших первинних і розрахункових документів, оформлених на підставі договору від 30.12.2010р. № 11498, зокрема: податкових накладних, звітів за результатами проведених наданих маркетингових послуг; оборотно-сальдові відомості по рахунку бухгалтерського обліку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», платіжних доручень та/або оригіналів виписок по особовому рахунку ТОВ «Вектор-Трейд» за відповідні періоди 2012 року з відомостями про перерахування ним коштів на користь Виконавця (ТОВ «ТБ «Амстор») за наданні послуги, а також зразків друкованих видань ТОВ «ТБ «Амстор» з відомостями про певну продукцію, документальних доказів відрядження посадової особи ТОВ «Вектор-Трейд» з міста Києва для міста Донецьк для прийняття результатів наданих послуг та підписання відповідних первинних документів, та жодних пояснень щодо наявності причин для їх відсутності не надав.

Додатково на обґрунтування своїх позовних вимог ТОВ «Вектор-Трейд» надало суду оригінали первинних документів, оформлених в ході здійснення поставок товарів на користь ТОВ «ТБ «Амстор» згідно договору від 30.12.2012р. № 11498, а саме: видаткових накладних, актів приймання продукції (товарів) за кількістю (або пересортицею) або з ціновими розбіжностями, товарних накладних, транспортних накладних

Однак, колегія суддів критично ставиться до даних документів, оскільки безпосередньо з їх змісту не вбачається причинно-наслідковий зв'язок між спірними господарськими операціями та наведеними первинними документами, оформленими (отриманими) ТОВ «Вектор-Трейд» в ході здійснення поставок товарів на адресу ТОВ «ТБ «Амстор», оскільки такі документи не містять жодних відомостей про надання ТОВ «ТБ «Амстор» будь-яких послуг на користь позивача.

Таким чином, позивачем не доведено факти здійснення господарських операцій з придбання та отримання результатів послуг (в т.ч. маркетингових, послуг мерчандайзингу, що значаться в актах наданих послуг)), передбачених п. 1.2 договору від 30.12.2010р. № 11498, належними первинними і розрахунковими документами, а тому відповідно, віднесення сум витрат по таких послугах до складу валових витрат і сум податку на додану вартість з вартості таких послуг (робіт) до складу податкового кредиту за звітні періоди 2011 і 2012 років, на підставі вище описаних документів, є безпідставним.

А тому, висновки Акта перевірки про завищення позивачем сум валових витрат та податкового кредиту на податок на додану вартість у розмірі 284 530 грн., понесених у зв'язку із взаємовідносинами з ТОВ «ТБ «Амстор», підтверджуються наявними матеріалами справи.

Однак, не приймаються як належні посилання відповідача, згідно висновків акта перевірки на встановлення фактів допущення ТОВ «Вектор-Трейд» порушень під час складання податкового розрахунку за формою № 1 ДФ за 3-ій квартал 2011 року та порушення вимог норми пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України, під час коригування сум податкового кредиту по окремим контрагентам, оскільки з тексту цього Акта перевірки позивача не вбачається суть та вид такої помилки та коригувань показників податкового кредиту.

В розумінні пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), який набрав чинності 01 січня 2011 року, «витрати» - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Об'єкт оподаткування цим податком визначений у ст. 134 ПК України.

Відповідно до п 138.1 ст. 138 цього Кодексу, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Одночасно нормою абз. 1 п. 138.2 ст. 138 ПК України, встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати валові витрати у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, валові витрати. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Крім того, в розумінні пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України, встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, перелік яких наведений у п. 201.1 ст. 201 ПК України. Правовий статус податкової накладної закріплений в положеннях норм ст. 201 цього Кодексу.

Крім того, зокрема, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби (п. 201.2 ст. 201 ПК України), а саме - Порядком заповнення податкової накладної, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011р. № 1379, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за № 1333/20071, (який набрав чинності 16 грудня 2011 року та втратив чинність 01 березня 2014 року).

Виходячи з аналізу наведених норм в сукупності, ПК України, визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це відсутність зв'язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб'єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 996-ХІV (в редакції на момент спірних правовідносин)(далі - Закон № 996-ХІV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону № 996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, згідно норм до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704, (в редакції на момент спірних правовідносин)(далі - Положення) яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), «господарські операції» - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Аналіз викладених норм Закону № 996-ХІV та норм Положення свідчить про те, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011р. № 742/11/13-11.

Заперечуючи спірні податкове повідомлення-рішення від 28.04.2014р. № 9 в частині нарахованої суми податку на додану вартість у розмірі 23 818, 75 грн. та податкового повідомлення-рішення від 28.04.2014р. № 2 позивач не наводить пояснень щодо неправомірності висновків відповідача в цих частинах. Разом з тим, зі сторони відповідача жодних нормативно та документально обґрунтованих заперечень, додаткових документів - матеріалів перевірки у вигляді первинних документів (податкових накладних), податкової звітності з податку на додану вартість та податкового розрахунку форми № 1-ДФ, що підтверджують факт виявлення порушення норми пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України та порушення порядку заповнення податкового розрахунку форми № 1-ДФ, до суду пред'явлено не було.

В силу норми пп. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України, яка кореспондується з наведеними вище положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, встановлено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Що ж до решти позовних вимог позивача, які не пов'язані із скасуванням податкових повідомлень-рішень, то суд не вбачає правових підстав для їх задоволення, оскільки згідно тексту позовної заяви ТОВ «Вектор-Трейд» заявлені позовні вимоги про визнання протиправних дій ДПІ (без конкретизації таких дій) , що фактично зводяться до оскарження висновків акта перевірки, та відповідно, дублюють позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень від 28.04.2014р.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення від 24.03.2014р. № 9 в частині нарахованого грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 28 818,75 грн. (в тому числі за основним платежем - 19 055, 00 грн., штрафними санкціями - 4 763,75 грн.) та від 28.04.2014р. № 2, винесенні Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з порушенням вимог чинного законодавства.

За таких обставин, апеляційні скарги є необґрунтованими, їх доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Трейд» та Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.11.2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: А.Ю. Коротких

О.Г. Хрімлі

Повний текст ухвали виготовлений 06.02.2015 року.

.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.