Справа № 2а-5980/10/0670
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-5980/10/0670 Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Бабенка К.А.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Житомирський маслозавод» на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року у справі за адміністративним позовом Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області до публічного акціонерного товариства «Житомирській маслозавод» про стягнення фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2010 року Державна податкова інспекція у м. Житомирі звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Житомирській маслозавод» про стягнення фінансових санкцій на суму 22 501,10 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.10.2010 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що рішення про застосування фінансових санкцій не скасовані у встановленому порядку, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 458,52 грн. При цьому посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошував на необґрунтованості висновків суду про правомірність рішень, що стали підставою для стягнення коштів, оскільки останні були оскаржені в судовому порядку.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2011 року апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Житомирській маслозавод» залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.02.2014 року касаційну скаргу ПАТ «Житомирській маслозавод» задоволено частково - ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2011 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2014 року апеляційну скаргу ПАТ «Житомирській маслозавод» залишено без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 21.09.2010 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.12.2014 року частково задоволено касаційну скаргу ПАТ «Житомирській маслозавод» - скасовано ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2014 року, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що Київським апеляційним адміністративним судом не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи копіям судових рішень у справах №2а-7709/09/0670 та №2а-7708/09/0670, оскільки наявність їх тексту в Єдиному державному реєстрі судових рішень свідчить про достовірність їх ухвалення.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2015 року справу №2а-5980/10/0670 прийнято до провадження та призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 03.02.2015 року.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалась у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити повністю, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову суду.

При ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення до суду у Відповідача існувала непогашена заборгованість зі сплати штрафних (фінансових) санкцій згідно рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 05.11.2009 року № та № у розмірі 2 931,40 грн. та 19 569,70 грн. відповідно.

Зі змісту наявного у матеріалах справи акту ДПІ у м. Житомирі від 23.10.2009 року №7018/23-1/00182863/0110 «Про результати планової виїзної перевірки ВАТ «Житомирський маслозавод» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01.01.2008 року по 30.06.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 30.06.2009 року» вбачається, що штрафні (фінансові) санкції були накладені на Позивача за порушення п.п. 1, 2, 5 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та пп. 2.11, п.п. 3.1, 3.2 затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції.

Приписи ст. 25 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначають, що суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

З наведеного випливає, що суд першої інстанції, встановивши, що у встановленому законом порядку суми фінансових санкцій, визначених у рішеннях від 05.11.2009 року № та №, Відповідачем перераховано не було, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Однак, таке твердження суду першої інстанції є передчасним з огляду на наступне.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.05.2010 року у справі №2а-7709/09/0670 частково задоволено позовні вимоги ВАТ «Житомирській маслозавод» - визнано нечинним та скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 05.11.2009 року № в сумі 2 931,40 грн. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2010 року постанову суду першої інстанції скасовано й ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено. Разом з тим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.11.2012 року скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2010 року та залишено в силі рішення суду першої інстанції.

Крім того, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.07.2010 року у справі №2а-7708/09/0670 задоволено позов ВАТ «Житомирській маслозавод» та, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 05.11.2009 року № в частині застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 19 111,18 грн. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2011 року апеляційну скаргу ДПІ у м. Житомирі повернуто останній у зв'язку з не усуненням недоліків, викладених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху. Зазначені ухвали у касаційному порядку не оскаржувалися.

Згідно ч. 3 ст. 254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Приписи ч. 5 ст. 254 КАС України визначають, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

З наведеного випливає, що з 29.11.2012 року та з 10.03.2011 року відповідно були скасовані підстави для стягнення з Відповідача адміністративно-господарських санкцій у розмірі 22 501,10 грн.

Разом з тим, судовою колегією враховується, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції виконують такі функції, зокрема, забезпечують застосування та своєчасне стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами.

Як було встановлено раніше та не заперечується Апелянтом, сума штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 458,52 грн., обґрунтованість якою була підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, підлягає стягненню з ПАТ «Житомирській маслозавод».

Таким чином, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з Відповідача всієї заявленої у позовних вимогах суми, а тому вважає за необхідне скасувати постанову суду та прийняти нову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити повністю, а постанову суду - скасувати.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Житомирській маслозавод» - задовольнити повністю.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року у справі за адміністративним позовом Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області до публічного акціонерного товариства «Житомирській маслозавод» про стягнення фінансових санкцій - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Житомирській маслозавод» (10019, м. Житомир, вул. Івана Гонти, 4, ) суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 458 (чотириста п'ятдесят вісім) гривень 52 коп. в дохід державного бюджету в особі Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

К.А. Бабенко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Бабенко К.А