Справа № 803/95/13-а
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 р. Справа № 876/5131/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю представника позивача: Павлява І.В. та Богдана А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції Волинської області та Волинського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в інтересах держави в особі Державної фінансової інспекції Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2013 року у справі за позовом Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Державної фінансової інспекції у Волинській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та визнання частково протиправною та скасування вимоги від 05 грудня 2012 року № 03-060-14-14/8583,-

В С Т А Н О В И Л А:

21.01.2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дій щодо включення у акт ревізії від 06 листопада 2012 року № 060-28/022 (висновок на заперечення на акт ревізії від 04 грудня 2012 року) висновків: про визнання договорів поставки по закупівлі солі технічної в Товариства з обмеженою відповідальністю (далі по тексту ТзОВ) «Кам'яне сузір'я», ТзОВ «Арніка», ТзОВ «Патріот», ТзОВ «Гран Трейд» такими, що суперечать ст.2 Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01 червня 2010 року № 2289-VI; про збільшення закупівельних цін на сіль технічну по зазначених постачальниках у порівнянні з ціною, визначену договором поставки від 14 січня 2011 року № 6, укладеного ТзОВ «Артемсіль-Регіони-СК»; про заподіяні збитки на суму 802 669,84 грн. Також позивач просив зобов'язати відповідача виключити ці висновки з акта ревізії (висновку на заперечення на акт ревізії від 04 грудня 2012 року), визнати протиправним та скасування пункт 6 вимоги від 05 грудня 2012 року № 03-060-14-14/8583.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що пунктом 6 вимогу від 05 грудня 2012 року № 03-060-14-14/8583 підприємство зобов'язано відшкодувати проведення зайвих виплат коштів на загальну суму 802 669,84 грн. внаслідок придбання солі по завищених цінах внаслідок розірвання договору із ТзОВ «Артемсіль-Регіони СК» від 14 січня 2011 року № 6 та придбання солі по завищених цінах за укладеними без проведення процедур закупівлі договорами із ТзОВ «Кам'яне сузір'я» від 05 жовтня 2011 року № 172, ТзОВ «Патріот» від 05 жовтня 2011 року №140, ТзОВ «Арніка» від 06 жовтня 2011 року № 144, ТзОВ «Гран Трейд» від 05 жовтня 2011 року № 2011-05с/145. Вважає такі дії відповідача упередженими, безпідставними, необґрунтованими і незаконними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2013 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 6 вимоги Державної фінансової інспекції у Волинській області від 05 грудня 2012 року № 03-060-14-14/8583 щодо відшкодування проведення зайвих виплат коштів на загальну суму 802 669,84 грн. внаслідок розірвання договору із ТзОВ «Артемсіль-Регіони-СК» від 14 січня 2011 року № 6 та придбання солі за завищеними цінами по укладених без проведення процедур закупівлі договорах із ТзОВ «Кам'яне сузір'я» від 05 жовтня 2011 року № 172, ТзОВ «Патріот» від 05 жовтня 2011 року №140, ТзОВ «Арніка» від 06 жовтня 2011 року № 144, ТзОВ «Гран Трейд» від 05 жовтня 2011 року № 2011-05с/145. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач та Волинський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в інтересах держави в особі Державної фінансової інспекції Волинської області постанову оскаржили, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подали апеляційні скарги, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просять оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.

В апеляційній скарзі покликаються на те, що роботи по експлуатаційному утриманню автодоріг, замовником яких виступає Служба автомобільних доріг у Волинській області, фінансується за рахунок коштів державного бюджету, включення до актів виконаних робіт по зимовому утриманню автодоріг вартості солі технічної по завищених цінах, призвело до завищення вартості виконаних робіт, оплачених Службою автомобільних доріг у Волинській області та нанесення збитків державному бюджету.

У ході апеляційного розгляду представники позивача Богдан А.Ю. та Павлів І.В. надали пояснення та просять відхилити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає за необхідне їх відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ДП «Волинський облавтодор» про визнання протиправним та скасування пункту 6 вимоги від 05 грудня 2012 року № 03-060-14-14/8583 щодо відшкодування проведення зайвих виплат коштів на загальну суму 802 669,84 грн. внаслідок розірвання договору із ТзОВ «Артемсіль-Регіони СК» від 14 січня 2011 року № 6 та придбання солі по завищених цінах по укладених без проведення процедур закупівлі договорах із ТзОВ «Кам'яне сузір'я» від 05 жовтня 2011 року № 172, ТзОВ «Патріот» від 05 жовтня 2011 року №140, ТзОВ «Арніка» від 06 жовтня 2011 року № 144, ТзОВ «Гран Трейд» підлягають задоволенню повністю.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання протиправними висновків, включених до акта ревізії, так само як і про зобов'язання відповідача виключити ці висновки з акта ревізії (висновку на заперечення на акт ревізії).

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що з 14 серпня 2012 року по 06 листопада 2012 року ДФІ у Волинській області було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «Волинський облавтодор» за період з 01 липня 2010 року по 30 червня 2012 року за результатами якої було складено Акт від 06 листопада 2012 року № 060-28/022 (а.с.14-24). 23 листопада 2012 року ДП «Волинський облавтодор» було подано до ДФІ у Волинській області письмові заперечення на акт ревізії (а.с.25-30). Висновком ДФІ у Волинській області від 04 грудня 2012 року заперечення на акт ревізії відхилено (а.с.31-41).

Ревізією, зокрема, за результатами проведених у 2010 році конкурсних торгів із закупівлі за державні кошти солі технічної встановлено, що 14 січня 2011 року ДП «Волинський облавтодор» із ТзОВ «Артемсіль Регіони-СК» укладено договір № 6 (а.с.49-53). Перевіркою виконання умов укладеного договору виявлено, що згідно з умовами договору постачальник зобов'язувався поставити сіль технічну у кількості 7 000 т на суму 1 879 640,00 грн. (за ціною 268,52 грн. за 1 тонну), без врахування транспортних витрат. Поставка здійснюється партіями на підставі заявок, термін дії яких становить 15 календарних днів.

Позивач подавав заявки 01 серпня, 26 вересня та 04 жовтня 2011 року на поставку солі технічної (62 вагони). За період з 14 січня 2011 року по 04 жовтня 2011 року поставки солі ТзОВ «Артемсіль Регіони-СК» не здійснювалися.

Відповідно до додаткової угоди від 04 жовтня 2011 року № 1 до договору від 14 січня 2011 року № 6 вказаний договір було розірвано у зв'язку із тим, що постачальник не може виконати заявки впродовж вересня-жовтня 2011 року через відсутність рухомого складу залізниці для перевезення солі технічної. Сторони домовилися про розірвання договору від 14 січня 2011 року № 6 без пред'явлення санкцій жодній із сторін. Документального підтвердження факту неможливості перевезення солі через відсутність рухомого складу залізниці не надано (а.с.18-19).

Встановлені ревізією обставини підтверджуються копіями договору від 14 січня 2011 року № 6, додаткової угоди від 04 жовтня 2011 року № 1, рознарядок (а.с.49-51, 76-82).

За правилами статті 181 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що даний договір вважається неукладеним, неіснуючим з 14 січня 2011 року у зв'язку з недотриманням істотних умов. Відповідно до частини восьмої статті 181 Господарського кодексу України договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся) у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору. Разом з тим, сторони досягли згоди щодо його істотних умов, свідченням чого є його підписання та скріплення печатками. Доказів визнання його недійсним у судовому порядку суду також не надано, так само як і визнання додаткової угоди недійсною. А тому відповідно до договору з дати підписання виникають взаємні права та обов'язки, які припинилися у зв'язку із укладанням додаткової угоди 04 жовтня 2011 року. Суд також вважає, що відсутність документального підтвердження неможливості виконання договору поставки не змінює юридичні наслідки, що обумовлені розірванням договору. Не впливає на недійсність такої додаткової угоди відсутність її реєстрації у діловодстві підприємства, оскільки такі наслідки не визначені чинним законодавством.

На зауваження відповідача, висловлені в Акті ревізії стосовно проведення закупівель солі технічної, поставка якої здійснювалася упродовж четвертого кварталу 2011 року - першого кварталу 2012 року, суд вважає за необхідне вказати на таке.

Як встановлено ревізією за даними довідки про зміни до плану використання бюджетних коштів та не заперечується позивачем, ДП «Волинський облавтодор» на 2011 рік виділено кошти спеціального фонду бюджету за КПККВ 311020 «Розвиток мережі і утримання автомобільних доріг загального користування» на придбання обладнання і предметів довгострокового користування, в тому числі придбання дорожньої техніки та обладнання відповідно до пункту 3 Порядку та умов надання у 2011 році державних гарантій за зобов'язаннями Державної служби автомобільних доріг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 червня 2011 року № 634 (запозичення використовуються для фінансування будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування і придбання дорожньої техніки для дочірніх підприємств ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»).

Доведеним планом використання бюджетних коштів на 2011 рік для ДП «Волинський облавтодор» передбачалося фінансування капітальних видатків за спеціальним фондом у сумі 4 181 000,00 грн. (а.с.147). Довідкою про зміни до плану використання бюджетних коштів на 2011 рік капітальні видатки з державного бюджету зменшено на 261 800,00 грн. (а.с.150). Зазначені кошти у сумі 3 919 200,00 грн. використані на придбання дорожньої техніки та обладнання (а.с.151). Фінансування цих видатків розпочалося 12 травня 2011 року та закінчилося 07 жовтня 2011 року, кошти використано у повному обсязі 20 жовтня 2011 року, про що свідчить довідка про рух коштів на рахунку (а.с.152).

Відповідно до плану державних закупівель на 2011 рік за державні кошти позивачем заплановано придбання дорожньої техніки, сіль технічну заплановано придбавати за кошти підприємства (а.с.155-157).

Згідно з пунктом 27 частини першої статті 1 Закону України від 01 червня 2010 року № 2289-VI «Про здійснення державних закупівель» (далі-Закон № 2289-VI) розпорядниками державних коштів є органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, інші органи, установи, організації, визначені Конституцією та іншими актами законодавства України, а також установи чи організації, утворені у встановленому порядку органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим чи органами місцевого самоврядування та уповноважені на отримання державних коштів, взяття за ними зобов'язань і здійснення платежів, а також підприємства та їх об'єднання.

Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону № 2289-VI державні кошти - кошти Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, кошти Національного банку України, державних цільових фондів, Пенсійного фонду України, кошти загальнообов'язкового державного соціального страхування, кошти загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, кошти загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, кошти, передбачені Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", кошти установ чи організацій, утворених у встановленому порядку органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями чи органами місцевого самоврядування, кошти державних та місцевих фондів, кошти державного оборонного замовлення, кошти державного замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб, кошти державного матеріального резерву, кошти Аграрного фонду, кошти Фонду соціального захисту інвалідів, кошти, які надаються замовникам під гарантії Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування за кредитами, позиками, які надаються іноземними державами, банками, міжнародними фінансовими організаціями або на умовах співфінансування разом з іноземними державами, банками, міжнародними фінансовими організаціями, кошти підприємств та їх об'єднань.

Пунктом 21 статті 1 Закону № 2289-VI визначено, що підприємствами є підприємства, утворені в установленому порядку органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим чи органами місцевого самоврядування та уповноважені на отримання державних коштів, взяття за ними зобов'язань і здійснення платежів, у тому числі державні, казенні, комунальні підприємства, а також господарські товариства, у статутному капіталі яких державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків, їх дочірні підприємства, а також підприємства, господарські товариства, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків належить державним, у тому числі казенним, комунальним підприємствам та господарським товариствам, у статутному капіталі яких державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків, об'єднання таких підприємств (господарських товариств);

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ДП «Волиньоблавтодор» є підприємством державної форми власності, що підпорядковане ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Отже, кошти позивача є державним коштами у розумінні пункту 4 статті 1 Закону № 2289-VI.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2289-VI він застосовується до всіх замовників та закупівель товарів, робіт і послуг, які повністю або частково здійснюються за рахунок державних коштів, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 100 тисяч гривень, а робіт - 300 тисяч гривень.

Фінансування коштів за даними рахунку 48 «Цільове використання» станом на 02 жовтня проведено у сумі 3 594 200,00 грн. Згідно з платіжним дорученням від 30 вересня 2011 року № 4 ДП «Волинський облавтодор» було перераховано ТзОВ «Київський механічний завод «Магістраль» кошти у сумі 70 000,00 грн. за дорожню техніку, придбану за рахунок бюджетної підтримки. Як слідує з листа ГУДКСУ у Волинській області від 10 грудня 2012 року № 09-09/424-8188 (а.с.89), реєстри бюджетних та фінансових зобов'язань від 30 вересня 2011 року № 4 взято на облік. Останній транш бюджетних коштів у сумі 325 000,00 грн. надійшов 07 жовтня 2011 року (а.с.152).

03.10.2011 року набрав чинності Закон України від 08 липня 2011 року № 3681-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань державних закупівель».

Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону № 2289-VI зі змінами від 07 липня 2011 року під державними коштами слід розуміти кошти Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, кошти Національного банку України, державних цільових фондів, Пенсійного фонду України, кошти загальнообов'язкового державного соціального страхування, кошти загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, кошти загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, кошти, передбачені Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", кошти установ чи організацій, утворених у встановленому порядку органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями чи органами місцевого самоврядування, кошти державних та місцевих фондів, кошти державного оборонного замовлення, кошти державного замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб, кошти державного матеріального резерву, кошти Аграрного фонду, кошти Фонду соціального захисту інвалідів, кошти, які надаються замовникам під гарантії Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування за кредитами, позиками, які надаються іноземними державами, банками, міжнародними фінансовими організаціями або на умовах співфінансування разом з іноземними державами, банками, міжнародними фінансовими організаціями.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про здійснення державних закупівель» із змінами від 07 липня 2011 року цей Закон застосовується до підприємств, визначених у пункті 21 частини першої статті 1 цього Закону, у разі якщо підприємства відповідають хоча б одній з таких ознак: 1) підприємство користується податковою пільгою, передбаченою податковим, митним законодавством України, - протягом користування такою пільгою; 2) підприємство відповідно до закону звільнено від обов'язку сплачувати заборгованість перед бюджетами, за єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за зобов'язаннями перед фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування - протягом календарного року від дати такого звільнення; 3) отримує пряму або опосередковану бюджетну підтримку, в тому числі у вигляді компенсації частини витрат або відшкодування відсотків за кредитами, - протягом календарного року від дати одержання бюджетної підтримки.

Порівняння редакцій Закону № 2289-VI дає підстави для таких висновків: підприємства, визначені в пункті 21 частини першої статті 1 Закону зі змінами, які є розпорядниками державних коштів, здійснюють закупівлю товарів, робіт чи послуг за рахунок цих коштів у порядку, встановленому цим Законом. Крім цього, згідно з частиною першою статті 2 Закону зі змінами, порядок, встановлений цим Законом поширюється також на закупівлі товарів, робіт і послуг за рахунок коштів підприємств, у разі якщо підприємства відповідають хоча б одній з ознак, визначених частиною першою статті 2 Закону.

Отже, на думку суду, підприємства, які на підставах, в порядку і в спосіб, визначені бюджетним законодавством, одержують кошти з Державного та/або місцевого бюджету в якості бюджетної підтримки, незалежно від способу такої підтримки, повинні здійснювати закупівлі відповідно до Закону зі змінами протягом календарного року від дати одержання бюджетної підтримки. У цьому випадку перебіг строку (календарного року) починається з наступного дня за днем одержання підприємством на свій рахунок першого платежу в рамках надання відповідного виду бюджетної підтримки.

Таким чином, відповідно до зазначеної норми з дати отримання бюджетної підтримки (у випадку із позивачем - з 12 травня 2011 року) та до кінця календарного року до ДП «Волиньоблавтодор» застосовується Закон України «Про здійснення державних закупівель». За таких обставин не має істотного значення час використання коштів, які отримав позивач як бюджетну підтримку (до чи після набрання чинності Законом України від 08 липня 2011 року № 3681-V), та її цільове призначення (на які цілі заплановане її використання). Виходить, що з 01 січня 2011 року по 02 жовтня 2011 року позивач відповідно до пунктів 4, 21 статті 1, статті 2 Закону № 2289-VI був зобов'язаний застосовувати визначені процедури закупівель, а з 03 жовтня 2011 року по 31 грудня 2011 року він міг бути звільнений від такого порядку лише у тому випадку, якщо у 2011 році не отримував бюджетну підтримку. Разом з тим, позивач не заперечує, що отримав бюджетну підтримку, а тому до кінця року він підпадає під дію Закону України «Про здійснення державних закупівель» і повинен здійснювати закупівлі відповідно до цього Закону протягом календарного року від дати одержання підтримки. При цьому у Законі № 3681-V не вказано, що ці норми діють виключно на кошти, виділені як бюджетна підтримка.

Зазначена позиція викладена також у листі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 17 листопада 2011 року № 3302-25/14028-8. Суд зауважує, що відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого Указом Президента України від 31 травня 2011 року № 634/2011, Мінекономрозвитку України відповідно до покладених на нього завдань формує та реалізовує державну політику у сфері державних закупівель, зокрема, надає роз'яснення щодо застосування законодавства у сфері державних закупівель.

З огляду на викладене, розірвавши 04 жовтня 2011 року договір з ТзОВ «Артемсіль Регіони-СК», позивач як такий, що відповідає визначеним частиною першою статті 2 Закону ознакам, при закупівлі товарів (послуг) за рахунок коштів підприємства був зобов'язаний здійснити закупівлю солі технічної відповідно до Закону № 2289-VI (зі змінами).

Однак, як встановлено актом ревізії від 06 листопада 2012 року № 060-28/022, 05-06 жовтня 2011 року позивач уклав договори на поставку солі технічної з чотирма постачальниками: ТзОВ «Кам'яне сузір'я», ТзОВ «Патріот», ТзОВ «Арніка», ТзОВ «Гран Трейд», без дотримання вимог Закону № 2289-VI (зі змінами), що є порушенням (а.с.21-22).

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи (договори від 05 жовтня 2011 року № 172, від 05 жовтня 2011 року № 140, від 05 жовтня 2011 року № 2011-05С, від 06 жовтня 2011 року № 144 - а.с.55-70).

За вказаними договорами позивач придбав сіль технічну в кількості 5 790,95 т на суму 2 358 080,42 грн. (у ТзОВ «Кам'яне сузір'я» - 1 952,1 т на суму 917 494,82 грн. за ціною 470,00 грн. за тонну; у ТзОВ «Патріот» 2 009 т на суму 771 456,00 грн. за ціною 384,00 грн. за тонну; у ТзОВ Арніка» 1 144,85 т на суму 412 146,00 грн. за ціною 360,0 грн. за тонну; у ТзОВ «Гран Трейд» 685 т на суму 213 815,00 грн., з них 347 т за ціною 342,00 грн. за тонну та 338 т за ціною 408,00 грн.

Закон України «Про здійснення державних закупівель» забезпечує можливість вибору найоптимальніших умов постачання та забезпечення раціонального та ефективного використання коштів. Разом з тим, суд вважає, що порівняння цін за договорами позивача від 05-06 жовтня 2011 року із відпускними цінами виробника ДП «Артемсіль» (а.с.118) є безпідставним, оскільки поставка товару позивачу безпосередньо виробником не здійснювалася.

Водночас, з листа ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» слідує, що дочірніми підприємствами компанії закупівля солі на осінньо-зимовий період проводилась за ціною 360,00-520,00 грн. за тонну. Ринкова вартість є також значно вищою, по що свідчать звіти Державного підприємства «Зовнішторгвидав України» (а.с.85-88).

Також відсутні підстави для порівняння цін на сіль технічну за договорами поставки із ТзОВ «Кам'яне сузір'я», ТзОВ «Патріот», ТзОВ «Арніка», ТзОВ «Гран Трейд» із цінами за договором із ТзОВ «Артемсіль Регіони-СК», оскільки взаємні зобов'язання сторін за таким договором припинено у зв'язку із його розірванням, виконання за договором не здійснювалося.

Відтак, визначення збитків підприємства у сумі 802 669,84 грн. здійснено ДФІ у Волинській області необґрунтовано (а.с.117). Суд погоджується із твердженнями позивача, що такі розрахунки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, не відповідають нормам Цивільного, Господарського кодексів України та Закону України «Про ціни і ціноутворення»: ціни на такий товар є вільними, державні фіксовані чи регіональні граничні ціни на сіль технічну ні Кабінетом Міністрів України, ні Державною службою автомобільних доріг України, ні іншими уповноваженими органами у 2011-2012 роках не встановлювалися (а.с.188-203). Відсутні підстави стверджувати, що закупівля здійснювалася за збільшеними цінами. З огляду на надані позивачем докази закупівельні ціни у четвертому кварталі 2011 року-першому кварталі 2012 року за укладеними позивачем договорами відповідали середньоринковим та не перевищували максимального показника, зафіксованого у відповідному періоді. Доказів протилежного відповідач не надав.

Згідно із пунктами 7 статті 10 Закону № 2939-XII (зі змінами) органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

05 грудня 2012 року пред'явлено письмову вимогу № 03-060-14-14/8583 про усунення виявлених ревізією порушень (а.с.42-49). Пунктом 6 вимоги зобов'язано ДП «Волинський облавтодор» відшкодувати проведення зайвих виплат коштів на загальну суму 802 669,84 грн. внаслідок розірвання договору із ТзОВ «Артемсіль-Регіони СК» від 14 січня 2011 року № 6 та придбання солі за завищеними цінами по укладених без проведення процедур закупівлі договорах із ТзОВ «Кам'яне сузір'я» від 05 жовтня 2011 року № 172, ТзОВ «Патріот» від 05 жовтня 2011 року № 140, ТзОВ «Арніка» від 06 жовтня 2011 року № 144, ТзОВ «Гран Трейд» від 05 жовтня 2011 року № 2011-05с/145, в тому числі в порядку цивільного судочинства (а.с.43).

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що позовні вимоги ДП «Волинський облавтодор» про визнання протиправним та скасування пункту 6 вимоги від 05 грудня 2012 року № 03-060-14-14/8583 щодо відшкодування проведення зайвих виплат коштів на загальну суму 802 669,84 грн. внаслідок розірвання договору із ТзОВ «Артемсіль-Регіони СК» від 14 січня 2011 року № 6 та придбання солі по завищених цінах по укладених без проведення процедур закупівлі договорах із ТзОВ «Кам'яне сузір'я» від 05 жовтня 2011 року № 172, ТзОВ «Патріот» від 05 жовтня 2011 року №140, ТзОВ «Арніка» від 06 жовтня 2011 року № 144, ТзОВ «Гран Трейд» підлягають задоволенню повністю.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дій ДФІ у Волинській області по відображенню в акті ревізії (висновку по розгляду заперечення на акт ревізії) висновків про визнання договорів поставки по закупівлі солі технічної в ТзОВ «Кам'яне сузір'я», в ТзОВ «Патріот», в ТзОВ «Арніка», в ТзОВ «Гран Трейд» такими, що суперечать статті 2 Закону України «Про здійснення державних закупівель»; висновків про збільшення закупівельних цін на сіль технічну по вказаних постачальниках в порівнянні з ціною на сіль технічну, визначену договором поставки від 14 січня 2011 року № 6, укладеним з ТзОВ «Артемсіль Регіони-СК»; висновків про заподіяні збитки на суму 802 669,84 грн., колегія суддів зазначає.

Відповідно до частини шостої статті 2 Закону № 2939-ХІІ порядок проведення державною контрольно-ревізійною службою державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (назва із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 2011 року № 968, далі - Порядок № 550) визначає процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 550 інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Під фінансово-господарською діяльністю об'єкта контролю розуміється сукупність рішень, дій та операцій, які об'єкт контролю приймає та здійснює в частині володіння, використання та розпорядження фінансовими ресурсами, необоротними та іншими активами.

За результатами ревізії особами, що проводили ревізію, складається акт ревізії - документ, який фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта (абзац 1 пункту 3 Порядку № 550).

Пунктом 35 Порядку № 550 встановлено, що акт ревізії містить вступну частину, в якій зазначаються підстава для проведення ревізії, тема ревізії, повна назва об'єкта контролю, його місцезнаходження, відомості про організаційно-правову форму та форму власності, дати початку і закінчення ревізії, період, який підлягав ревізії, перелік посадових осіб контролюючого органу та залучених спеціалістів, що проводили ревізію, перелік посадових осіб, які відповідали за фінансово-господарську діяльність об'єкта контролю у період, що підлягав ревізії; констатуючу частину, в якій наведено інформацію про результати ревізії в розрізі кожного питання програми із зазначенням, за який період, яким способом (вибірковим, суцільним) та за якими документами перевірено ці питання, а також висновок про наявність або відсутність порушень законодавства. Виявлені допущені об'єктом контролю порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції контролюючого органу, фіксуються в констатуючій частині акта ревізії з обов'язковим посиланням на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які порушено, та зазначенням винних у їх допущенні осіб.

Таким чином, за наявності у ревізорів висновків щодо порушення об'єктом контролю вимог законодавства, ревізори зобов'язані викласти такі висновки у акті ревізії. Із наведеного випливає, що висновки, викладені в акті ревізії, яким оформлюються результати її проведення, ревізор робить за власним баченням обставин, що перевіряються та дає їм відповідну оцінку. А отже, висновки в акті ревізії є особистою думкою ревізора, не має обов'язкового характеру та не створюють для позивача будь-яких правових наслідків.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції Волинської області та Волинського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в інтересах держави в особі Державної фінансової інспекції Волинської області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2013 року у справі №803/95/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний