Справа № 816/4407/14
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 р.Справа № 816/4407/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Прокурора міста Полтави на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2014р. по справі № 816/4407/14

за позовом Прокуратура міста Полтави

до Полтавської міської ради треті особи Приватне підприємство "Полтавська аграрно-продовольча компанія" , Комунальне підприємство "Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця Полтавської міської ради" , Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради Полтавської області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

07 листопада 2014 року Прокурор міста Полтави звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської міської ради (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, а саме - вжити заходів щодо звільнення земельної ділянки площею 79 кв. м, вартістю 46057 грн, кадастровий номер :15:003:0453, що розташована на перехресті вулиць Жовтневої та Котляревського у місті Полтаві, шляхом демонтажу тимчасових споруд.

Полтавський окружний адміністративний суд ухвалою від 09 грудня 2014 року провадження у справі закрив на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Роз'яснив прокуророві право звернутися із вказаним позовом до Господарського суду Полтавської області в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Прокурор міста Полтави подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповністю з'ясовано обставини справи, не надано належної оцінки доказам, а тому рішення прийнято передчасно. Крім того, судом прийнято помилковий висновок щодо підсудності справи господарському суду.

У відповідності до положень ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу розміщення тимчасових споруд на перехресті вулиць Жовтневої та Котляревського у місті Полтаві, зокрема демонтажу Полтавською міською радою вказаних тимчасових споруд, які належать Приватному підприємству "Полтавська аграрно-продовольча компанія" із земельної ділянки площею 79 кв. м, вартістю 46057 грн, кадастровий номер :15:003:0453.

Приймаючи рішення про закриття провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, що виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 цього Кодексу, означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.

Необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору.

Наявність у суб'єкта владних управлінських функцій означає, що він наділений адміністративною правосуб'єктністю, яка реалізується через певний обсяг конкретних прав і обов'язків (повноважень), необхідних для здійснення управлінської діяльності в тій чи іншій сфері публічної влади.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Конституційний суд України у рішенні N 10-рп/2010 по справі № 1-6/2010 за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України вказав:

- положення частини першої статті 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування "вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції", слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

З огляду на вищевикладене, зазначена категорія справ є справами адміністративної юрисдикції, що також випливає зі змісту п.12 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №8 від 20 травня 2013 року "Про окремі питання юрисдикції адміністративних справ".

Посилання суду першої інстанції на Постанову Пленуму Вищого Господарського суду України від 24 жовтня 2011 року N 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" колегія суддів вважає безпідставним, оскільки за змістом частини першої статті 36 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" пленум вищого спеціалізованого суду вирішував питання, пов'язаних із забезпеченням єдності судової практики у справах відповідної судової юрисдикції, в даному випадку виключно господарської, до якою Полтавський окружний адміністративний суд не входить.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованим твердження суду першої інстанції про те, що прохальна частина позовної заяви прокурора не містить вимоги щодо вирішення публічно-правового спору, оскільки за змістом позовної заяви прокурор просив визнати бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, а саме - вжити заходів щодо звільнення земельної ділянки, шляхом демонтажу тимчасових споруд, тобто зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, що передбачено пунктом 2 частини 1 статті 105 КАС України.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, ст. 199, ст. 202, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Прокурор міста Полтави задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року по справі № 816/4407/14 скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.