Справа № 2-а-6482/11
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а-6482/11

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Калініченко Л.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Романішина В.Л., Скрипченка В.О.,

при секретарі Голбан К.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представника відповідача Підопригора Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 липня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, за участю Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

05.10.2011р. ОСОБА_4 звернулася до Київського районного суду м. Одеси із позовом до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області та, з урахуванням численних заяв про уточнення позовних вимог, просила визнати протиправним та скасувати рішення Нерубайської сільської ради Біляївського району від 26.04.2011 року №152-ІV «Про розгляд листа Біляївського міжрайонного прокурора від 25 березня 2011 року №526 к/11 та постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2011р. по справі №2а-66/09/1512».

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 14.09.2012 року провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Нерубайської сільської ради, Голови Нерубайської сільської ради, Біляївської районної ради, відділу Держагенції земельних ресурсів в Біляївському районі в Одеській області, ВАТ «Одеське шахтоуправління», третя особа - Біляївська міжрайонна прокуратура Одеської області в частині визнання протиправним, незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - закрито.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2013 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2013 року - скасовано. Прийнято у справі нову ухвалу, якою провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_4 до ВАТ «Одеське шахтоуправління» про відсутність права користування спірною земельною ділянкою, а також про визнання таким, що втратив силу державний акт на право постійного користування - закрито. Справу в частині позовних вимог щодо оскарження рішень Нерубайської сільської ради, Біляївської районної ради та зобов'язання органу місцевого самоврядування та його посадових осіб, а також відділу Держагенції земельних ресурсів у Біляївському районі в Одеській області здійснити певні дії - направлено до Київського районного суду м. Одеси для продовження розгляду.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 01 липня 2014 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представником ОСОБА_4 29.07.2014р. подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального і процесуального права та ставиться питання про скасування постанови Київського районного суду м.Одеси від 01.07.2014р. та прийняття нової постанови, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних і достатніх підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

17.05.2006р. між ВАТ «Одеське шахтоуправління» та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого, остання купила нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с.Велика Балка, вул.Шахтарська,14а, та складаються в цілому з 4-х нежитлових кам'яних будівель, загальною нежитловою площею 4693,60 кв.м, зазначених на схематичному плані під літерами: А - будівлі побутових приміщень, нежитловою площею 145,10 кв.м, Б- будівлі зарядного депо, нежитловою площею 138,5 кв.м, В-штольні, нежитловою площею 2135,00 кв.м, Г- штольні, нежитловою площею 2275,00 кв.м, розташованих на земельній ділянці площею 2,13 га, що знахиться в постійному користуванні ВАТ «Одеське Шахтоуправління» на підставі державного акту на право постійного користування землею І-ОД №000099, виданого Біляївською районною радою Одеської області 21.09.2001 року на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Біляївської районної ради Одеської області від 27.06.2001р. №220- ХХІІІ, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею №25.

Цей договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №3120, та в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 17.05.2006 року.

18.05.2006 року, ОСОБА_4, у відповідності з вимогами ст.120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, звернулася до Нерубайської сільської ради із заявою про надання їй в оренду земельну ділянку загальною площею 2,13 га із земель житлової та громадської забудови для будівництва, експлуатації та обслуговування кролеферми в с.Велика Балка вул.Шахтарська,14а. При цьому, категорію цільового призначення зазначеної земельної ділянки, з якою ОСОБА_4 в подальшому бажає використовувати в тому числі «для будівництва, експлуатації та обслуговування кролеферми», остання в цій заяві не зазначила.

08.08.2006 року Нерубайською сільською радою за вказаною заявою було прийнято рішення №106 «Про передачу в довгострокову оренду на 49 років земельну ділянку загальною площею 2,13 га із земель житлової та громадської забудови «для будівництва, експлуатації та обслуговування кролеферми» в с.Велика Балка вул.Шахтарська,14а, Біляївського району, Одеської області ОСОБА_4.».

Однак, 12.01.2007 року на це рішення Нерубайської сільської ради №106 від 08.08.2006 року Біляївським міжрайонним прокурором було внесено протест у зв'язку з невідповідністю цього рішення діючому законодавства.

Далі, рішенням відповідача - Нерубайської сільської ради №261-V від 27.02.2007 року протест Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області задоволено, та рішення №106 «Про передачу в довгострокову оренду (на 49) років земельну ділянку загальною площею 2,13 га із земель житлової та громадської забудови для будівництва, експлуатації та обслуговування кролеферми в селі Велика Балка вул. Шахтарська,14 «а», Біляївського району, Одеської області ОСОБА_4.» від 08.08.2006 року скасовано.

Не погодившись із вказаним вище рішенням Нерубайської сільської ради №261-V від 27.02.2007 року, ОСОБА_4 оскаржила його до Київського районного суду м. Одеси, який своєю постановою від 07.07.2009 року задовольнив її адміністративний позов. Так, цим рішенням було визнано рішення Нерубайської сільської ради №261-V від 27.02.2007 року «Про розгляд протесту Біляївського міжрайонного прокурора на рішення Нерубайської сільської ради №106-V від 08.08.2006р...» нечинним та скасовано. Припинено постійне право користування ВАТ «Одеське шахтоуправління» земельною ділянкою площею 2,13 га, яка належить товариству на підставі Державного акту на право постійного користування землею І-ОД №000099 від 21.09.2001р., виданого Біляївською районною радою Одеської області 21.09.2001 року на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Біляївської районної ради від 27.06.2001 року №220-ХХІІІ, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №25. Припинено договір оренди укладений між Нерубайською сільською радою та ВАТ «Одеське шахтоуправління» земельної ділянки площею 2,13 га розташованої в селі Велика Балка вул.Шахтарська,14а, як окремо вказаної у Державному акті на право постійного користування землею від 21.09.2001 року. Припинено дію Державного акту І-ОД №000099 від 21.09.2001 року на право постійного користування землею ВАТ «Одеське шахтоуправління» в частині користування ними земельною ділянкою площею 2,13 га, відокремлено позначеної у «Плані зовнішніх меж землекористування» Державного акту І-ОД №000099 від 21.09.2001р. Виключено з назви та пунктів 1 і 2 Рішення Нерубайською сільської ради №106-V від 08.08.2006 року «Про передачу в довгострокову оренду (на 49 років) земельної ділянки загальною площею 2,13 га із земель житлової та громадської забудови для будівництва, експлуатації та обслуговування кролеферми в с. Велика Балка, вул.Шахтарська,14-а Біляївського району Одеської області ОСОБА_4.» слова «для будівництва, експлуатації та обслуговування кролеферми» змінивши їх словами «для видобутку будівельних матеріалів, в тому числі під відкритими розробками, кар'єрами, шахтами та відповідними спорудами». Виключено з Рішення Нерубайської сільської ради від 08.08.2006 року посилання на затвердження проекту землеустрою. Визнано чинним інші положення Рішення Нерубайської сільської ради від 08.08.2006 року. Зобов'язано Голову Нерубайської сільської ради укласти з ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки площею 2,13 га, розташованої в с.Велика Балка вул.Шахтарська,14а Біляївського району, Одеської області, вказаної у Державному акті на право постійного користування землею І-ОД №000099 від 21.09.2001р. та у Схемі землекористування від 06.07.2006 року, складеною ТОВ «Граунд -М».

Однак, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2011 року вказану вище постанову Київського районного суду м. Одеси від 07.07.2009 року було скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено частково, а саме - зобов'язано Нерубайську сільську раду Біляївського району Одеської області розглянути по суті заяву ОСОБА_4 про надання їй в оренду земельної ділянки площею 2,13 га, розташованої по вул. Шахтарська, 14-а, с. Велика Балка, Біляївського району Одеської області. В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Далі, на виконання зазначеної вище постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2011 року, Нерубайська сільська рада Біляївського району Одеської області прийняла рішення №152-VІ від 26.04.2011 року «Про розгляд листа Біляївського міжрайонного прокурора від 25.03.2011р. №526 к/11 та постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2011 року по справі №2-а-66/09/1512», яким залишила без задоволення заяву ОСОБА_4 про передачу їй в оренду земельної ділянки площею 2,13 га в с.В.Балка, вул.Шахтарська,14а та відповідно, відмовила в передачі їй в оренду цієї земельної ділянки.

Не погоджуючись з вищезазначеними діями та рішенням сільської ради, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог та відповідно, правомірності спірного рішення сільради, яка, за наявності належного користувача спірної земельної ділянки, у якого є дючий державний акт на право користування нею, не мала достатніх законних повноважень без її вилучення прийняти інше рішення за заявою позивача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, порядок передачі земельних ділянок в оренду визначений ст.124 Земельного кодексу України, відповідно до частини 1 якої, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

А згідно із приписами ст.ст.123,151 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (в разі зміни цільового призначення земельних ділянок, надання в користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі) та на підставі технічної документації і землеустрою (в разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі, без зміни її цільового призначення).

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, міської, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин.

У відповідності до приписів ст.16 діючого на той час Закону України «Про оренду землі», особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи та вже було зазначено вище, 18.05.2006 року, позивач ОСОБА_4, у відповідності з вимогами ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України, звернулася до Нерубайської сільської ради із заявою про надання їй в оренду земельної ділянки загальною площею 2,13 га із земель житлової та громадської забудови для будівництва, експлуатації та обслуговування кролеферми в с.Велика Балка вул.Шахтарська,14а.

З матеріалів справи видно, що вказана вище заява позивачки була задоволена відповідачем, а саме Нерубайською сільською радою 08.08.2006 року було прийнято рішення №106 «Про передачу ОСОБА_4 в довгострокову оренду на 49 років земельну ділянку загальною площею 2,13 га із земель житлової та громадської забудови «для будівництва, експлуатації та обслуговування кролеферми», яке, в свою чергу, в подальшому, за протестом прокурора, було скасовано самою ж Нерубайською сільрадою згідно рішення №261-V від 27.02.2007 року.

Далі, як вбачається з матеріалів справи, позивачка оскаржила вказане вище рішення сільради №261-У від 27.02.2007р. до Київського районного суду м.Одеси, який своєю постановою від 07.07.2009 року визнав дане рішення нечинним та скасував його, припинив постійне право користування ВАТ «Одеське шахтоуправління» спірною земельною ділянкою площею 2,13 га, дію Державного акту І-ОД №000099 від 21.09.2001 року на право постійного користування землею ВАТ «Одеське шахтоуправління» в частині користування ними земельною ділянкою площею 2,13 га, договір оренди, укладений між Нерубайською сільською радою та ВАТ «Одеське шахтоуправління» цієї земельної ділянки, а також зобов'язав голову Нерубайської сільської ради укласти з ОСОБА_4 договір оренди цієї земельної ділянки.

Разом з тим, як встановлено по справі, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2011 року вказану вище постанову Київського районного суду м.Одеси від 07.07.2009 року було скасовано та прийнято нову постанову, якою зобов'язано Нерубайську сільську раду Біляївського району Одеської області розглянути по суті заяву ОСОБА_4 про надання їй в оренду земельної ділянки площею 2,13 га.

В подальшому, саме на виконання зазначеної вище постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2011 року, Нерубайська сільська рада Біляївського району Одеської області прийняла оскаржуване рішення №152-VІ від 26.04.2011р., яким залишила без задоволення вищевказану заяву ОСОБА_4 про передачу їй в оренду спірної земельної ділянки площею 2,13 га та відповідно, відмовила в передачі їй в оренду цієї земельної ділянки.

Надаючи правову оцінку вказаному вище рішенню сільської ради №152-VІ від 26.04.2011р., апеляційний суд виходить з наступного.

Так, дійсно, у відповідності до змісту положень ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда на умовах оренди.

Аналогічне положення міститься і в ч.1 ст.377 ЦК України, зі змісту якої теж слідує, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Таким чином, приймаючи до уваги вказані вище норми діючого законодавства, судова колегія вважає, що оскільки позивачка ОСОБА_4 на підставі укладеного з ВАТ «Одеське шахтоуправління» договору купівлі-продажу від 17.05.2006р. є власницею нежитлових будівель, розташованих на спірній земельній ділянці площею 2,13га в селі Велика Балка вул.Шахтарська,14а, то до неї, відповідно до ст.120 ЗК України і ч.1 ст.377 ЦК України, фактично перейшло і право користування цією земельною ділянкою.

Однак, разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що документально оформити це право користування даною земельною ділянкою сільська рада (т.б. відповідач) на даний час не має можливості та достатніх підстав і повноважень.

До такого висновку суд 2-ї інстанції приходить з огляду на наступне.

Згідно приписів ч.2 ст.116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Проте, відповідно до ч.5 тієї ж ст.116 ЗК України, надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом, а саме, у відповідності до ст.ст.141,149,151 ЗК України.

До того ж, як слідує зі ст.125 цього ж Кодексу, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають виключно лише з моменту державної реєстрації цих прав.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначена вище спірна частина земельної ділянки (т.б. 2,13га) за адресою: с.Велика Балка вул.Шахтарська,14а, як на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення №152-VІ від 26.04.2011р., так і на цей час, знаходиться в постійному користуванні у ВАТ «Одеське шахтоуправління» на підставі Державного акту на право постійного користування землею І-ОД №000099 від 21.09.2001р., виданого Біляївською районною радою Одеської області 21.09.2001 року на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Біляївської районної ради від 27.06.2001 року №220-ХХІІІ.

Тобто, без відмови ВАТ «Одеське шахтоуправління» від спірної частини належної товариству на праві постійного користування з/ділянки та переоформлення ним вказаного вище державного акту, а також без відповідного рішення сільради про вилучення у цього товариства такої частини земельної ділянки, останню передати в оренду позивачу не є можливим.

Окрім того, необхідно вказати, що згідно із ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними (нечинними) лише в судовому порядку.

Але, в даному випадку, враховуючи вказані вище конкретні обставини справи, спірне рішення сільради №152-VІ від 26.04.2011р., на думку колегії суддів, не суперечить діючому на той час законодавству та скасуванню не підлягає, що, в свою чергу, і було правильно встановлено судом першої інстанції.

Що ж стосується тверджень представника позивача (апелянта) про те, що суд 1-ї інстанції нібито неправомірно в обґрунтування свого рішення від 01.07.2014р. послався на приписи втратившого чинність 03.07.2013р. наказу ДК України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999р., яким було затверджено «Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», то судова колегія вважає таку позицію помилковою та не заснованою на законі, оскільки суд 1-ї інстанції, в даному випадку, розглядаючи даний позов, перевіряв правомірність спірного рішення сільради №152-VІ від 26.04.2011р. виключно на момент його прийняття відповідачем, т.б. на 26 квітня 2011 року, коли ця Інструкція ще діяла.

До того ж, необхідно ще зазначити й про те, що згідно із приписами ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, у відповідності до ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову районного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 липня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: В.Л. Романішин

В.О. Скрипченко