Справа № 583/4242/14-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 р.Справа № 583/4242/14-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації Сумської області на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.12.2014р. по справі № 583/4242/14-а

за позовом Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації Сумської області

до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області

про визнання незаконними та скасування постанов про накладення штрафу,

ВСТАНОВИЛА:

Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації звернулося до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області про визнання незаконними та скасування постанов, винесених старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Сіробабою К.С. про накладення штрафу від 11.11.2014 ВП № 39161950, від 19.11.2014 ВП №39161950.

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.12.2014р. в задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації відмовлено за необґрунтованістю.

Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації, не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, посилаючись на неповне з'ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими, на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.12.2014р., прийняти нову постанову про задоволення вимог.

Апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.08.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Тумкою М.В. на підставі виконавчого листа № 2-а-435/2010, виданого 24.07.2013 року Харківським апеляційним адміністративним судом, відкрите виконавче провадження № 39161950 про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації нарахувати та вчинити дії по виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом другої групи внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2007 рік в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити відповідні виплати з урахуванням проведених позивачу виплат, та боржнику наданий семиденний строк з дня винесення постанови для добровільного виконання.

20.05.2014 року старшим державним виконавцем Тумкою М.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 39161950 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», яка постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 583/2196/14-а від 25.07.2014 року скасована, в зв'язку з чим 01.10.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Сіробабою К.С. виконавче провадження № 39161950 було відновлено.

На виконання постанови суду № 2-а-435/2010 від 14.05.2010 року Управлінням соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації здійснило лише розрахунок суми, що підлягає виплаті ОСОБА_3 Разом з тим, фактичні виплати проведено не було.

В зв'язку з невиконанням судового рішення, 11.11.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Сіробабою К.С. у відповідності до ст.ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на позивача в сумі 680,0грн. та запропоновано виконати рішення суду у строк до 18.11.2014 року.

14.11.2014 року Управлінням соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації на ім'я начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області було надіслано пояснення, в якому повідомлялося, що управління не має можливості виконати рішення суду щодо виплати ОСОБА_3 щорічної разової грошової допомоги в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв'язку з відсутністю коштів на дані цілі. У разі збільшення видатків в Державному бюджеті України на дані цілі та при надходженні фінансування, управлінням соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації буде негайно проведено нарахування та виплата ОСОБА_3 одноразової грошової компенсації з урахуванням проведених виплат.

19.11.2014 року за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем термін без поважних причин старшим державним виконавцем Сіробабою К.С. винесено постанову про накладення штрафу на позивача в сумі 1360,0 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того , що наведені у позовній заяві обставини не свідчать про поважність причин невиконання судового рішення, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, тому суд дійшов висновку про законність оскаржуваних постанов державного виконавця.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог , виходячи з наступного.

Однією із основних засад судочинства, передбачених частиною другою статті 129 Конституції України, є обов'язковість судового рішення, що надає йому властивості закону у справі, в якій воно ухвалено, та зобов'язує усі органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, об'єднання громадян, інших організацій, громадян та юридичних осіб виконувати його в обов'язковому порядку.

Умови і порядок виконання на території України судових рішень визначається Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606-ХІV).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до частини першої ст. 11 Закону №606 державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1-ч.3 ст.75 Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно ч.1 ст. 89 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Виходячи зі змісту цієї норми, судове рішення не може бути виконано лише за наявності поважних причин, які роблять неможливим його виконання у встановлений державним виконавцем строк. Зокрема, до таких причин відносяться обставини, за яких виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню. Перелік зазначених обставин наведено у частині першій статті 37 Закону № 606-ХІV, згідно якої провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі:

1) смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво;

2) визнання стягувача або боржника недієздатним;

3) проходження боржником строкової військової служби у Збройних Силах України, передбачених законом інших військових формуваннях, якщо згідно з умовами служби провадження виконавчих дій неможливе, чи на прохання стягувача, який проходить строкову військову службу в Збройних Силах України або інших військових формуваннях;

4) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа;

5) прийняття судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення;

6) зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою, якій законом надано таке право;

7) зупинення судом реалізації арештованого майна;

8) порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах;

9) здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку або ліквідації банку відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

10) сплати боржником або іншим гарантом у встановленому законодавством порядку (у тому числі за договорами про відшкодування ядерної шкоди) коштів на відшкодування ядерної шкоди, що дорівнюють або перевищують встановлену законом межу відповідальності оператора ядерної установки. Для обчислення сплачені кошти підлягають перерахуванню у Спеціальні права запозичення, що встановлюються Міжнародним валютним фондом, за офіційним курсом Національного банку України на день сплати;

11) прийняття судом до розгляду касаційної скарги прокурора на рішення суду;

12) звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 8 цього Закону;

13) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення;

14) наявності коштів за договорами банківського рахунку або банківського вкладу, які боржник не має права вимагати до закінчення строку дії таких договорів, у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення;

15) внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу";

16) затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство;

17) прийняття рішення про приватизацію вугледобувних підприємств відповідно до Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" протягом трьох років з моменту завершення приватизації;

18) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Позивачем не наведено жодного переконливого доводу, який би свідчив про поважність причин невиконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, останній не виконує рішення суду у зв'язку з відсутністю відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Однак , неможливість виконання рішення суду через відсутність грошових коштів не може бути визнано поважною причиною, оскільки відсутність коштів на рахунку боржника чи порушення строків фінансування є однією з підстав до відстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення (частина перша статті 263 КАС України), а не виконання судового рішення взагалі. Боржник, в даному випадку, не звертався до суду з вимогою про зупинення чи відстрочку виконання рішення суду (докази таких звернень та визнання їх судом обґрунтованими відсутні) .

Крім того, до суду не надано доказів в обґрунтування відсутності фінансування, що унеможливлює виплату саме стягувачу по рішенню суду.

Також , колегія суддів зазначає, що невиконання судових рішень кваліфікується Європейським судом з прав людини не лише як недотримання частини першої статті 6 Конвенції з прав людини, але і як порушення інших конвенційних прав. У справі «Войтенко проти України» суд знайшов порушення пункту 1 статті 6, статті 13 та статті 1 протоколу №1 Конвенції за невиконання рішення українського суду через відсутність бюджетних коштів.

З урахуванням зазначених обставин та норм права, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про законність постанови державного виконавця про накладення штрафу.

Зокрема, у випадку виникнення сумніву щодо застосування норм закону при виконанні судового рішення або порядку його виконання, то таке питання може бути вирішено за правилами, передбаченими статтею 263 КАС України, і не може слугувати підставою до невиконання судового рішення.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, зацікавлена особа вправі звернутися до суду із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу.

Враховуючи наведене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що наведені у податковим органом обставини щодо поважності причин несвоєчасного виконання судового рішення не свідчать про їх поважність, тому постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Сіробабою К.С. про накладення штрафу від 11.11.2014 ВП № 39161950, від 19.11.2014 ВП №39161950 є правомірними, а позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правомірність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.12.2014р. по справі № 583/4242/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Старостін В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 02.02.2015 р.