Справа № 816/3772/14
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 р.Справа № 816/3772/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобудова" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2014р. по справі № 816/3772/14

за позовом Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобудова"

про надання дозволу на погашення суми податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

30 вересня 2014 року Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі по тексту - Кременчуцька ОДПІ, позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобудова" (далі по тексту - ТОВ «Новобудова», відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, прийнятих судом, просила суд надати дозвіл на погашення суми податкового боргу в сумі 254 488,96 грн. за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2014 року по справі № 816/3772/14 адміністративний позов Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобудова" про надання дозволу на погашення суми податкового боргу задоволено.

Надано Кременчуцькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області дозвіл на погашення податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобудова" () в сумі 254 488,96 грн. (двісті п'ятдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят вісім гривень дев'яносто шість копійок) за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобудова" (), що перебуває у податковій заставі відповідно до акту опису майна №7/16-03-25-01 від 14.02.2014 р.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2014 року по справі № 816/3772/14, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням на п.95.1, п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України зазначив, що обов'язковою умовою для звернення до суду, за якої можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів. Вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав доказами відсутності коштів на рахунках позивача подані позивачем інкасові доручення, які не були виконані уповноваженими банками. Однак, надані позивачем копії інкасових доручень не містять відміток про їх невиконання та причини такого невиконання, обов'язковість яких передбачено пунктом 12.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22. У зв'язку з чим, вказані платіжні документи не є доказом відсутності коштів на рахунку ТОВ «Новобудова», достатніх для погашення боргу. Вважає, що без з'ясування судом обставин та причин невиконання банком інкасових доручень про стягнення з позивача оспюрюваної суми податкового боргу неможливо зробити об'єктивний висновок про наявність або відсутність підстав для задоволення позовних вимог про надання дозволу на погашення суми податкового боргу в сумі 263 888,06 грн. за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Новобудова" (ідентифікаційний код 32079092) зареєстроване як юридична особа 15.07.2002 р. ( а.с.7)

Відповідач перебуває на обліку платників податків у Кременчуцькій ОДПІ з 18.07.2002 р. за №6403.

За ТОВ "Новобудова" обліковується податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 163 591,49 грн., з податку на додану вартість у розмірі 90897,47 грн.

03.02.2014 р. Кременчуцькою ОДПІ складено податкову вимогу форми "Ю" №48-25, яка надіслана на адресу державної реєстрації відповідача та вручена уповноваженій особі підприємства 11.02.2014 р. (а.с. 13- 14).

У зв'язку з несплатою відповідачем податкового боргу в добровільному порядку, податковим керуючим було складено акт опису майна від 14.02.2014 р. №7/16-03-25-01 (а.с. 14), який зареєстрований у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 22.02.2014 р., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу (а.с. 15).

22.05.2014 р. Кременчуцька ОДПІ звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ТОВ "Новобудова" щодо стягнення з розрахункових рахунків платника податкового боргу з податку на прибуток в сумі 166449,46 грн., з податку на додану вартість в сумі 150754,53 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.06.2014 р. по справі №816/2012/14 (а.с. 29-30) позов задоволено. Стягнуто з розрахункових рахунків ТОВ "Новобудова" на користь Кременчуцької ОДПІ кошти за податковим боргом з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 166449,46 грн., з податку на додану вартість в розмірі 150754,53 грн.

Однак, інкасові доручення (розпорядження), направлені Кременчуцькою ОДПІ до банківських установ про стягнення із рахунків відповідача сум заборгованості за судовим рішенням у розмірі 166449,46 грн. та 150754,53 грн., були повернуті без виконання (а.с. 10-12 ).

Посилаючись на відсутність на рахунках відповідача коштів, необхідних для погашення існуючої суми податкового боргу, Кременчуцька ОДПІ звернулась до суду з даним позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна ТОВ «Новобудова», що перебуває у податковій заставі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем здійснені належним чином всі необхідні заходи, що передують зверненню контролюючого органу до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі в межах заявленої суми.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган доходів і зборів надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу України).

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (п.88.2 ст.88 ПК України).

У відповідності до підпунктів 20.1.19 та 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

В силу пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган доходів і зборів здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Отже, законодавець в чіткій послідовності визначив процедуру стягнення податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення податкового боргу шляхом продажу майна такого платника податків може здійснюватись лише у разі недостатності коштів, які перебувають у його власності.

З аналізу наведених норм судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок майна, що належить такому платнику податків, здійснюється контролюючим органом виключно на підставі рішення суду, яке передує процедурі продажу майна такого платника, включеного до податкової застави.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачем здійснено усі необхідні заходи - надіслано податкову вимогу, складено акт опису й арешту майна у податкову заставу, подано до суду позов по стягнення коштів з рахунків ТОВ «Новобудова», які, однак, не призвели до погашення податкового боргу позивача.

Матеріалами справи підтверджено, що у ТОВ «Новобудова» станом на 10.04.2014 року наявні відкриті розрахункові рахунки: МФО 313849 в АКБ «Індустріалбанк», № 7510; МФО 331401 у Полтавському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», № 3559; МФО 331489 у ПАТ «Полтава-Банк» № ; МФО 331489 у ПАТ «Полтава-Банк» № 2; МФО 331768 у ПАТ «ПФБ» м. Кременчук, № 1 (а.с.15).

Позивачем було направлено інкасові доручення (розпорядження) № 221/1 від 19.08.2014 р. на суму 166449,46 грн. (податок на прибуток) до ПАТ «Полтавабанк», № 220/1 від 19.08.2014 р. на суму 166449,46 грн. до ПАТ «Полтавабанк», № 219/1 від 19.08.2014 р. на суму 166449,46 грн. до Полтавського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» на суму 166449,46 грн., № 222/1 від 19.08.2014 р. на суму 166449,46 грн. до ПАТ «ПФБ», № 218/1 від 19.08.2014 р. на суму 166449,46 грн. до АКБ «Індустріалбанк», м. Запоріжжя; № 3321/1 від 18.09.2014 р. на суму 150754,53 грн. до АКБ «Індустріалбанк», м. Запоріжжя; № 334/1 від 18.09.2014 п. на суму 150754,53 грн. до ПАТ «Полтава-банк», № 335/1 від 18.09.2014 р. на суму 150754,53 грн. до ПАТ «Полтавабанк».

За визначенням п.1 Інструкції № 22 інкасове доручення (розпорядження) - розрахунковий документ, що містить вимогу стягувача (органу державної податкової служби) до банку, що обслуговує платника, здійснити без погодження з платником переказ визначеної суми коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

У відповідності до 2.18. Інструкції № 22 у разі відмови виконати платіжну вимогу, оформлену стягувачем або отримувачем (якщо договірне списання коштів), банк у день її надходження має зробити на її зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов'язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої платіжна вимога не може бути виконана, та/або главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено), зазначити дату повернення (це засвідчується підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампа банку) і не пізніше наступного робочого дня надіслати цю платіжну вимогу в орган Державної казначейської служби України чи банк, від якого вона надійшла.

Згідно з п.12.7. Інструкції № 22 якщо інкасові доручення (розпорядження) надійшли до банку протягом операційного часу, але на час надходження на рахунку платника немає коштів або їх недостатньо, то банк виконує ці інкасові доручення (розпорядження) з урахуванням сум, що надійдуть на рахунок платника протягом операційного часу (поточні надходження). Якщо для виконання цих інкасових доручень (розпоряджень) недостатньо коштів (з урахуванням поточних надходжень), то вони виконуються частково відповідно до пункту 12.9 цієї глави.

Якщо на рахунку платника коштів немає і протягом операційного часу кошти на його рахунок не надходили, то після закінчення операційного часу ці інкасові доручення (розпорядження) повертаються без виконання згідно з пунктом 12.11 цієї глави.

Відповідно до п. 12.8. Інструкції № 22 інкасові доручення (розпорядження), які надійшли до банку після операційного часу, банк (незалежно від наявності коштів на рахунку платника на час їх надходження) виконує наступного операційного дня. Якщо на початок наступного операційного дня на рахунку платника буде недостатньо коштів для виконання інкасових доручень (розпоряджень), то вони цього самого дня виконуються частково відповідно до пункту 12.9 цієї глави. Якщо на початок наступного операційного дня на рахунку платника не буде коштів для виконання інкасових доручень (розпоряджень), то такі документи цього самого дня повертаються без виконання відповідно до пункту 12.11 цієї глави.

Як встановлено пунктом 12.9. Інструкції № 22, банк у разі недостатності коштів на рахунку платника виконує інкасове доручення (розпорядження) у межах залишку коштів.

Для підтвердження часткової оплати відповідальний виконавець на примірнику інкасового доручення (розпорядження) окреслює реквізит "Сума", зазначає на зворотному боці дату, суму часткового платежу та засвідчує це своїм підписом.

Банк платника в разі відмови виконати інкасове доручення (розпорядження), оформлене стягувачем, у день його надходження має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов'язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої інкасове доручення (розпорядження) не може бути виконано, та/або главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено), зазначити дату повернення (це засвідчується підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампа банку) і не пізніше наступного робочого дня надіслати (рекомендованим або цінним листом) / передати це інкасове доручення (розпорядження) стягувачу, від якого воно надійшло (п.12.11 Інструкції № 22).

З наявних в матеріалах справи копій вказаних інкасових доручень (розпоряджень) вбачається, що інкасові доручення за № 221/1 від 19.08.2014 р., № 219/1 від 19.08.2014 р., № 222/1 від 19.08.2014 р. № 334/1 від 18.09.2014 р., № 335/1 від 18.09.2014 р. були повернуті установами банку без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку, з посиланням на п.2.18, п.12.7, п.12.11, п.12.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 22 від 21.01.2004 р. (далі по тексту - Інструкція № 22).

Інкасові доручення № 220/1 від 19.08.2014 р., № 218/1 від 19.08.2014 р., № 332/1 від 18.09.2014 р. були частково оплачені на суми 13,83 грн., 387,87 грн. та 246,48 грн. відповідно, про що свідчать відповідні відмітки банківських установ.

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що надані позивачем платіжні доручення не є доказами відсутності коштів на рахунках платника ТОВ «Новобудова», та зазначає, що такі доводи не є свідченням порушення Кременчуцькою ОДПІ процедури, направленої на погашення податкового боргу ТОВ "Новобудова".

Згідно з ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до положень ч.ч.2 та 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що вищезазначена постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 05.06.2014 р. по справі №816/2012/14 є обов'язковою для виконання, а звернення до суду з позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу ТОВ «Новобудова» за рахунок майна останнього, яке перебуває у податковій заставі, є необхідною умовою виконання зазначених судових рішень.

Колегія суддів зауважує, що у відповідності до п.87.2 ст.87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Слід відмітити, що позивач погодився з передачею у податкову заставу майна, надання дозволу на продаж якого є предметом позову по даній справі (адміністративна будівля, будівля навісів, будівлі столярних майстерень, прибудова до столярної майстерні, вбиральня, водогінна колонка, зливна яма, огорожа, будівля гаража, бруківка, що знаходяться за адресою: м. Кременчук, вул. Воровського, буд. 44, вартістю 33205,42 грн.), про що свідчать підписи посадових осіб ТОВ «Новобудова» в акті опису майна (а.с.14).

Наявність у ТОВ «Новобудова» податкового боргу в сумі 254488,96 грн. не заперечується самим відповідачем по справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги Кременчуцької ОДПІ про надання дозволу на погашення суми податкового боргу в розмірі 254488,96 грн. за рахунок майна ТОВ «Новобудова», що перебуває у податковій заставі, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобудова" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2014р. по справі № 816/3772/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 03.02.2015 р.