Справа № 820/335/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"30" січня 2015 р. Справа № 820/335/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова про скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулася Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1) до управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова (далі по тексту - відповідач, УПФУ в Київському районі), в якому просить суд скасувати вимогу про сплату боргу № Ф-1172 від 05.01.2015 року на суму 45580, 83 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.03.2011 року УПФУ у Київському районі м. Харкова у відношенні ФОП ОСОБА_1 були винесені рішення про застосування фінансових санкцій № 149 на суму 41105,00 грн. та № 150 на суму 4975, 23 грн., а всього на загальну суму 46080, 23 грн. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2013 р. у справі № 2а-9571/12/2070 (суддя Самойлова В.В.), яка набрала законної сили, в задоволенні адміністративного позову управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості згідно рішень про застосування фінансових санкцій від 11.03. 2011 року в сумі 45580, 83 грн. відмовлено, у зв'язку з тим, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2013 року у справі № 2а-10139/12/2070 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03 червня 2013 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено, а саме: скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про застосування фінансових санкцій від 11 березня 2011 року №149 та від 11 березня 2011 року №150, винесених відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.10.2014 року №К/800/46824/13 по справі № 2а-10139/12/2070 постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2013 року - скасовано, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03 червня 2013 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання протиправним та скасування рішення - залишено в силі.

Зазначає, що оскільки рішення органу пенсійного фонду України про накладення штрафу є виконавчим документом, вимога про сплату недоїмки є також окремим виконавчим документом, то у відповідача виникає можливість подвійного стягнення з ФОП однієї і тієї ж суми, що на думку позивача, є неприпустимим.

Відтак, вважає протиправною оскаржувану вимогу, оскільки її винесено на підставі заборгованості, яка вже визначена у відповідних виконавчих документах.

Відповідач із позовом не погодився та надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов в яких вказав, що дійсно ним були прийняті рішення № 149 від 11.03.2011 року на суму 41105, 00 грн. про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески (згідно з п. 3 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») та рішення № 150 від 11.03.2011 року на суму 4975, 23 грн. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків (відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). В 2011 році було сплачено 499,40 грн. Залишок боргу складає 45580, 83 грн.

Зазначає, що сума згідно вищезазначених рішень вважається узгодженою, так як вже була предметом судового розгляду по справі № 2а -10139/12/2070 за позовом ФОП ОСОБА_1 до управління про скасування рішень № 149, 150 від 11.03.2011 р. в якій Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.10.2014 року №К/800/46824/13 по справі № 2а-10139/12/2070 постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2013 року - скасовано, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03 червня 2013 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання протиправним та скасування рішення, яким в задоволенні адміністративного позову було відмовлено - залишено в силі.

Вимога № Ф-1172 від 05.01.2015 року на суму 45580, 83 грн. була ним сформована та направлена боржнику на виконання Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 12.03.2003 р. №21-1 та зареєстрованого з Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 а саме згідно п.п. в п. 8.2. де вказано, що органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки зокрема, якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати

фінансових санкцій (штрафів) та пені, яка надсилається протягом п'яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати страхових внесків і заборгованість зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені). Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників.

Із зазначених у письмових запереченнях підстав, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представники сторін до суду надали заяву про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд вважає, що перешкод для розгляду справи немає, а саме: відсутня потреба заслухати свідка чи експерта; особи, які беруть участь у справі, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а тому справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на ч. 6 ст. 128 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом ОСОБА_1 зареєстрована, як фізична особа-підприємець 26.07.2007 р., про що свідчить копія свідоцтва про державну реєстрацію № 246615 серії В 02, як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова з 30.07.2007 р. за реєстраційним № И-17483.

З матеріалів справи вбачається, що УПФУ в Київському районі були прийняті рішення № 149 від 11.03.2011 року на суму 41105, 00 грн. про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески на підставі акта документальної перевірки №21 від 17.02.2011 року відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та рішення № 150 від 11.03.2011 року на суму 4975, 23 грн. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків на підставі акта документальної перевірки № 21 від 17.02.2011 року відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно картки особового рахунку страхувальника вбачається, що позивачка у 2011 році сплатила 499, 40 грн., а тому залишок заборгованості складає 45580, 83 грн.

Не погодившись із зазначеними вище рішеннями органу Пенсійного фонду ФОП ОСОБА_1 оскаржила їх у судовому порядку.

Так, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03 червня 2013 року у справі № 2а-10139/12/2070 (суддя Супрун Ю. О.) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання протиправним та скасування рішення в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2013 року у справі № 2а-10139/12/2070 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03 червня 2013 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено, а саме: скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про застосування фінансових санкцій від 11 березня 2011 року №149 та від 11 березня 2011 року №150, винесених відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.10.2014 року №К/800/46824/13 по справі № 2а-10139/12/2070 постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2013 року - скасовано, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03 червня 2013 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання протиправним та скасування рішення, яким в задоволенні адміністративного позову було відмовлено - залишено в силі.

12.01.2015 року на адресу ФОП ОСОБА_1 поштою надійшла вимога управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про сплату боргу № Ф-1172 від 05.01.2015 р. (вих. № 120-27/03 від 06.01.2015р.) на суму 45580, 83 грн.

Суд зазначає, що порядок стягнення заборгованості зі страхувальників врегульовано Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 (далі по тексту - Інструкція № 21-1).

Згідно п.п «в» п. 8.2. Інструкції № 21-1 органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені.

У випадках, визначених підпунктами "б" та/або "в" цього пункту, вимога надсилається протягом п'яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати страхових внесків (заборгованість зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені). Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників.

Абзацом 4 п. 8.2. Інструкції № 21-1 визначено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Вимога формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків страхувальників за формою згідно з додатком 9 цієї Інструкції (для страхувальника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 10 цієї Інструкції (для страхувальника - фізичної особи) (п. 8.3 Інструкції № 21-1).

Пунктом 8.8. Інструкції № 21-1 визначено, що у разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі, якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, орган Пенсійного фонду звертається у встановленому законом порядку і подає вимогу до відповідного органу державної виконавчої служби, у якій зазначає суму боргу за даними карток особових рахунків платників на дату подання. До сум боргу, що подаються до органів державної виконавчої служби за даними карток особових рахунків платників, включаються також суми, узгоджених з платником, але не сплачених у встановлений термін, фінансових санкцій (штрафів) та пені.

Підпунктом 9.3.3 пункту 9.3 Інструкції № 21-1 встановлено, що за приховування (заниження) страхувальником суми заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, накладається штраф у розмірі всієї суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу), а в разі повторного протягом року такого порушення - штраф у триразовому розмірі суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу). При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 15 цієї Інструкції.

Підставою для прийняття такого рішення є акт документальної перевірки або акт звірки з органами податкової служби.

Згідно з підпунктом 9.3.4. пункту 9.3 Інструкції № 21-1 за донарахування органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 16 цієї Інструкції.

Підставою для прийняття відповідного рішення є акт перевірки або акт звірки, розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, звіт про суми нарахованої заробітної плати (грошового забезпечення, доходу) застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України, звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України.

Пунктом 9.8. Інструкції № 21-1 встановлено, що рішення органу Пенсійного фонду про накладення штрафу є виконавчим документом.

У разі, якщо страхувальник чи банк отримали рішення про накладення штрафу і не сплатили зазначені в них суми протягом десяти робочих днів, а також не оскаржили це рішення чи не повідомили у цей строк відповідний орган Пенсійного фонду про його оскарження, воно передається для виконання органу державної виконавчої служби та страхувальнику (9.9. Інструкції № 21-1).

З аналізу наведених вище норм вбачається, що рішення та вимога органу Пенсійного фонду є окремими виконавчими документами за якими може здійснюватися примусове стягнення органами ДВС незалежно одне від одного. Крім того, вимога про сплату недоїмки не формується на підставі вже прийнятих органом Пенсійного фонду рішень про застосування фінансових санкцій, таких випадків чинне законодавство не містить.

Таким чином, на момент винесення оскаржуваної податкової вимоги у органу Пенсійного фонду в розпорядженні вже були чинні рішення про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій від 11 березня 2011 року №149 та №150, які є виконавчими документами, а отже на ті ж самі суми боргу, що визначені вказаними рішеннями у органу Пенсійного фонду відсутні підстави для винесення вимоги про сплату боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши вимогу про сплату боргу № Ф-1172 від 05.01.2015 року на її відповідність вказаним критеріям суд дійшов висновку про те, що управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова прийняло дану вимогу в порушення вказаним критеріям.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно скасування вимоги управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова про сплату боргу № Ф-1172 від 05.01.2015 року як такої, що прийнята з порушенням норм діючого законодавства України, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем, а відтак підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова про скасування вимоги - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати вимогу управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова про сплату боргу № Ф-1172 від 05.01.2015 року на загальну суму 45580, 83 грн. (сорок п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят гривень 83 копійки).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.