Справа № 645/9176/14
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 р.Справа № 645/9176/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.11.2014р. по справі № 645/9176/14

за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова

про визнання неправомірними дій та зобов'язання призначити пенсію,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, звернувся до суду із позовом про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії та зобов'язання призначити позивачу пенсію з вересня 2014 року.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

На вказану постанову позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається , що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2014 року скасована постанова суду першої інстанції по справі № 645/3216/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язано УПФУ у Фрунзенському районі м. Харкова розглянути заяву ОСОБА_1, подану його представником, щодо призначення пенсії у відповідності до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

21 серпня 2014 року Управлінням Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова прийнято рішення № 100 про відсутність підстав для призначення пенсії ОСОБА_1 у зв'язку із тим, що заявник не є громадянином України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності відмови УПФ у призначенні позивачу пенсії за віком, оскільки останнім не дотримано вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення та (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію нарівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

Згідно ст. 92 цього Закону громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються. Виключення з даного правила встановлено тільки для пенсій, призначених внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного Фонду України або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 51 вказаного Закону передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед виїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та Сполученими Штатами Америки стосовно призначення та виплати пенсії не укладалося.

Між тим, Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. №25-рп/2009 по справі №1-32/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, проживаючи на території іншої держави особа, як громадянин України має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни цієї держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, на час звернення до УПФУ в Фрунзенському районі із заявою про призначення пенсії позивач втратив громадянство України та був громадянином іншої держави - Сполучених Штатів Америки, що зокрема вбачається з довіреності, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 15) та позивачем не заперечується.

Таким чином, підстави для призначення позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у відповідача були відсутні, а тому відмова у призначенні позивачу пенсії є правомірною.

Доводи апеляційної скарги є помилковими та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, , 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.11.2014р. по справі № 645/9176/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Старостін В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 02.02.2015 р.