Справа № 2а-4097/09/0370
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 р. Справа № 5346/12

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Качмара В.Я., Гінди О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 12.12.2011 року про відстрочення виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області про зобов'язання провести перерахунок підвищення до пенсії як дитині війни, -

ВСТАНОВИЛА :

02 грудня 2011 року Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області звернулося в суд із заявою про відстрочення виконання судового рішення, ухваленого Волинським окружним адміністративним судом.

У заяві УПФ України в Ківерцівському районі просить відстрочити виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду мотивуючи її відсутністю коштів для даних виплат.

Оскаржуваною ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.12.2011 року в задоволенні заяви Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області про відстрочення виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області про зобов'язання провести перерахунок підвищення до пенсії як дитині війни, відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нову, якою задоволити клопотання, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в клопотанні суд першої інстанції виходив з того, що Управлінням Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі не надано жодних доказів на підтвердження обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, та які б давали підстави відстрочити його виконання. Крім того, вказана заява не містить мотивування того, чому саме на шість місяців ставиться питання про відстрочення виконання судового рішення.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам процесуального права.

Згідно із частиною другою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судом встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 18 травня 2009 року у справі №2а-4097/09/0370 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі про зобов'язання провести перерахунок підвищення до пенсії як дитині війни, позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано УПФ України в Ківерцівському районі провести нарахування підвищення пенсії ОСОБА_1 за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30 листопада 2008 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду 21 квітня 2011 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 18.05.2009 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірними дії УПФ України в Ківерцівському районі щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов'язано УПФ України в

Ківерцівському районі Волинської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період за період з 22.05.2008 року по 30.11.2008 року з врахуванням вимог статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.

08 серпня 2011 року Волинським окружним адміністративним судом ОСОБА_1 видано виконавчий лист у справі №2а-4097/09/0370.

Згідно з частиною 2 статті 263 КАС України питання про відстрочення виконання судового рішення суд розглядає в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може розстрочити виконання судового рішення.

Частина 1 статті 263 КАС України передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Доданий УПФ України в Ківерцівському районі до заяви про відстрочення виконання судового рішення реєстр про залишки коштів загального та спеціального фондів державного (місцевого) бюджету на реєстраційних (спеціальних реєстраційних) та поточних рахунках установ за станом на 01 грудня 2011 року судом до уваги не приймається, оскільки не може розглядатись як належний та допустимий доказ в підтвердження заяви про відстрочення виконання судового рішення, передбаченими статтею 263 КАС України, так як вказує про відсутність коштів на рахунку в конкретний день, а не зазначає суми надходжень коштів на рахунок для виплати пенсій на протязі місяця.

Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що боржником не подано до суду документів чи належних та допустимих доказів, що ускладнюють виконання судового рішення по виплаті підвищення до пенсії, а також підтвердження обставин з якими закон пов'язує можливість відстрочення виконання судового рішення.

Крім того, суд не бере до уваги посилання боржника на відсутність достатніх коштів для відповідного бюджетного фінансування по проведенню перерахунку та виплати доплати до пенсії стягувачу у відповідності до положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань.

Зазначене підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини. Як зазначив Європейський Суд з прав людини в рішенні від 08.11.2005 року у справі Кечко проти України, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23 Рішення). Згідно з пунктом 26 цього рішення Суд не приймає до уваги аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на правову причину невиконання своїх зобов'язань.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутні підстави, передбачені статтею 263 КАС України для задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України, частини 1 статті 255 КАС України судові рішення ухвалюються іменем України, які набрали законної сили є обов'язковими для виконання на всій території України.

Так , як невиконання судового рішення у даній справі призводить до порушення прав позивача, а право стягувача на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не повинно залежати від наявності достатнього фінансування з бюджету, суд приходить до висновку про те, що заява про відстрочення виконання судового рішення до задоволення не підлягає.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення без задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі - залишити без задоволення.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 12.12.2011 року у справі № 2а-4097/09/0370 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар