Справа № 814/2517/13-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 р. Справа № 814/2517/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.,

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2013 року у справі за адміністративним позовом комунальної установи "Центральний міський стадіон" до Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління про оскарження рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

Комунальна установа "Центральний міський стадіон" звернулась до суду з адміністративним позовом до Заводського ВДВС Миколаївського міського управління юстиції про скасування:

- постанови про стягнення витрат на провадження виконавчих дій від 27 березня 2013 року ВП №36119475, ВП №36119918, ВП №36119705;

- постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 березня 2013 року ВП №37263167, ВП №37263393, ВП №37263302;

- постанови про арешт коштів боржника ВП №37263302 від 16 квітня 2013 року.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2013 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано постанови Заводського ВДВС Миколаївського міського управління юстиції про стягнення з боржника витрат на провадження виконавчих дій ВП №36119475, ВП №36119918, ВП №36119705 від 27 березня 2013 року, постанови Заводського ВДВС Миколаївського міського управління юстиції від 28 березня 2013 року про відкриття виконавчого провадження ВП №37263167, ВП №37263393, ВП №37263302, постанову Заводського ВДВС Миколаївського міського управління юстиції про арешт коштів боржника ВП №37263302 від 16 квітня 2013 року.

Скасовано заходи забезпечення адміністративного позову застосовані ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 червня 2013 року в справі №814/2517/13-а.

В апеляційній скарзі Заводського ВДВС Миколаївського міського управління юстиції ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п.2 ч.1 ст. 197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Вирішуючи справу, судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Заводського ВДВС Миколаївського міського управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження №36414548 з примусового виконання постанови №73 від 13 грудня 2012 року ІДАБК у Миколаївській області, щодо стягнення з Комунальної установи "Центральний міський стадіон" на користь державного бюджету штраф у сумі 1 020 600 грн., постанови №72 від 13 грудня 2012 року ІДАБК у Миколаївській області, щодо стягнення з Комунальної установи "Центральний міський стадіон" на користь державного бюджету штраф у сумі 1 020 600 грн., постанови №71 від 13 грудня 2012 року ІДАБК у Миколаївській області, щодо стягнення з Комунальної установи "Центральний міський стадіон" на користь державного бюджету штраф у сумі 1 020 600 грн.

25 січня 2013 року державним виконавцем винесені постанови про відкриття провадження з примусового виконання вищевказаним виконавчим документам. Постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження боржнику було надано строк на добровільне (самостійне) виконання рішення суду в порядку ч.2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" до 01 лютого 2013 року включно.

04 лютого 2013 року державним виконавцем в порядку ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору на загальну суму 306 180 грн., копії яких за вих. №2208/01.02-47/7, №2209/01.02-47/7, №2210/01.02-47/7 на підставі положень ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" і стягнуто виконавчий збір з тих підстав, що боржником у наданий строк виконавчий лист у добровільному порядку не виконано.

26 березня 2013 року державний виконавець виносить постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанови про арешт коштів.

27 березня 2013 року державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій на загальну суму 147,75 грн., а 28 березня 2013 року державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень щодо примусового виконання постанов про стягнення з боржника виконавчого збору та постанов про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. Копії вказаних постанов направлено боржнику для виконання.

01 квітня 2013 року державним виконавцем у порядку передбаченому ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

16 квітня 2013 року в ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, копії вказаної постанови за вих. №3729/01.02-47/7 направлено на виконання до установи банку та боржнику до відома.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а також необґрунтовано, ним не доведено правомірності винесення постанови про стягнення з боржника витрат на провадження виконавчих дій у сумі 147,75 грн. від 27 березня 2013 року, постанови від 28 березня 2013 року про стягнення з боржника виконавчого збору на загальну суму 306 180 грн. і постанови про арешт коштів боржника від 16 квітня 2013 року, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст. 2 КАС України - у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч.2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до ст. 45 вказаного Закону витрати органів державної виконавчої служби на організацію та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень є витратами виконавчого провадження. Кошти виконавчого провадження складаються з: коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому ст. 46 цього Закону; авансового внеску стягувачів на проведення виконавчих дій згідно із ст. 48 цього Закону; стягнутих з боржника витрат на проведення виконавчих дій; інших надходжень, що не суперечать законодавству.

Згідно ч.4 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" до витрат на організацію та проведення виконавчих дій належать кошти, витрачені на: перевезення, зберігання і реалізацію майна боржника; оплату праці експертів, перекладачів та інших осіб, залучених у встановленому порядку до провадження виконавчих дій; поштовий переказ стягувачеві стягнених аліментних сум; розшук боржника, його майна або розшук дитини; оголошення в засобах масової інформації; інші необхідні витрати для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" визначено, що відповідно до статей 45, 46 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

З наведених норм слідує, що право на винесення постанови про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій можливе за умови наявності одночасно двох підстав, а саме невиконання рішення суду у строк, установлений для добровільного його виконання та фактичне виконання рішення суду виконавчим органом в примусовому порядку з застосуванням заходів примусового впливу до боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень окрім прийняття постанов про відкриття виконавчого провадження від 25 січня 2013 року ВП №36119918, ВП №36119475 та ВП №36119705 ніяких інших виконавчих дій не вчинялось та не було враховано той факт, що ІДАБК у Миколаївській області, а саме стягувачем була направлена Заводському ВДВС Миколаївського міського управління юстиції заява щодо повернення заяви від 15 січня 2013 року №7/14-202-13, №7/14-204-13, №7/14-203-13 з відповідними постановами без виконання, у зв'язку з оскарженням боржником постанов ІДАБК у Миколаївській області №71, №72, №73 від 13 грудня 2012 року в Миколаївському окружному адміністративному суді.

Окрім цього, постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 травня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року визнано протиправними та скасовано постанови ІДАБК у Миколаївській області від 13 грудня 2012 року №71, №72 та №73 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Отже, враховуючи той факт, що стягувачем була подана заява щодо повернення виконавчих документів без виконання та фактично не було проведено стягнення заборгованості, тобто відповідачем не вчинялися будь-які дії примусового характеру, які направлені на виконання судового рішення відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", колегія суддів приходить до висновку щодо протиправності та безпідставності винесення спірних постанов.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, судом першої інстанції, на підставі наявних в матеріалах справи доказів зроблений правильний висновок про недоведеність відповідачем, на якого в силу норми ч.2 ст. 71 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності прийняття постанов про стягнення з боржника витрат на провадження виконавчих дій ВП №36119475, ВП №36119918, ВП №36119705 від 27 березня 2013 року; про відкриття виконавчого провадження від 28 березня 2013 року ВП №37263167, ВП №37263393, ВП №37263302; про арешт коштів боржника ВП №37263302 від 16 квітня 2013 року, у зв'язку з чим вимоги щодо визнання їх протиправними та скасування підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції залишити без задоволення, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: О.В. Лук'янчук

Суддя: Ю.М.Градовський

Суддя: К.В. Кравченко