Справа № 804/7707/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2015 рокусправа № 804/7707/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Вільногірського міського центру зайнятості

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року

у справі № 804/7707/14

за позовом ОСОБА_1

до Вільногірського міського центру зайнятості

про визнання незаконними дій та стягнення грошової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Вільногірського міського центру зайнятості, в якому просила визнати незаконними дії Вільногірського міського центру зайнятості з приводу невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги державним службовцям при виході на пенсію в розмірі 10 місячних посадових окладів. Стягнути з Вільногірського міського центру зайнятості на користь ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 14 020,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що наказом директора Дніпропетровського обласного центру зайнятості № 37-ОС від 31.03.2014 позивач звільнена з займаної посади відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку з виявленою відповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати, відповідно до ст.44 КЗпП України та виплатою грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів згідно ч.13 ст.37 Закону України «Про державну службу». Однак, всупереч чинному законодавству відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів при виході на пенсію, надання якої передбачено ст.37 Закону України «Про державну службу».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Постанову суду мотивовано протиправністю дій відповідача щодо невиплати позивачу грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів з огляду на те, що така грошова допомога виплачується державному службовцю за умов виходу на пенсію з посади державного службовця та наявності страхового стажу, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, і жодних додаткових умов для виплати грошової допомоги державному службовцю у разі виходу його на пенсію у ч.13 ст.37 Закону України «Про державну службу» в релакції станом на момент звільнення позивача не встановлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позовних вимог. Відповідач зазначає, що з огляду на те, що згідно довідки № 1067 від 01.04.2014 з управління Пенсійного Фонду України в м.Вільногірську призначення пенсії ОСОБА_1 відбулось з 01.04.2014 відповідно до Закону України «Про державну службу», відсутні правові підстави на одержання позивачем грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, оскільки з набранням чинності Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» 01.04.2014 виключено ч.13 ст.37 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачувалась грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 22.12.2008 наказом Дніпропетровського обласного центру зайнятості № 155-ос ОСОБА_1 призначена на посаду заступника директора - начальника відділу надання соціальних послуг Вільногірського МЦЗ з посадовим окладом 1402 грн. на місяць (а. с.14).

Наказом Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 31.03.2014 №37-ос ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора - начальника відділу надання соціальних послуг Вільногірського міського центру зайнятості 31.03.2014 у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров'ю, що перешкоджає продовженню даної роботи, за п.2 ст. 40 КЗпП України.

Одночасно вказаним наказом зобов'язано:

- виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати, відповідно до статті 44 КЗпП України;

- виплатити ОСОБА_1 компенсацію за 8 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 22.12.2013 по 31.03.2014;

- виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10 місячних посадових окладів, згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу».

На момент звільнення позивач мала стаж державної служби понад 17 років (а. с.17-19).

Згідно довідки управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області від 01.04.2014 №1067 ОСОБА_1 призначена пенсія за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з 01.04.2014.

19 травня 2014 року Вільногірським міським центром зайнятості повідомлено позивача про відсутність підстав для виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваних дій відповідача та наявності законних підстав у позивача на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну службу» державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Згідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» № 3721-ХІІ від 06.12.1993 в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин особам, трудовий договір з якими розірвано за півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", або віку, що дає право на призначення пенсії, зокрема, відповідно до закону України "Про державну службу", з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією, перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності або штату працівників, а також виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку,

якщо вони мають страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

Згідно ч.13 ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.93 № 3723-XII (в редакції на момент звільнення позивача в зв'язку з виходом на пенсію - 31.03.2014) державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

26.11.2013 Конституційний Суд України у справі № 1-14/2013 прийняв Рішення та надав висновки щодо офіційного тлумачення положення ч.13 ст. 37 Закону № 3723-XII у системному зв'язку з положеннями п.2 ч.ч.1, 2 ст. 40 КЗпП, ст. 21 Закону № 3721-XI, у якому зазначив, що грошова допомога у розмірі 10 місячних посадових окладів виплачується державному службовцю за умов виходу на пенсію з посади державного службовця та наявності страхового стажу, в тому числі стажу державної служби не менше 10 років. Жодних додаткових умов для виплати грошової допомоги державному службовцю у разі виходу його на пенсію в ч. 13 ст.37 Закону № 3723-XII не встановлено.

З цього приводу Верховний суд України своїх рішенням встановив, що право на одержання державним службовцем грошової допомоги пов'язане з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця та припиненням цієї роботи у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця. Тому розірвання трудового договору з державним службовцем з підстав, визначених у пункті 2 частини першої статті 40 КЗпП, не може нівелювати право державного службовця на отримання зазначеної грошової допомоги за умови наявності стажу державної служби не менше 10 років.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позивач набув право на отримання передбаченої ч.13 ст.37 Закону України «Про державну службу» грошової допомоги.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на момент звільнення позивача були всі умови для призначення їй пенсії за Законом України «Про державну службу»: позивач має стаж державної служби понад 10 років, на час досягнення відповідного віку (з урахуванням Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні») позивач працювала на посаді державного службовця.

Відповідачем не заперечується сама наявність права позивача на отримання виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів згідно ч.13 ст.37 Закону України «Про державну службу» станом на 31.03.2014 і зазначається про втрату такого права у зв'язку з набранням чинності з 01.04.2014 Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким ч.13 ст.37 Закону України «Про державну службу» виключено.

Дійсно пунктом 24 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII виключено частину 13 статті 37 Закону України «Про державну службу».

Вказаний Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» набрав чинності 01.04.2014.

Таким чином, з урахуванням закріпленого у ст.58 Конституції України принципу дії закону в часі та просторі, колегія суддів вважає правомірною позицію суду першої інстанції про те, що, починаючи з 01.04.2014 при звільненні державних службовців у зв'язку із виходом на пенсію грошова допомога в розмірі 10 посадових окладів не нараховується та не виплачується. Якщо ж звільнення державних службовців у зв'язку з виходом на пенсію відбулось до 01.04.2014, то вказана грошова допомога повинна виплачуватись.

Така позиція також базується на тому, що у положеннях ч.13 ст.37 Закону України «Про державну службу» йдеться про виплату вищезазначеної грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів при виході на пенсію, тобто на момент, коли мало місце звільнення в зв'язку з виходом на пенсію, а не призначення пенсії, що, з огляду на дату звільнення позивача - 31.03.2014, спростовує посилання відповідача на відсутність правових підстав для виплати позивачу такої грошової допомоги.

Отже, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим задоволення судом першої інстанції позовної вимоги щодо визнання незаконними дій відповідача з приводу невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги державним службовцям при виході на пенсію в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Разом з тим, з огляду на положення ч.13 ст.37 Закону України «Про державну службу», ч.2 ст.11 КАС України та ненадання суду доказів розміру окладу позивача станом на момент її звільнення та розрахунку суми, що підлягає сплаті позивачу, а також приймаючи до уваги, що вказана сума відповідачем фактично не нарахована, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про стягнення з Вільногірського МЦЗ грошової допомоги у конкретно визначеному судом розмірі 14020 грн.

В даному випадку порушені права позивача підлягають відновленню шляхом зобов'язання відповідача виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі 10 місячних посадових окладів.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року у даній справі підлягає скасуванню в цій частині на підставі ст.202 КАС України з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вільногірського міського центру зайнятості задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року у справі № 804/7707/14 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Вільногірського міського центру зайнятості на користь ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 14020 грн. та прийняти нову постанову в цій частині.

Зобов'язати Вільногірський міський центр зайнятості виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадови окладів.

В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року у справі № 804/7707/14 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко