Справа № 754/11992/14-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва та ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 28 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання незаконним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, зобов'язання призначити пенсію за віком з 12 грудня 2012 року, з урахуванням сум заробітку вказаних в довідці Кооперативу «КВАРЦ» від 17 грудня 2012 року про заробітну плату.

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 28 жовтня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано розпорядження Управління Пенсійного Фонду України у Деснянському районі міста Києва про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_3. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України у Деснянському районі міста Києва призначити пенсію за віком ОСОБА_3 з 23 жовтня 2013 року. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині зобов'язання призначити пенсію з 23 жовтня 2013 року та прийняти нове рішення в цій частині, яким зобов'язати відповідача призначити пенсію з 12 грудня 2012 року.

Також, відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 є громадином Грузії та має право на постійне проживання в Україні, що підтверджується тимчасовою посвідкою на постійне місце проживання, виданою 06 квітня 2010 року, строк дії - безстроково.

12 грудня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за віком.

Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва від 04 лютого 2013 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком, згідно заяви від 12 грудня 2012 року, у зв'язку з розбіжностями в особистих даних.

Крім того, листом від 26 лютого 2013 року Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва було відмовлено позивачу в задоволенні його заяви через виявлені розбіжності в первинних документах по особистим даним та запропоновано встановити факт приналежності документів у судовому порядку.

Так, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 23 вересня 2013 року, було встановлено факт належності правовстановлюючих документів ОСОБА_3 (трудових книжок, військового квитка, диплома, ідентифікаційного номера).

У зв'язку з наведеним, 24 жовтня 2013 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком та надав необхідний перелік документів, однак йому було відмовлено.

Не погоджуючись з відмовою відповідача здійснити призначення позивачу пенсії за віком та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 4 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 26 вищевказаного Закону, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до ст. 45 вищевказаного Закону, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як вбачається з матеріалі справи, 12 грудня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за віком.

Разом з тим, розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва від 04 лютого 2013 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв'язку з розбіжностями в особистих даних.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 23 вересня 2013 року, було встановлено факт належності правовстановлюючих документів ОСОБА_3

24 жовтня 2013 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком та надав необхідний перелік документів, однак йому було знову відмовлено.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що відмова Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва у призначенні пенсії за віком ОСОБА_3, згідно заяви від 12 грудня 2012 року, є неправомірною.

Разом з тим, оскільки позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії 12 грудня 2012 року, колегія суддів вважає, що позивач має право на призначення пенсії за віком саме з цієї дати.

Аналізуючи обставини справи та норми законодавства, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 щодо зобов'язання призначити пенсію за віком з 12 грудня 2012 року підлягають задоволенню, а тому рішення суду підлягає скасуванню із винесенням нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва не спростовують висновки суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції, натомість доводи апеляційної скарги позивача є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели частково до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м.Києва від 28 жовтня 2014 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва від 04 лютого 2013 року про відмову ОСОБА_3 у призначенні пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Деснянському районі міста Києва призначити ОСОБА_3 пенсію за віком з 12 грудня 2012 року.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст постанови виготовлено 03.02.2015 року.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.