Справа № 804/19038/14
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Борисенка П.О, при секретарі судового засідання - Сергієнка В.Ю., за участю представника позивача - Кукурузи В.Ю. та представника відповідача - Задорожної А.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний
комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»
до Дніпропетровської митниці ДФС
про скасування картки відмови та рішення,-
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» було заявлено до митного оформлення товар та подано митну декларацію з усіма необхідними документами для підтвердження митної вартості товару за ціною договору, проте відповідачем безпідставно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та надано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, та просив задовольнити їх в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти заявленого позову заперечував, надав письмові заперечення, в яких просив суд у задоволенні позову відмовити, зазначивши при цьому, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач не надав повного пакету документів, необхідних для визначення митної вартості за ціною договору, тому був застосований резервний метод визначення митної вартості товару.
Заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 19.05.2014р. позивач звернувся до Дніпропетровської митниці Міндоходів для здійснення митного оформлення товару: невипалена цегла з хімічно зв'язаних вогнетривких матеріалів, що містить магнезит - марки DSA-D14YL з вмістом MgO-80,40%; С-14,16%; А12О3-3,76%; - у кількості 48,091 тон; та невипалена цегла з вогнетривких матеріалів, що містить магнезит - марки DSA-G8WL з вмістом MgO-85,77%; С-11,01%; А12ОЗ-0,35%; - у кількості 53,131 тон.
Товар надійшов на адресу позивача на підставі зовнішньоекономічного контракту від 06.02.2013 р. № 13-0361-12 (далі-Контракт), укладеного між «Duferco S.A.» (Швейцарія) (Продавець) та ПАТ «ДМКД» (Покупець), згідно з умовами якого Продавець зобов'язався здійснити Покупцю поставку товару - вогнетривкі вироби на умовах DAP -ст. Правда Придніпровської залізниці, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар на умовах, зазначених у Додатках до Контракту.
Пунктом 2.4. Контракту Сторони обумовили, що вартість упаковки і маркування входить до вартості товару.
Згідно п. 3.3. Контракту разом з відвантаженим товаром Продавець зобов'язаний надати Покупцю наступний пакет документів: рахунок - 3 оригінали; CMR або залізнична накладна - 2 оригінали; пакувальний лист з розбиттям по видам упаковки та зазначенням ваги (брутто і нетто) - 3 оригінали; сертифікат якості Продавця чи незалежної інспекції - 1 оригінал, 1 копія; сертифікат походження товару, виданий ТПП країни виробника -оригінал; експортна декларація-1 копія.
На підставі Контракту та згідно додатку до Контракту (специфікації) № 4 від 25.09.2013р. Продавцем на митну територію України 16.05.2014р. на умовах DAP - ст. Правда Придніпровської залізниці для Покупця було ввезено вантаж: невипалена цегла з вогнетривких матеріалів, що містить магнезит - марки DSA-D14YL з вмістом MgO-80,40%; С-14,16%; А1203-3,76% - у кількості 48,091 тон. та марки DSA-G8WL з вмістом MgO-85,77%; С-11,01%; А12ОЗ-0,35% - у кількості 53,131 тон.
19.05.2014 р. товар надійшов для розмитнення до Дніпропетровської митниці Міндоходів.
Позивач визначив митну вартість товару відповідно до ст. 58 Митного кодексу України за основним методом - ціною Контракту і в митній декларації № 110010000/2014/020675 від 19.05.2014р. зазначив, що згідно додатку до Контракту та рахунків № 13-0361-12/53 від 22.04.2014р. та № 13-0361-12/54 від 22.04.2014р вартість 1 тони вогнетривких виробів марки DSA-D14YL складає 1 234,00 USD (доларів США) та марки DSA-G8WL складає 1 185,00 USD (доларів США).
Разом з ВМД типу ІМ 40 № 110010000/2014/020675 згідно обраного декларантом основного методу визначення митної вартості на підставі п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України, для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ Дніпропетровській митниці Міндоходів (надалі по тексту - Відповідач) було надано: контракт № 13-0361-12 від 06.02.2013р.; додаткова угода № 2 до Контракту від 26.03.2014р.; додаток до Контракту № 4 від 25.09.2013р.; рахунок фактуру № 13-0361-12/53 від 22.04.2014р.; рахунок фактуру № 13-0361-12/54 від 22.04.2014р.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2)письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3)здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4)проводити в порядку, визначеному ст. 345 - 354 Митного кодексу України, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5)звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6)застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 Митного кодексу України.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Відповідно до ст. 337 Митного кодексу України, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення:формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Формато-логічний контроль - це автоматизована перевірка правильності заповнення даних митних декларацій та повернення результатів перевірки; перевірка митних декларацій та інших документів на достовірність та законність; здійснення статистичного, валютного контролю, контролю нарахованих митних платежів, контролю правильності застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов'язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.
Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до ст. 33 Митного кодексу України, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.
За результатами контролю ПАТ «ДМК ім. Дзержинського» із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що спричинило необхідність здійснити перевірку правильності її визначення, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.
Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011 затверджено Класифікатор митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками.
Так, при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості у Програмно інформаційному комплексі «Інспектор-2006» спрацювала автоматизована система управління ризиками (АСАУР), а саме:
- Захід 106-2 - витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.
- Захід 105-2 - контроль правильності визначення митної вартості товарів
- Захід 102-1 - перевірка відповідностей відомостей, які містяться в українській митній декларації.
Так, посадовою особою Дніпропетровської митниці на першому аркуші ДМВ здійснено запис: за митною декларацією від 19.05.2014 року №110010000/2014/020675 в автоматичній системі митного оформлення спрацювали профілі ризику 102-1 «Перевірка відповідності відомостей, які містяться в українській митній декларації, відомостям, що містяться у відповідному паперовому примірнику (електронній копії) митної декларації суміжної сторони (книжці МДП)».
Відповідно до пункту 1 частини п'ятої статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.
При цьому, митний орган повинен упевнитися, що заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов'язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції. Відповідно до частин першої та третьої статті 1 Митного кодексу України ці правила міжнародного договору України обов'язкові для застосування та мають пріоритет. На виконання вимог пункту 2 статті 54 Митного кодексу України під час проведення митного контролю і митного оформлення здійснено перевірку наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). Виконання вимог, передбачених пункту 1 статті 58 Митного кодексу України щодо наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) за наданими документами перевірити неможливо.
Згідно пункту 4.1 статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до положень частини другої статті 58 Кодексу метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Суд погоджується із твердженням відповідача про неможливість застосування першого методу визначення митної вартості з огляду на наступне.
Відповідно до статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Пункт 3.3 контракту від 06.02.2013 року №13-0361-12 імпортером узгоджено певний перелік документів, що надаються з відвантаженим товаром, який містить експортну декларацію (копію), але до митного оформлення цей документ декларантом ПАТ «ДМК ім. Дзержинського» не наданий.
У пункті 2.4 зазначеного зовнішньоекономічного контракту визначено, що вартість пакування, вартість маркування включена у вартість продукції, але згідно наданих документів перевірити зазначену складову неможливо.
Для підтвердження складових митної вартості декларантом ПАТ «ДМК ім. Дзержинського» надано комерційну пропозицію контрактоутримувача «Duferсo S.A.» від 02.10.2013 року №5368А.
Відповідно до положень пункту 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари у підтвердження митної вартості можуть бути надані каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, але комерційна пропозиція контрактоутримувача «Duferco S.A.» від 02.10.2013 року №5368А не може бути використана у якості документа, що дає підстави визначити митну вартість за ціною угоди (контракту), оскільки виробником товару є DashiQiao SanQiang Refractory Material Co., LTD.
Відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту та комерційної пропозиції вартість доставки включена до вартості товару на умовах DAP м. Дніпродзержинськ, що передбачає несення витрат доставки до місця призначення експортером.
Однак, у гр.4 залізничних накладних від 29.04.2014 року № 033505, № 033506 зазначений договір перевезення від 31.01.2007 року №PR/M-07/02NUp з «TRANSGARANT UKRAINA». Окрім того гр.20 зазначеної накладної містить інформацію щодо сплати транзитних платежів - розрахунок через TSFTO за RJD TRANSINSERV. Гр. 56 залізничних накладних від 29.04.2014р. №№033505,033506 містить інформацію щодо провізної плати 938,55 Шв.фр. та 904,05 Шв.фр. відповідно засвідчену штампом ст. Забайкальськ.
Згідно із зазначеним незрозуміло, хто і яким чином несе витрати щодо перевезення вантажу. Декларантом ПАТ «ДМКД» не надано жодного документа що пояснює або підтверджує транспортну складову митної вартості.
Враховуючи перевезення залізничним транспортом з Китаю через територію Росії (з перевантаженням з китайських вагонів у російські) проведено перевірку повноти включення вартості перевезення у вартість товару. Проведено розрахунок провізної плати по території Росії вогнетривких виробів залізничним транспортом ОАО «Российские Железные Дороги» від станції Забайкальськ (на кордоні Росія - Китай) до станції Тополі відстанню з використанням інформації, розміщеної на сайті ОАО «РЖД».
Згідно з пунктом 3 статті 337 Митного кодексу України проведений контроль співставлення - порівняна заявлена митна вартість з даними, які містяться у відповідних електронних копіях МД від 23.12.2013 року № 110010000/2013/023138, від 13.01.2014 р. № 110010000/2014/000136 за якими ввезений ідентичний товар за цим самим контрактом із визначенням митної вартості в розмірі 1,344 дол. США.
Враховуючи зазначені розбіжності та оскільки надані на підтвердження митної вартості документи не містять відомостей щодо складових митної вартості, відповідно до положень пункту 3 статті 53 Митного кодексу України, декларант, або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Пунктом 6 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідач відмовився надати будь-які інші документи щодо підтвердження митної вартості, що підтверджується відповідним записом в декларації митної вартості від 19.05.2014 р.
Відповідно до пункту 5 статті 55 Митного кодексу України проведено консультацію з приводу обрання методу визначення митної вартості згідно з пунктом 3.4 статті 57 Митного кодексу України. Здійснено обмін наявною у митного органу та декларанта інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. Декларантом ПАТ «ДМК ім. Дзержинського» заявлено, що відповідно пункту 8 статті 55 Митного кодексу України зазначені у вимогах митного органу документи будуть надані в установлений законом термін.
Відповідно до пунктів 6.2, 6.3 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі, якщо: заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару; неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України; відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
З огляду на вищезазначене, суд зазначає, що митна вартість зазначеного імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований.
У зв'язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці було здійснено послідовний перехід до наступного методу визначення митної вартості.
Згідно з ст. 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 Митного кодексу України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.
Відсутність інформації про продаж ідентичних товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.
Відповідно до статті 60 Митного кодексу України (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статтями 58 і 59 Митного кодексу України, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не є однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.
Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
Відсутність інформації про продаж подібних (аналогічних) товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (статті 62, 63 Митного кодексу України) повинні ґрунтуватися на даних, які є об'єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність необхідних документів унеможливила застосування зазначених методів.
Тому, під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.
Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості (стаття 64 Митного кодексу України) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.
У зв'язку із неможливістю застосування заявленого методу визначення митної вартості посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до резервного методу визначення митної вартості, та застосовано другорядний метод визначення митної вартості 2-r - резервний метод із застосуванням вартостей, визначених митним органом.
У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Відповідно до пункту 6 статті 54, пункту 1 статті 55 Митного кодексу України неможливо застосувати основний метод визначення митної вартості - за ціною договору(контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), відповідно до пункту 2.6 розділу II Наказу Мінфіна від 24.05.2012 року №599 у зв'язку з неподанням декларантом документів в установлений строк та відмовою від їх подання прийнято рішення про коригування митної вартості.
Так, статтями 59 (ідентичні товари) та 60 (аналогічні товари) Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена за ціною договору, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами або прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами.
Отже, для можливості застосування методів 2а) та 2б) митні оформлення, що стали підставою для коригування митної вартості повинні бути здійсненні за вартістю операції, тобто за ціною договору.
У зв'язку з тим, що в базі даних ЄАІС ДМСУ була наявна лише інформація щодо митного оформлення, здійсненого за резервним методом, у посадової особи митниці не було правових підстав для застосування методів 2а) та 26), у зв'язку з чим застосовано саме резервний метод.
Визначена митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митній вартості з урахуванням застережень, за якими ввезений ідентичний товар (враховуючи хімічний склад, марку, виробника, сферу застосування, час ввезення, розмір партії) за цим самим контрактом із рівнем митної вартості - 1,344 дол. США/кг - МД від 23.12.2013 року №110010000/2014/023138 та від 13.01.2014 р. № 110010000/2014/000136.
Листом від 07.07.2014 р. № 062Д/971 ПАТ «ДМК ім. Дзержинського» надіслало до Дніпропетровської митниці експертний висновок Дніпропетровської від 25.06.2014 року ТПП № ГО-2733.
Дніпропетровською митницею розглянуто документи митного оформлення та додаткові документи - висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 25.06.2014р. №ГО-2733 наданий ПАТ «Дніпровський меткомбінат ім.Дзержинського» у підтвердження заявленої митної вартості товару.
Наданим висновком експерта Дніпропетровської ТПП від 25.06.14р. № ГО-2733 підтверджено, що ринкова вартість «Невипаленої цегли марок DSA-D14YL, DSA-G8WL», отриманої за контрактом від 06.02.2013р. №13-0361-12, специфікацією №4 від 25.09.2013р., додатковою угодою №2 від 26.03.2014р., рахунками №13-0361-12/53, № 13-0361-12/54 від 22.04.2014 р.складає зазначену у інвойсах, наданих до митного оформлення, на умовах поставки БАР - ст. Правда. Зазначений висновок ґрунтується на інформації Інтернет - сайту www. «mаdе-іn-сhіnа». За результатами перевірки використаної для підготовки висновку інформації виявлено, що інтернет-сторінки використаного експертом ресурсу містять інформацію стосовно вартості алюмопериклазової сировини (сумішей та бетонів для виготовлення алюмопериклазової цегли) та власне алюмопериклазової цегли, в той час як імпортований товар є магнезитовмісною цеглою. Якісні характеристики та хімічний склад врахованих експертом сировини та виробів суттєво відрізняються від заявлених декларантом характеристик імпортованого товару. Також не враховано наявність посередників у оцінюваній зовнішньоекономічній операції (контракт на поставку вогнетривких виробів китайського виробництва укладено підприємством ПАТ «Дніпровський меткомбінат ім. Дзержинського» з швейцарською компанією «Duferco S.А.»).
Частиною четвертою статті 58 Кодексу визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну.
Зовнішньоекономічним договором від 06.02.2013 р. № 13-0361-12 та додатками/специфікаціями до нього передбачена оплата за поставлений товар протягом 15 банківських днів з дати поставки. Враховуючи дату фактичної поставки партії товару, випущеної у вільний обіг за митною декларацією від 19.05.2014 р. №110010000/2014/020678, оплата за товар повинна бути здійснена на момент подання листа від 07.07.2014 р.№ 062Д/97. Вказаним листом підприємства банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, до митниці не були надіслані.
Враховуючи результати перевірки, невідповідності відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з сформованим митницею переліком, керуючись вищезазначеними положеннями законодавства, у митниці були відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості від 19.05.2014 р. № 110010000/2014/600046/1.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів від 19.05.2014 № 110010000/2014/600046/1 прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару та оформленні картки відмови діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно з ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог позивача.
Керуючись ст.ст. 69, 71, 94, 158 - 163, 167 КАС України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 26.12.2014 р.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 26.12.2014р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді П.О.Борисенко П.О.Борисенко І.В.Калита