Справа № 645/7008/14-а
Суддя: Сілантьєва Е. Є.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/7008/14-а
Провадження № 2-а/645/1/15
Постанова

іменем України

26 січня 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова суд у складі:

головуючого - судді - Сілантьєвої Е.Є.

при секретарі судового засідання - Курбатовій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова про визнання рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова від 16.02.2014 р. № 614 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років протиправним та скасувати його, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова зарахувати до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, період роботи ОСОБА_1 в Харківській обласній клінічній травматологічній лікарні на посаді медсестри відділення анестезіології та реанімації з 01.06.2006 року по 02.12.2013 року в подвійному розмірі у відповідності до п. «е» ст. 55 та ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 07 лютого 2014 року вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років як працівниці охорони здоров'я згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з наявністю у неї спеціального стажу роботи, достатнього для призначення цього виду пенсії. Однак, рішенням № 614 від 16.02.2014 року УПФ України відмовило їй у призначенні цього виду пенсії, обґрунтовуючи свою відмову тим, що для її призначена необхідно мати 25 років спеціального стажу, а в неї лише 11 років 6 місяців та 17 днів стажу роботи працівника охорони здоров'я, що не є достатнім для призначення пенсії за вислугою років. Для призначення пенсії за вислугу років, як зазначає УПФУ у своєму рішенні, зараховується спеціальний стаж роботи при умові, що він напрацьований за основним місцем роботи. Робота за сумісництвом права на пенсію за вислугу років не дає. Позивач вважає зазначене рішення УПФ України в Фрунзенському районі м. Харкова незаконним та необгрунтованим з наступних підстав. Згідно з записами в трудовій книжці (заповнена 16.07.1981 р.) вона працювала в різні періоди часу медичним працівником в закладах охорони здоров'я до 2002 року та має за цей час 11 років 6 місяців та 17 днів спеціального стажу, що визнається відповідачем у вищевказаному рішенні про відмову у призначенні пенсії за вислугу років. З 01.04.2002 року вона працює на посаді медичної сестри у пункті охорони здоров'я, який функціонує на КП «Харківські теплові мережі». Однак цей здоровпункт й досі не пройшов державної акредитації як заклад охорони здоров'я. Разом з тим вона працювала в Харківській обласній клінічній травматологічній лікарні на одну ставку на посаді медсестри відділення анестезіології та реанімації з 01.06.2006 року по 02.12.2013 року, про що свідчить запис у трудовій книжці (заповнена 01.06.1992). Умови, підстави на право на призначення пенсії за вислугою років для окремих категорій працівників регламентує Закон України «Про пенсійне забезпечення», з яких вбачається, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабміну від 04.11.93 року N 909 (зі змінами від 26.09.2002 p. N 1436). Постановою передбачено, що пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров'я і соціального захисту призначаються при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років. Відмовляючи їй в призначенні пенсії за вислугою років відповідач в порушення ч. 2 ст. 19 Конституції України посилався на те, що вона працювала в Харківській обласній клінічній травматологічній лікарні на посаді медсестри відділення анестезіології та реанімації за сумісництвом, що не дає підстав для зараховування цього періоду роботи до спеціального стажу. Однак положення ст.ст. 51-55 Закону «Про пенсійне забезпечення» не містять вимог щодо нарахування спеціального стажу тільки за основним місцем роботи. Позивач вважає рішення відповідача про відмову в призначенні їй пенсії за вислугою років необгрунтованим і не містить посилання на підставу для відмови у призначенні пенсії, що передбачена Законом, а її робота в Харківській обласній клінічній травматологічній лікарні на посаді медсестри відділення анестезіології та реанімації з 01.06.2006 року по 02.12.2013 року має бути зарахована до спеціального стажу у подвійному розмірі, що складає 15 років та 4 дні, тобто загальна тривалість її стажу як працівника охорони здоров'я становить 26 років 6 місяців та 21 день. З рішенням УПФУ про відмову в призначенні їй пенсії за вислугою років позивач ознайомилась лише наприкінці березня 2014 року, отримавши його в Управлінні Пенсійного фонду України під розписку, тому згідно ч. 2 ст. 99 та враховуючи ч. 2 ст. 71 КАС України, вона не втратила права на звернення до суду в шестимісячний строк.

У ході судового розгляду позивач ОСОБА_1, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснила обставини викладені в позові, просила суд задовольнити вимоги в повному обсязі та зарахувати до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, період її роботи в Харківській обласній клінічній травматологічній лікарні на посаді медсестри відділення анестезіології та реанімації з 01.06.2006 року по 02.12.2013 року в подвійному розмірі у відповідності до п. «е» ст. 55 та ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Представники відповідача - Борисенко Т.Є., Потьомкіна С.В., Кретова І.Ю., які діяли на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, надали письмові заперечення у справі, просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, зазначаючи, що 07.02.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова з заявою про призначення пенсії за вислугу років. Управлінням було прийнято колегіальне рішення № 614 від 16.02.2014 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 Відповідно записам у трудовій книжці (дата заповнення якої 16.07.1981 рік) ОСОБА_1 працювала в різні періоди часу медичним працівником в закладах охорони здоров'я до 2002 року та має спеціальний стаж 11 років 6 місяців 17 днів. Вказаний період сторона відповідача визнає беззаперечно. Відповідно записам у трудовій книжці (дата заповнення якої 01.06.1992 рік) позивач працювала в Харківській обласній клінічній травматологічній лікарні на посаді медсестри відділення анастезіології та інтенсівної терапії з 01.06.2006 року по 02.12.2013 року, це підтверджується актом зустрічної перевірки № 28, 29 від 13.02.2014 року, проведену спеціалістом управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова. В період з 01.06.2006 року по 02.12.2013 року ОСОБА_1 працювала медичною сестрою на комунальному підприємстві «Харківські теплові мережі», що підтверджується довідкою № 2145-10 від 22.10.2013 року КП «Харківські теплові мережі», в якій зазначено, що ОСОБА_1 з 01.08.2001 року по теперішній час працює медичною сестрою на комунальному підприємстві «Харківські теплові мережі». Але, з наданих документів не зрозуміло, що є основним місцем роботи, а що є сумісництвом. Робота за сумісництвом права на пенсію за вислугою років не дає. Пенсія працівнику - суміснику обчисляється із загальної суми заробітку, одержаного за основним місцем роботи і за сумісництвом, але страховий стаж враховується в одинарному розмірі. Якщо основним місцем роботи є комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», то період роботи з 01.08.2001 року по 2013 рік неможливо зарахувати до спеціального стажу так як цей медичний заклад не пройшов державної акредитації. Згідно пункту 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 року № 765 акредитації підлягають всі заклади охорони здоров'я незалежно від форми власності. Також, представник відповідача зазначив, що період роботи ОСОБА_1 в Харківській обласній клінічній травматологічній лікарні на посаді медсестри відділення анастезіології та інтенсівної терапії з 01.06.2006 року по 02.12.2013 року неможливо зарахувати до спеціального стажу, так як з наданих документів не зрозуміло, чи є це основним місцем роботи. В зв'язку з чим, до стажу роботи працівника охорони здоров'я можливо зарахувати 11 років, 6 місяців, 17 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугою років.

Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1, 07.02.2014 року звернулась до Управління ПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова з заявою про призначення пенсії за вислугу років - згідно п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Як підставу для призначення пенсії за вислугу років вона надала відповідачу дві трудові книжки - (дата заповнення однієї 16.07.1981 рік) ОСОБА_1 працювала в різні періоди часу медичним працівником в закладах охорони здоров'я до 2002 року та має спеціальний стаж 11 років 6 місяців 17 днів; (дата заповнення другої 01.06.1992 рік) ОСОБА_1 працювала в Харківській обласній клінічній травматологічній лікарні на посаді медсестри відділення анастезіології та інтенсівної терапії з 01.06.2006 року по 02.12.2013 року; заяву про призначення пенсії від 07.02.2014 р.; довідку № 2145-10 від 22.10.2013 року КП «Харківські теплові мережі»; наказ № 11-к від 01 серпня 2001 року КП «Харківські теплові мережі»; архівну довідку № 125 від 17.01.2014 року, довідку №165 від 25.12.2013 року «Харківської обласної клінічної травматологічної лікарні»; акт зустрічної перевірки № 28, 29 від 13.02.2014 року, індивідуальні відомості на ОСОБА_1 за 2000- 2013 роки.

Рішенням № 614 від 16.02.2014 року Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова у призначенні пенсії за вислугою років відмовлено у зв'язку з тим, що період роботи ОСОБА_1 в Харківській обласній клінічній травматологічній лікарні на посаді медсестри відділення анестезіології та інтенсивної терапії з 01.06.2006 року по 02.12.2013 року неможливо зарахувати до спеціального стажу робітника охорони здоров'я, оскільки не підтверджується що цей період - основне місце роботи. Згідно з записами в трудовій книжці (заповнена 16.07.1981р.) ОСОБА_1 працює в КП „Харківські теплові мережі" з 01.04.2002 р. по теперішній час. Відомості про роботу за сумісництвом на цьому підприємстві відсутні. Зустрічна перевірка спеціалістом Пенсійного фонду України також встановила, що це не є робота за сумісництвом. До стажу роботи працівника охорони здоров'я можливо зарахувати 11 років 6 місяців 17 днів, що є недостатньо для призначення пенсії за вислугою років, тому права на призначення пенсії за вислугою років як працівнику охорони здоров'я ОСОБА_1 не має.

Суд, беручи до уваги фактичні обставини справи та з урахуванням норм права, які необхідно застосувати до спірних правовідносин, вважає такі висновки відповідача помилковими, з огляду на наступне:

Згідно до ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсія за вислугу років встановлюється окремим категоріям громадян, занятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Стаття 60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визначає, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СН1Д, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно ст. 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком призначаються з дня досягнення пенсійного віку.

Згідно вимог ст. 8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та ст. 9 КАСУ, де передбачено, що суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є Конституція України, що відповідає принципу верховенства права, який закріплений в ст. 8 Конституції України та ст. 22 Конституції України, де передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає і вирішує справи в адміністративних судах на засадах змагальності сторін, свободи і надання ними суду доказів і у доведені перед судом їх переконливості.1

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частина 2 статі 71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позовуПосилання відповідача на те, що позивач не маж права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не відповідає ст. 22 Конституції України, оскільки це призводить до звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадянина, закріплених Конституцією України. А тому, за таких обставин, вказані дії відповідача не можуть вважатися законними та обґрунтованими, оскільки вони направлені на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача як громадянина, що суперечить приписам Конституції України.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_1, ОСОБА_1 01.06.2006 року по 02.12.2013 року зарахована у відділення анестезіології та реанімації в Харківській обласній клінічній травматологічній лікарні на посаду палатної медсестри, звільнена 02.12.2013 року згідно зі ст. 38 КЗпП України.

Підстав для не зарахування цього спеціального стажу як працівника охорони здоров'я судом не вбачається

Суд також враховує, що конституційні принципи на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені ст. 1, 3, частиною 2 ст.6, ст. 8, частиною 2 ст. 19, ст.ст. 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань, виходячи із принципу верховенства права, закріпленого ст.8 Конституції України.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначено, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісних вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики. Враховуючи те, що позивачка працювала на посаді медсестри, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання пенсії за вислугу років. Наділивши такого спеціаліста зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які працювали на даній посаді. Тобто, між позивачкою і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити її соціальний захист. Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивач працювала в період з 01.06.2006 року по 02.12.2013 року медсестрою відділення анестезіології та реанімації в Харківській обласній клінічній травматологічній лікарні, а загальний її стаж як працівника охорони здоров'я становить 26 років 6 місяців та 21 день - суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на призначення спеціальної пенсії у подвійному розмірі у відповідності до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України - адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного строку, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи, що оскаржуване рішення УПФУ ОСОБА_1 отримала 28.03.2014 року, що підтверджується відповідною розпискою, дату звернення позивача до суду - 28.08.2014 року, встановлений шестимісячний строк на звернення до суду з позовом позивачем не пропущений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 19, 22 Конституції України, Законом України "Про пенсійне забезпечення", ст. 99,100, 160 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м.Харкова про визнання рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років протиправними- задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова № 614 від 16.02.2014 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова зарахувати до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років періоди роботи ОСОБА_1 у Харківській обласній клінічній травматологічній лікарні на посаді медичної сестри відділення анестезіології та реанімації з 01.06.2006 року по 02.12.2013 року у подвійному розмірі, згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно п. «е» ст.ст. 55, 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 7 лютого 2014 року.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до ч. 2 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства.

Суддя