Справа № 2а-16403/12/2670
Суддя: Зайцев М.П.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року м. Київ К/800/57828/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Зайцева М.П.,

суддів: Веденяпіна О.А., Костенка М.І.,

секретаря - Загороднього А.А.,

за участю представника позивача - Крепеля Д.І.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року у справі № 2а-16403/12/2670 за позовом Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва Державної податкової служби до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкової заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Державна податкова інспекція у Святошинському районі м. Києва Державної податкової служби (далі - ДПІ) звернулась в Окружний адміністративний суд м. Києва з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - ФО-П ОСОБА_2.), в якому просила стягнути з відповідача податкову заборгованість у розмірі 954030,65 грн., з яких: 953383,06 грн. - з податку на додану вартість; 327,59 грн. - зі збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства; 320,00грн. - суму штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 лютого 2013 року позов задоволено у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 лютого 2013 року скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована переважно тим, що позивачем безпідставно не сплачено податок на додану вартість, збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства та суму штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, що призвело до протиправного невиконання приписів Податкового кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ФО-П ОСОБА_2 зареєстрований Святошинською районною у м. Києві державною адміністрацією як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа, перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Святошинському районі м. Києва з 12 червня 2000 року.

За результатами позапланової невиїзної перевірки ФО-П ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість за період з 01 червня 2011 року по 31 липня 2012 року та з 01 вересня 2011 року по 31 грудня 2011 року, позивачем складено Акт від 13 червня 2012 року №379/17-20/НОМЕР_1 (далі - Акт).

На підставі названого Акту, винесено податкове повідомлення - рішення від 19 липня 2012 року №, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 788077,76 грн., застосовано штрафні санкції в розмірі 165374,14 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що податкове повідомлення - рішення від 19 липня 2012 року №, на підставі якого позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, скасовано у встановленому законом порядку, відповідно відсутні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

Висновок суду відповідає нормам матеріального права, є законним та обґрунтованим.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України) податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

В свою чергу, пункт 57.1 статті 57 ПК України передбачає, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що обов'язковими передумовами до стягнення заборгованості у судовому порядку є: наявність у позивача повноважень для звернення з такою вимогою про стягнення суми заборгованості, наявність підстав та відсутність перешкод до стягнення заборгованості, а також, безпосередньо, непогашення такої заборгованості у добровільному порядку на час вирішення справи.

Відповідно до частини п'ятої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що у зв'язку зі скасуванням податкового повідомлення - рішення від 19 липня 2012 року №, підстави для стягнення з ФО-П ОСОБА_2 податкової заборгованості у розмірі 954030,65 грн. - відсутні.

Згідно з частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для його скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді