Справа № 694/2129/14-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 694/2129/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Гончаренко Т.В. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації на постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 26.11.2014 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: визнати дії управління праці та соціального захисту населення Звенигородської райдержадміністрації Черкаської області про виключення ОСОБА_2 з списку одержувачів пільгового побутового палива та у відмові в призначенні безоплатного забезпечення вугіллям для побутових потреб неправомірними; зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Звенигородської райдержадміністрації Черкаської області включити ОСОБА_2 в список осіб, які мають право на безоплатне забезпечення вугіллям для побутових потреб та забезпечити безоплатним вугіллям для побутових потреб в кількості 5900 кг за 2014 рік.

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 26.11.2014 позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звільнений з ТЕЦ «Юрківська» в зв'язку з ліквідацією підприємства. Відпрацьований стаж позивача складає 31 рік 10 місяців на поверхні підприємств вугільної промисловості, з них 13 років 23 дні пільговий стаж відповідно до Списку №2, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_2.( а.с. 6-7).

ОСОБА_2 отримав право на забезпечення йому безплатно вугіллям на побутові потреби на підставі Інструкції про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць, підприємств і організацій Міністерства вугільної промисловості СРСР паливом на побутові потреби від 11.05.1976р, згідно якої правом на безплатне отримання вугілля користувались такі особи, що проживали з пічним опаленням чи пічними кухонними плитами: працівники шахт і розрізів, в тому числі працівники промислово-виробничого персоналу, а також працівники, зайняті на будівництві і капітальному ремонті, виконуваному господарським способом (п. 1.1 Інстукції). Станом на час звільнення позивача 29.02.2000 у зв`язку з ліквідацією підприємства він не втратив такого права.

З 30.03.2000 по 23.02.2001 позивач перебував на обліку в Звенигородському районному центрі зайнятості, після чого позивачу призначено пенсію за віком зі зниженням віку з врахуванням пільгового стажу за Списком №2.

В період з 01.01.2008 по 2013 рік позивач отримував щорічно вугілля на побутові потреби в розмірі 5900 кг через відокремлений підрозділ «Олександрівська виконавча дирекція з ліквідації шахт»

Відповідно до листа ВП «Олександрівської ВДЛШ» від 21.10.2014 у зв'язку з закінченням робіт по фізичній ліквідації шахтоуправління «Ватутінське», до складу якого входить ТЕЦ «Юрківська», ВП «Олександрівська виконавча дирекція з ліквідації шахт» передано списки одержувачів пільгового побутового палива Черкаській обласній держаній адміністрації відповідно до акту №6 від 09.10.2013.

Листом УПСЗН Звенигородської районної державної адміністрації №170 від 04.11.2014 позивачу відмовлено в призначенні безоплатного забезпечення вугіллям для побутових причин. Відмова мотивована тим, що пенсія призначена за Списком №2, пільговий стаж 13 років 23 днів, згідно довідки ПФ України від 24.03.2014 №1170/10 та архівної довідки ДП «Ватутінвуглереструктуризації» від 15.08.2002 №1032; відповідно до статті 48 Гірничого закону України після ліквідації або консервації гірничого підприємства забезпечення вугіллям на побутові потреби проводиться пенсіонерам, стаж роботи яких складає на роботах технологічної лінії не менше 20 років для чоловіків.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відмова відповідача у подальшому забезпеченні ОСОБА_2 безоплатно вугіллям на побутові потреби в 2014 року є протиправною, а тому позов підлягає задоволенню.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі зазначає, що управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації під час відмови в призначенні позивачу безоплатного забезпечення вугіллям для побутових причин діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 3 постанови КМ України «Про забезпечення твердим пічним побутовим паливом осіб, які мають право на його отримання згідно із статтею 48 Гірничого закону України» від 27.06.2012 визначено, що надання твердого пічного побутового палива або виплата компенсації у грошовій формі здійснюється за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу.

Відповідно п. 4 ст. 102 Бюджетного кодексу України за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу надаються пільги особам, які мають таке право згідно із статтею 48 Гірничого закону України.

Відповідно до п. 4 «Порядку надання пільг на придбання твердого палива і скрапленого газу за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам», затвердженого постановою КМ України № 77 від 31.01.1997, особи, які мають право на безоплатне забезпечення вугіллям для побутових потреб згідно із статтею 48 Гірничого закону України, пред'являють уповноваженому органові трудову книжку та пенсійне посвідчення (крім непрацевлаштованих працівників), що підтверджують відповідність вимогам статті 48 зазначеного Закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 у 2000 році набув статусу непрацевлаштованого працівника підприємства вугільної промисловості, звільненого у зв'язку з ліквідацією підприємства. Після виходу на пенсію - статусу непрацюючого пенсіонера.

На даний період діяв Гірничий закон України в редакції 07.12.2000, згідно з ч. 5 ст. 48 якого після ліквідації або консервації гірничого підприємства забезпечення вугіллям на побутові потреби здійснюється в межах тарифної угоди правонаступником таким категоріям: непрацевлаштованим працівникам; непрацюючим пенсіонерам; інвалідам праці; особам, інвалідність яких настала внаслідок загального захворювання у разі, якщо вони користувалися цим правом до настання інвалідності; сім'ям працівників, які загинули (померли) на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, які отримують пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Гірничого закону України (в редакції від 25.06.2009) підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, таким категоріям осіб: пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов'язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що редакція вказаної статті на момент виходу позивача на пенсію не містила конкретних обмежень щодо забезпечення вугіллям осіб тієї категорії, до якої був віднесений позивач, в тому числі і щодо стажу роботи, а тому відповідач безпідставно посилається на норму Гірничого Закону, який передбачає необхідність наявності певного стажу для певних категорій працівників і пенсіонерів.

Крім того, Гірничий закон України не містить норми, яка б припиняла дію наведеної вище Інструкції від 1976 року.

Згідно з п.12.10.13 Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами і власниками (об'єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001 (реєстраційний номер в Міністерстві праці та соціальної політики України №71 від 07.08.2001) з доповненнями та змінами, пенсіонери, що одержували паливо на побутові потреби відповідно до діючих раніше нормативних документів, зберігають право на його отримання на попередніх умовах згідно з цією угодою і Інструкцією від 1976 року.

Згідно ст. 9 Закону «Про колективні договори та угоди» - положення таких угод діють безпосередньо і є обов'язковими для всіх об'єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_3 на момент звільнення з підприємства - ДП «Юрківська теплоелектроцентраль» згідно з Інструкцією від 11.05.1976 та Гірничим законом України в редакції 07.12.2000 набув право на отримання безплатно вугілля на побутові потреби на законних підставах, та не позбувся такого права у зв'язку з виходом на пенсію та у зв'язку з прийняттям Гірничого закону України в новій редакції, то внесення змін у вказаний закон у подальшому не може змінювати раніше набуті права позивача, а тому відмова відповідача у подальшому забезпеченні ОСОБА_2 безоплатно вугіллям на побутові потреби в 2014 року є протиправною.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, апелянтом в порушення вимог частин 1, 2 статті 71 КАС України не надано жодних доказів на спростування правомірності оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 26.11.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.