Справа № 808/3392/14
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2015 рокусправа № 808/3392/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року у справі за адміністративним позовом Запорізької міської ради до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, третя особа: Міське комунальне підприємство «Основаніє», Головне управління Міністерства доходів і зборів у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року позовні вимоги Запорізької міської ради задоволені повністю: визнано протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 від 17.12.2013 №9160497 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зобов'язано Реєстраційну службу Запорізького міського управління юстиції Запорізької області зареєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за територіальною громадою міста Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради.

Не погодившись із судовим рішенням, Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а в задоволенні позовної заяви позивача відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та матеріалами справи підтверджено, що Листом від 29.12.2000 №17467/7/05-0117 ДПА України, у зв'язку з виявленням на обліку службових приміщень, які не передані місцевим органам по обліку та розподілу житла, було зобов'язано всі податкові органи привести у відповідність придбані жилі службові приміщення згідно із постановою КМУ від 12.09.1997 №1006 "Про доповнення переліку категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення" та листом ДПА України від 13.10.1997 №01-0017/11-8196 "Про службове житло" і передати їх місцевим органам по обліку та розподілу житла.

Листом від 18.01.2005 №25/9/01-213 ДПА у Запорізькій області звернулося до міського голови з проханням прийняти до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя житло, що належить до державної власності та знаходиться в оперативному управлінні ДПА у Запорізькій області, згідно затвердженого переліку об'єктів житла, що належить до державної власності та пропонується для передачі у комунальну власність, в тому числі квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням від 27.01.2005 №17/10 "Про прийняття квартир до комунальної власності міста" виконавчий комітет Запорізької міської ради вирішив прийняти до комунальної власності міста об'єкти права державної власності - квартири, згідно додатку 1 та передати квартири у повне господарське відання комунальним підприємствам, згідно з додатком 2. Комунальні підприємства, згідно зазначеного рішення, після підписання актів прийому-передачі було зобов'язано здійснити заходи щодо оформлення права комунальної власності на квартири за Запорізькою міською радою.

Згідно зазначеного рішення квартира за адресою: АДРЕСА_2 була прийнята до комунальної власності міста та передана у повне господарське відання КП "ВРЕЖО №1".

На виконання зазначеного рішення управлінням житлового господарства Запорізької міської ради було складено наказ від 24.02.2005 №43, згідно якого було зобов'язано КП "ВРЕЖО №1" прийняти в повне господарське відання житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 93,08 кв.м, балансовою вартістю 117881,97 грн.

Відповідно до акта приймання передачі квартир від 24.02.2005, складеного між ДПА у Запорізькій області та КП "ВРЕЖО №1" на підставі рішення від 27.01.2005 №17/10, КП "ВРЕЖО №1" було прийнято у повне господарське відання квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до рішення Запорізької міської ради від 27.04.2012 №5 була припинена діяльність комунальних підприємств, в тому числі КП "ВРЕЖО №1". Зазначеним рішенням було встановлено, що МКП "Основаніє" є повним правонаступником наведених в переліку комунальних підприємств, в тому числі КП "ВРЕЖО №1". До МКП "Основаніє" перейшло все майно, майнові та немайнові права та обов'язки, у тому числі і обов'язки відносно найманих працівників комунальних підприємств, що припиняються. Зобов'язано комунальні підприємства, що припиняються, передати житлові будинки та окреме житло, яке знаходиться у них на балансі, на баланс МКП "Основаніє".

Рішенням Запорізької міської ради від 25.07.2012 №6 було затверджено передавальний акт майна, майнових та немайнових прав та обов'язків визначених комунальних підприємств до МКП "Основаніє", в тому числі і КП "ВРЕЖО №1". Рішенням було встановлено, що МКП "Основаніє" є повним правонаступником підприємств, що припиняються, та як правонаступник є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій.

20.11.2013 позивачем була подана до відповідача заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка була зареєстрована за №4063246. До заяви, в якості підстави переходу права на нерухоме майно, було додано рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 27.01.2005 №17/10 "Про прийняття квартир до комунальної власності міста", акт приймання передачі квартир від 24.02.2005 та інші необхідні документи для здійснення державної реєстрації.

Рішенням відповідача від 06.12.2013 було зупинено розгляд зазначеної заяви, у зв'язку із тим, що не надані всі необхідні документи, визначених п. 27-28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011 №703 (далі - Порядок №703), а саме документ, що підтверджує повноваження представляти інтереси у реєстраційній службі Запорізького МУЮ, рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність.

Рішенням відповідача від 17.12.2013 №9160497 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за позивачем.

Підставою для прийняття зазначеного рішення було те, що у п'ятиденний термін позивачем не усунено обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, а саме згідно п. 32 Порядку №703 не подано рішення власника про передачу об'єкта нерухомості.

Рішенням від 22.02.2013 №42/10 "Про внесення змін та доповнень до рішення від 27.01.2005 №17/10 "Про прийняття квартир до комунальної власності міста" виконавчий комітет Запорізької міської ради вирішив доповнити зазначене рішення пунктом 4 в наступній редакції: Реєстраційній службі Запорізького МУЮ оформити право власності на квартири за територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції посилався на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування,

За приписами ч. 2, 4 ст. 9 Закону №1952-IV державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 15 Закону №1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач, з метою державної реєстрації прав та їх обтяжень на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_2, звернувся до відповідача із відповідною заявою.

Відповідно до ч. 3, 4, 7 ст. 16 Закону №1952-IV разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не приймається у разі відсутності документа, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення було порушення позивачем вимог п. 32 Порядку №703, а саме не надання рішення власника майна про його передачу з державної у комунальну власність.

Суд першої інстанції вірно зазначає, що Порядок №703 втратив чинність із набранням чинності 11.02.2014 Постановою КМУ від 17.10.2013 №868 "Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" (далі - Порядок №868), тобто на час прийняття оскаржуваного рішення діяв Порядок №703.

За приписами п. 32 Порядку №703:

"Для проведення державної реєстрації права власності на підставі рішення про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 27-29 і 31 цього Порядку, подає:

1) рішення правонабувача майна, уповноваженого ним органу про надання згоди на передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

2) акт приймання-передачі об'єкта нерухомого майна, відповідно до якого оформлено передачу такого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність".

Зазначеною нормою вимагається надання рішення набувача майна про надання згоди на передачу об'єкта нерухомості у його власність, а не рішення власника такого майна про його передачу набувачу. Відтак, посилання відповідача на порушення позивачем вимог п. 32 Порядку №703 не відповідає приписам зазначеного порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень позивачем було додано рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 27.01.2005 №17/10 "Про прийняття квартир до комунальної власності міста", акт приймання передачі квартир від 24.02.2005, як підстава переходу права на нерухоме майно, а також інші необхідні документи для здійснення державної реєстрації.

Відповідно до ст. 24 Закону №1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, серед іншого, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з тим, що позивачем не надані всі необхідні документи, визначені п. 27-28 Порядку №703, відповідачем було прийнято рішення від 06.12.2013, яким зупинено розгляд заяви позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Оскільки після завершення п'ятиденного строку з дня отримання письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав позивачем не було усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення, відповідач 17.12.2013 склав оскаржуване рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Як видно з матеріалів справи, відповідач у рішенні від 06.12.2013 про зупинення розгляду заяви посилається на те, що позивачем не надано до заяви рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність, з приводу цих посилань суд зазначає наступне.

Основні засади передачі об'єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об'єктів права комунальної власності у державну власність безоплатно або шляхом обміну визначені Законом України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" від 03.03.1998 №147/98-ВР (далі - Закон №147/98-ВР).

Відповідно до ст. 3 Закону №147/98-ВР ініціатива щодо передачі об'єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (далі - самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 5, 6 Закону №147/98-ВР передача нерухомого майна з державної у комунальну власність оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії. Форма акта приймання-передачі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Право власності на об'єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права.

Таким чином, згідно Закону №147/98-ВР, при передачі нерухомого майна з державної у комунальну власність акт приймання-передачі є документом, що посвідчує перехід права власності на нерухоме майно.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було додано акт приймання передачі квартир від 24.02.2005, підписаний між ДПА у Запорізькій області та КП "ВРЕЖО №1", відповідно до якого останнім було прийнято у повне господарське відання квартиру за адресою: АДРЕСА_2. Відповідно до зазначених положень Закону №147/98-ВР право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 у КП "ВРЕЖО №1" виникло з дати підписання акта приймання-передачі - з 24.02.2005.

Згідно ст. 19 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Як видно, документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, згідно Закону №147/98-ВР, є акт приймання передачі квартир від 24.02.2005, який є іншим документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону, в розумінні пп. 16 п. 37 Порядку №868.

Про відсутність необхідності надання рішення власника про передачу об'єкта нерухомості при здійсненні державної реєстрації прав та їх обтяжень зазначено і в письмових роз'ясненнях, наданих Державним казначейством України 04.09.2013, відповідно до яких передача квартир придбаних за рахунок бюджетних коштів, від установи до органів місцевого самоврядування, в яких перебувають на обліку працівники, може бути здійснена на підставі акта прийому передачі за участю уповноважених представників сторін, необхідності отримання дозволу будь-якої установи немає.

Також, згідно довідки третьої особи 2 від 13.06.2014 №2108/10/08-01-05-00-36 станом на 13.06.2014 житлове приміщення - квартира за адресою: АДРЕСА_2, на балансовому обліку третьої особи 2 не перебуває. На виконання рішення від 27.01.2005 №17/10 "Про прийняття квартир до комунальної власності міста" квартира була передана за актом приймання-передачі від 24.02.2005 на баланс КП "ВРЕЖО №1".

Суд першої інстанції вірно зазначає про те, що позивачем до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до вимог Закону №1952-IV, Закону №147/98-ВР та Порядку №703 було надано всі необхідні документи, що посвідчують перехід права власності на нерухоме майно до територіальної громади м. Запоріжжя.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог щодо протиправності оскаржуваного рішення, необхідність його скасування та про необхідність задоволення вимог позивача у повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко