Справа № 754/6125/14-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/6125/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Буша Н.Д.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Безименної Н. В.,

суддів: Аліменка В. О., Бєлової Л.В.,

при секретарі: Авраменко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 22 липня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року позивач звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, в якому просив (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 26.06.2014 року):

- визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо перерахунку ОСОБА_2 пенсії за стажем за період з 06 листопада 1989 року по 20 березня 1992 року згідно архівної довідки Департаменту управління справами Міністерства енергетики Російської Федерації від 05.12.2013 року № 04-ПГ-4817/1923;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії по стажу за період роботи з 06 листопада 1989 року по 20 березня 1992 року згідно архівної довідки Департаменту управління справами Міністерства енергетики Російської Федерації від 05 грудня 2013 року № 04-ПГ-4817/1923 та провести відповідні виплати з 01 лютого 2014 року.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 22 липня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову постанову, якщо суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що з 24 листопада 2012 року позивач отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва ( а. с. 25).

Як вбачається з матеріалів справи, 22 січня 2014 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про перерахунок пенсії по стажу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

До вказаної вище заяви була додана архівна довідка Департаменту управління справами Міністерства енергетики Російської Федерації від 05 грудня 2013 року № 04-ПГ-4817/1923.

Зокрема, у вказаній довідці зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював за направленням Міністерства енергетика та електорофікації СРСР в службовому закордонному відрядженні в Народній Демократичній Республіці Йемен (НДРЙ) з 06 листопада 1989 року по 20 березня 1992 року на ТЕС «Аден» с ОК на посаді інженера з комплектації, контракт № НОМЕР_1 (а. с.7 )

За результатами розгляду зазначеної заяви, 30 січня 2014 року управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва повідомило позивача, що враховуючи п. п. 52. 53 розділу ІІІ Правил та умов праці радянських робітників за кордоном, затверджених постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальними питанням від 25 грудня 1974 року № 365, немає законних підстав для проведення перерахунку по стажу згідно довідок № 04-ПГ-4817/1922 та 04-ПГ-4817/1923 від 05.12.2013 року, оскільки не вказана підстава видачі, а саме номера та дати відповідних наказів (а. с. 10).

При ухваленні постанови, суд першої інстанції виходив з того, що в архівній довідці Департаменту управління справами Міністерства енергетики Російської Федерації від 05 грудня 2013 року № 04-ПГ-4817/1923 відсутні посилання на дані наказу (номер та дата), направлення до відрядження.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Питання, пов'язані з умовами праці радянських працівників за кордоном, врегульовано Правилами про умови праці радянських працівників за кордоном, затвердженими постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 25 грудня 1974 року № 365 (далі - Правила № 365).

Відповідно до п. 52 названих Правил № 365 у трудові книжки спеціалістів, які направляються на роботу за кордон, підприємства (установи, організації) роблять запис про відрядження їх у розпорядження міністерств (відомств) для використання на роботі за кордоном. Трудові книжки спеціалістів зберігаються на підприємствах, в установах, організаціях, де вони працювали до виїзду за кордон.

Дійсно, у п. 53 Правил № 365 вказано, що записи в трудові книжки спеціалістів проводяться після закінчення їх роботи за кордоном підприємствами (установами, організаціями), в яких вони працювали до виїзду за кордон, на підставі довідок міністерств і відомств. У довідках вказується час роботи за кордоном і займана посада, а також підстава їх видачі (номери і дати відповідних наказів).

З огляду на зазначену норму, колегія суддів дійшла висновку, що саме на підставі зазначених вище довідок, в яких вказується, зокрема, підстава їх видачі (номери і дати відповідних наказів), здійснюється фіксація у трудовій книжці факту закінчення роботи за кордоном.

Як вбачається з копії трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_2, в ній наявний запис «убыл в зарубеженергострой в связи с загранкомандировкой в республику Йемен», наказ № 174-к від 25 жовтня 1989 року (а. с. 15).

Відомості, які містяться в архівній довідці, повністю відповідають вимогам законодавства Російської Федерації (постанова Правління Російської Федерації № 555 від 24 липня 2002 року «Правила підрахунку страхового стажу для визначення трудових пенсій», постанова Міністерства праці і соціального розвитку Російської Федерації № 16, Пенсійного фонду Російської Федерації № 19па від 27 лютого 2002 року «Про затвердження Переліку документів необхідних для визначення трудової пенсії та пенсії з державного пенсійного забезпечення») та є достатніми для підтвердження стажу роботи для визначення пенсії.

Згідно ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» обчислення страхового стажу відбувається за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди, що до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Згідно п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 24 Порядку для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Як вбачається з матеріалів справи, архівна довідка від 05 грудня 2013 року № 04-ПГ-4817/1923, в якій зазначено, що позивач працював на ТЕС «Аден» с ОК в НДРЙ з 06 листопада 1989 року по 20 березня 1992 року, видана Департаментом управління справами Міністерства енергетики Російської Федерації на підставі облікової картки позивача, яка знаходиться в архіві Міненерго Росії.

Колегією суддів встановлено, що архів Міненерго Росії видає архівні довідки на підставі оригінальних документів і не приймає до уваги інші джерела, надані громадянами, підприємствами чи організаціями, що підтверджується листом Департаменту управління справами Міністерства енергетики Російської Федерації від 05 вересня 2014 року від 04-ПГ-4010/1641 (а. с. 41-43).

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що враховуючи вимоги Порядку № 637, архівна довідка Департаменту управління справами Міністерства енергетики Російської Федерації від 05 грудня 2013 року № 04-ПГ-4817/1923 є належним документом для підтвердження трудового стажу позивача на посаді інженера по комплектації ТЕС «Аден» в НДРЙ за контрактом № за період 06.11.1989 по 20.03.1992.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що позовна вимога про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії по стажу за період роботи з 06 листопада 1989 року по 20 березня 1992 року згідно архівної довідки Департаменту управління справами Міністерства енергетики Російської Федерації від 05.12.2013 року № 04-ПГ-4817/1923 та провести відповідні виплати з 01.02.2014 року - є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Проте, апеляційний суд вважає позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо перерахунку ОСОБА_2 пенсії за період з 06 листопада 1989 року по 20 березня 1992 року згідно архівної довідки Департаменту управління справами Міністерства енергетики Російської Федерації від 05.12.2013 року № 04-ПГ-4817/1923 - безпідставною, виходячи з наступного.

Бездіяльність - це пасивна поведінка суб'єкта злочину, тобто не вчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що бездіяльність не може виражатися шляхом дії, тобто в даному випаду перерахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

На підставі зазначеного, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача колегія суддів вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_2 пенсії за період з 06 листопада 1989 року по 20 березня 1992 року згідно архівної довідки Департаменту управління справами Міністерства енергетики Російської Федерації від 05.12.2013 року № 04-ПГ-4817/1923.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив судовий збір загальною сумою 109, 58 грн, що підтверджується квитанціями від 08 квітня 2014 року та 20 жовтня 2014 року (а. с. 4, 45).

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясуванням обставин, що мають значення для справи призвели до неправильного вирішення даного адміністративного позову, а тому постанова Деснянського районного суду міста Києва від 22 липня 2014 року - підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови по справі, якою позовні вимоги - необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 22 липня 2014 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_2 пенсії з урахуванням стажу роботи за період з 06 листопада 1989 року по 20 березня 1992 року та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням стажу роботи за період з 06 листопада 1989 року по 20 березня 1992 року, на підставі архівної довідки Департаменту управління справами Міністерства енергетики Російської Федерації від 05 грудня 2013 року № 04-ПГ-4817/1923, з 1 лютого 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 109, 58 грн ( сто дев'ять гривень п'ятдесят вісім копійок ).

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 02 лютого 2015 року.

Головуючий суддя: Н. В. Безименна

Судді: В. О. Аліменко

Л.В. Бєлова

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Бєлова Л.В.