Справа № 2а-3259/12/0970
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-3259/12/0970

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 р.

Справа № 17/13/876

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді – Качмара В.Я.,

суддів – Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участі секретаря – Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Долинаавто» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2012 року в справі за позовом заступника прокурора м.Івано-Франківська в інтересах держави в особі Прикарпатського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Приватного акціонерного товариства «Долинаавто» про стягнення штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2012 року в справі №2а-3259/12/0970 заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржило ПАТ, яке покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. У поданій апеляційній скарзі вказує на те, що судом безпідставно не взято до уваги, що порушення вчинене ним ще у 2010 році, а тому санкції НКЦПФР застосовані поза межами встановлених строків. Також, зазначає, що ним виконано вимоги розпорядження та усунуто зазначені у ньому порушення 26.06.2012.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не доведено протиправності винесеної постанови про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів, та в добровільному порядку її не виконано, що є підставою для стягнення зазначеної в ній суми.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до акту про правопорушення на ринку цінних паперів №40-ПР-1-Е від 16.05.2012 було встановлено порушення відповідачем вимог п.10 ст.8 Закону №448/96-ВР, а саме: ухилення від виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери №56-ПР-1-Е від 16.03.2012, яким відповідача було зобов'язано до 17.04.2012 усунути встановлені порушення п.п.2,3 Розділу ІІ «Положення про глобальний сертифікат та тимчасовий глобальний сертифікат», затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 13.09.2006 №806 (далі - Положення) в частині не проведення дій з оформлення та депонування глобального сертифікату випуску цінних паперів у бездокументарній формі в депозитарії, з яким укладено договір про обслуговування емісії цінних паперів.

Однак, зазначена сума штрафу в 15-денний термін сплачена не була у зв'язку з чим заступник прокурора м.Івано-Франківська в інтересах держави в особі НКЦПФР звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Як слідує з матеріалів справи, предметом розглядуваного позову є примусове стягнення застосованих штрафних санкцій за порушення вимог Закону №448/96-ВР, а тому під час його розгляду суд повинен перевірити правильність обчислення штрафних (фінансових) санкцій.

Однак, питання правомірності винесеного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, а також наявності допущених порушень законодавства, яке регулює правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні, у цьому випадку складають предмет окремого позову і суд не вправі робити щодо них висновків.

Тому, доводи апеляційної скарги про порушення строку для накладення штрафних санкцій за виявлені порушення, а також факт усунення таких порушень в подальшому не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №448/96-ВР державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.

Пунктом 10 ст.8 зазначеного Закону встановлено, що Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов'язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства.

Порядок та строки розгляду Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку справ про порушення громадянами, посадовими особами та юридичними особами вимог законодавства на ринку цінних паперів визначені «Правилами розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій», затвердженими рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.12.2007 №2272 (далі - Правила).

Пунктами 1 та 9 розділу XIV Правил встановлено, що розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери (далі - розпорядження про усунення порушень) виноситься уповноваженою особою за наслідками розгляду справи про правопорушення одночасно з постановою про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів у разі, якщо на момент розгляду справи порушення не усунуто. У разі ухилення від виконання або несвоєчасного виконання розпорядження про усунення порушень уповноважена особа застосовує відповідну санкцію та у разі необхідності виносить нове розпорядження. Розпорядження про усунення порушень може бути оскаржено до суду у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право у випадку виявлення правопорушень надсилати емітентам розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери, які є обов'язковими до виконання, та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства, а у разі ухилення емітента від виконання або несвоєчасного виконання розпорядження про усунення порушень має право застосувати відповідну санкцію у вигляді штрафу у розмірі від тисячі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та у разі необхідності винести нове розпорядження.

ПАТ не заперечується факт порушення п.п.2,3 Розділу ІІ Положення та невиконання ним вимог розпорядження №56-ПР-1-Е від 16.03.2012 у встановлений строк.

Вищевказане розпорядження та постанова НКЦПФР від 16.06.2012 №39-ПР-Е відповідачем не оскаржено та у судовому порядку не скасовано.

Наявність чинного рішення суб’єкта владних повноважень про застосування фінансових (штрафних) санкцій та невиконання такого рішення відповідачем, є безумовними підставами для стягнення фінансових санкцій з останнього.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відтак, оскільки відповідачем не надано доказів добровільної сплати штрафних санкцій відповідно до постанови НКЦПФР від 16.06.2012 №39-ПР-Е, апеляційний суд підтверджує висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 207, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Долинаавто» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 27 січня 2015 року.