Справа № 2а/2570/2499/2012
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ К/9991/78818/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2012 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові до Відкритого акціонерного товариства «Автобаза «Чернігівводбуд», Відкритого акціонерного товариства «Чернігівводбуд», про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Автобаза «Чернігівводбуд», Відкритого акціонерного товариства «Чернігівводбуд», про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2012 року у задоволенні позовних вимог управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2012 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові було залишено без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2012 року - без змін.

У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2012 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що в результаті реорганізації треста «Чернігівводбуд» було створено Державне виробниче будівельно-монтажне підприємство «Чернігівводбуд», що підтверджується наказом № 53 від 02.12.1991 року.

На підставі наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України в Чернігівській області № 946 від 29.12.1995 року шляхом перетворення Державного виробничого будівельно-монтажного підприємства «Чернігівводбуд» створено Відкрите акціонерне товариство «Чернігівводбуд», що підтверджується листом реєстраційної палати Чернігівської міської ради від 07.09.2012 року № 815 та витягом із Статуту Відкритого акціонерного товариства «Чернігівводбуд.

Підприємство «Автобаза» було структурним підрозділом Державного виробничого будівельно-монтажного підприємства «Чернігівводбуд».

У зв'язку з перетворенням Державного виробничого будівельно-монтажного підприємства «Чернігівводбуд», видані накази № 17 від 21.03.1994 року, № 22 від 12.04.1994 року та № 56 від 28.10.1994 року про безоплатну передачу з балансу автобази на баланс Борзнянського ПМК - 116 основних засобів автоколони № 4, в тому числі автомашин, автобусів, причепів і напівпричепів, будинки і споруд, гаражного і верстатного обладнання. В подальшому всі активи підприємства перейшли до Державного виробничого будівельно-монтажного підприємства «Чернігівводбуд», правонаступником якого стало Відкрите акціонерне товариство «Чернігівводбуд».

До 10.11.1994 року гр. ОСОБА_2 працював на Автобазі треста «Чернігівводбуд» та був звільнений з роботи за переведенням в Борзнянське ПМК - 116, на підставі наказу Державного виробничого будівельно-монтажного підприємства «Чернігівводбуд» № 17 від 21.03.1994 року, про що зазначено в наказі № 44 від 14.11.1994 року та підтверджується копією трудової книжки.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Таким чином, вказані відомості свідчать про те, що гр. ОСОБА_2 працював на Державному виробничому будівельно-монтажному підприємстві «Чернігівводбуд», правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Чернігівводбуд».

Відкритим акціонерним товариством «Автобаза «Чернігівводбуд» направлено лист до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, в якому зазначено, що підприємство відкликає неправомірно видану довідку на гр. ОСОБА_2 за № 35 від 25.06.2011 року про підтвердження пільгової роботи в період з 24.11.1978 року по 10.11.1994 року, оскільки Автобаза «Чернігівводбуд» до 1994 року була структурним підрозділом треста Чернігівводбуд», правонаступником якого на теперішній час є Відкрите акціонерне товариство «Чернігівводбуд», що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Попова, 2.

16.05.2012 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Чернігові було надіслано відповідачу - Відкритому акціонерному товариству «Автобаза «Чернігівводбуд» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з квітня по травень 2012 року в розмірі 12183,39 грн. (ОСОБА_2.), які отримані представником відповідача, про що свідчать повідомлення про вручення.

Відповідно до частини 3 статті 95 Цивільного кодексу України, філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до статті 96 Цивільного кодексу України, відповідальність за своїми зобов'язаннями несе юридична особа.

Як вбачається із пунктів 1.1 та 1.8 Статуту Державного виробничого будівельно-монтажного підприємства «Чернігівводбуд», останній є юридичною особою, а Автобаза (АТБ) була його структурним підрозділом.

Згідно листа реєстраційної палати Чернігівської міської ради від 07.09.2012 року № 815, Відкрите акціонерне товариство «Чернігівводбуд» створено шляхом перетворення Державного виробничого будівельно-монтажного підприємства «Чернігівводбуд».

Відповідно до частини статті 108 Цивільного кодексу України, у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Таким чином, відповідальність по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсії, призначеної особі, зазначеної в розрахунках, а саме ОСОБА_2, несе Відкрите акціонерне товариство «Чернігівводбуд», оскільки останній є правонаступником Державного виробничого будівельно-монтажного підприємства «Чернігівводбуд».

Згідно із абзацом четвертим пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Отже, зазначеною нормою прямо визначено обов'язок підприємства стосовно відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання цим Законом.

Відповідно до абзацу 5 підпункту 1 пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, то і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду України та Державного бюджету України відповідно.

Зі змісту статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вбачається, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у контексті статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» .

Таку правову позицію висловив і Верховний Суд України у постанові від 24.04.2012 року у справі №21-33а12.

Згідно статті 2424 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті цього Закону, крім тих які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відшкодовуються згідно абзацу 3 пункту 1 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», в розмірі 100 відсотків фактичних витрат.

Порядок покриття фактичних витрат на доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», визначений в розділі 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 та якою покладено на підприємства обов'язок відшкодовувати ПФУ зазначені витрати за списками №№ 1 та 2.

Пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до пункту 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З матеріалів справи вбачається, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Чернігові не направлений розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій до Відкритого акціонерного товариства «Чернігівводбуд», що передбачено відповідною Інструкцією.

Враховуючи, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Чернігові не виконано порядок покриття фактичних витрат на доставку пенсій, визначений вищевказаними нормами чинного законодавства України, а саме стягненню вказаної суми передує направлення розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку відмовивши у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій, є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2012 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові до Відкритого акціонерного товариства «Автобаза «Чернігівводбуд», Відкритого акціонерного товариства «Чернігівводбуд», про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз