Справа № 2а-0770/2163/11
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2015 рокум. Ужгород№ 2а-0770/2163/11

Закарпатський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді Шешеня О.М.;

Суддів: Ващилін Р.О., Рейті С.І.;

при секретарі Куля Т.Т.

за участю:

позивача: Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, представник - Савицький С.І.;

відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Ужгородська міжрайонна державна податкова інспекція в Закарпатській області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 2259623,31 грн.

В процесі розгляду даної адміністративної справи було замінено первинного позивача - Ужгородську міжрайонну державну податкову інспекцію в Закарпатській області на правонаступника - Ужгородську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (далі - позивач).

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, мотивуючи наступним. 10.09.2010 року позивачем було проведено позапланову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 30.06.2010 року, за результатами якої було прийнято Акт від 10.09.2010 року №46/17-2/НОМЕР_1. На підставі проведеної перевірки позивачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 20.09.2010 року, а саме: за №75/17-2/НОМЕР_1 та за №76/17-2/НОМЕР_1, а також, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2010 року, а саме: за №77/17-2/НОМЕР_1 і за №78/17-2/НОМЕР_1. Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість в сумі 2259623,31 грн. За таких обставин представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач заперечила щодо задоволення позову в повному обсязі, та просила відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи наступним. Як наголошувала в судовому засіданні відповідач, податкові повідомлення-рішення від 20.09.2010 року за №75/17-2/НОМЕР_1 та за №76/17-2/НОМЕР_1, а також, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2010 року за №77/17-2/НОМЕР_1 і за №78/17-2/НОМЕР_1, згідно яких у відповідача виникла заборгованість в сумі 2259623,31 грн., були скасовані судовими рішеннями, що набули законної сили. Відтак, відповідач просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач 23.06.2004 року була зареєстрована, як суб'єкт підприємницької діяльності, відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця (а.с. 6) та Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 7).

10.09.2010 року позивачем було проведено позапланову виїзну документальну перевірку з питань дотримання відповідачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 30.06.2010 року.

За результатами проведеної перевірки позивачем було складено Акт від 10.09.2010 року №46/17-2/НОМЕР_1 про результати проведення позапланової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 30.06.2010 року (а.с. 15-46).

На підставі проведеної перевірки було прийнято податкове повідомлення - рішення податкове повідомлення - рішення від 20.09.2010 року №75/17-2/НОМЕР_1, яким донараховано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 44603,10 грн. (а.с. 47) та від 20.09.2010 року № 76/17-2/НОМЕР_1, яким відповідачеві донараховано податок на додану вартість у розмірі 77956,45 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 38978,23 грн. (а.с. 48), рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2001 року №77/17-12/НОМЕР_1 за порушення законодавства про патентування в розмірі 2 833,45 грн. (а.с. 49) та рішення від 20.09.2001 року №78/17-2/НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (а.с. 50).

Таким чином, позивач вказує на те, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 2259623,31 грн., яка виникла згідно рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, а саме: № 78/17-2/НОМЕР_1 від 20.09.2010 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2095251,97 грн., № 75/17-2/НОМЕР_1 від 20.09.2010 р. податку з доходів фізичних осіб на суму 44603,10 грн., № 76/17-2/НОМЕР_1 від 20.09.2010 р. податку на додану вартість на суму 116934,68 грн., № 77/17-2/НОМЕР_1 від 20.09.2010 р. штрафних санкцій за порушення податкового законодавства (патентування) на суму 2833,45 грн., що підтверджується наданим Розрахунком (а.с. 5).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем вище вказані податкові повідомлення-рішення від 20.09.2010 року, а саме: за №75/17-2/НОМЕР_1 та за №76/17-2/НОМЕР_1, а також, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2010 року, а саме: за №77/17-2/НОМЕР_1 і за №78/17-2/НОМЕР_1 були оскаржені до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Згідно до абз. 1 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України (далі - ПК України) з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до абз. 4 п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відтак, позивачем було оскаржено до Закарпатського окружного адміністративного суду прийняті позивачем податкові повідомлення-рішення від 20.09.2010 року, а саме: за №75/17-2/НОМЕР_1 та за №76/17-2/НОМЕР_1, а також, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2010 року, а саме: за №77/17-2/НОМЕР_1.

Зокрема, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.09.2013 року справа №2а-0770/238/11 (головуючий суддя - Плеханова З.Б.) позов відповідача до позивача було задоволено частково та зобов'язано позивача зняти податкову заставу від 13.10.2010 року, а в решті позовних вимог було відмовлено (а.с. 184-193). Разом з тим, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року справа №876/12788/14 постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.09.2013 року по справі №2а-0770/238/11 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій було скасовано та постановлено нове рішення, яким визнано протиправними та скасовано прийняті позивачем податкові повідомлення-рішення за №76/17-2/НОМЕР_1 від 20.09.2010 року, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 116934,68 грн., з яких: 77956,45 грн. - основний платіж та 37978,23 грн. - штрафні (фінансові) санкції, за №75/17-2/НОМЕР_1 від 20.09.2010 року, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб у розмірі 44603,10 грн. (основний платіж) та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2010 року за №77/17-2/НОМЕР_1, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2833,56 грн. (а.с. 210-218). В решті постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.09.2013 року по справі №2а-0770/238/11 залишено без змін (а.с. 210-218).

Також, позивачем було оскаржено до Закарпатського окружного адміністративного суду рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2010 року, а саме: за №78/17-2/НОМЕР_1.

Відтак, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.05.2014 року справа №2а-0770/490/11 (головуючий суддя - Іванчулинець Д.В.) позовну заяву відповідача до позивача про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій було задоволено та скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2010 року за №78/17-2/НОМЕР_1 (а.с. 194-200). Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 року справа №876/6115/14 постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.05.2014 року справа №2а-0770/490/11 залишено без змін (а.с. 201-207).

Таким чином, судові рішення по адміністративним справам за позовом відповідача до позивача, якими були скасовані податкові повідомлення-рішення від 20.09.2010 року, а саме: за №75/17-2/НОМЕР_1 та за №76/17-2/НОМЕР_1, а також, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2010 року, а саме: за №77/17-2/НОМЕР_1 і за №78/17-2/НОМЕР_1 набули законної сили (а.с. 201-207, 210-218).

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини встановлені постановами Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.09.2013 року справа №2а-0770/238/11 та від 08.05.2014 року справа №2а-0770/490/11, а також, рішеннями Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 року справа №876/6115/14 і від 16.12.2014 року справа №876/12788/14, згідно до яких були скасовані прийняті позивачем податкові повідомлення-рішення від 20.09.2010 року, а саме: за №75/17-2/НОМЕР_1, за №76/17-2/НОМЕР_1, а також, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.09.2010 року, а саме: за №77/17-2/НОМЕР_1 і за №78/17-2/НОМЕР_1 набули законної сили повторно не підлягають доказуванню.

У відповідності до пп. 60.1.4 п. 60.1 ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно до п. 60.5 ПК України у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Згідно до п. 56.21 ст. 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вище вказаного суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивачем - суб'єктом владних повноважень не підтверджено належними та допустимими доказами, а відтак, в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.В задоволенні позову Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 2259623,31 грн. - відмовити.

2.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуючий суддяО.М. Шешеня

Судді: Р.О. Ващилін

С.І. Рейті

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 2 лютого 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 4 лютого 2015 року.