Справа № 357/857/15-а
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/857/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. , розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області, про визнання бездіяльності відповідача, зобов'язання провести перерахунок та виплату доплати до пенсії та додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в зв'язку з тим, що згідно законодавства вона має право на отримання доплати до пенсії, як непрацююча пенсіонерка, яка проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, одну мінімальну заробітну плату відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", вона також має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір якої згідно Закону становить 15 % від мінімальної пенсії за віком. Відповідачем виплачуються доплата до пенсії та додаткова пенсія в значно меншому розмірі, мирним шляхом вирішити спір не можливо так як відповідач відмовився провести перерахунок. Тому позивач просить суд, визнати бездіяльність відповідача неправомірною, визнати відмову протиправною, та зобов'язати відповідача провести їй з 01.01.2014 року перерахунок та виплату доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, встановивши її у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, визначеної законодавством України на відповідний період, відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язати відповідача провести їй з 01.01.2014 року перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, встановивши її в розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством України на відповідний період, відповідно до ст. 51, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

27.01.2015 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку скороченого провадження без виклику сторін. Відповідач у визначений судом строк надав до суду заперечення на позов. Оглянувши матеріали справи, заперечення на позов, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач є потерпілою від Чорнобильської катастрофи та має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, що підтверджується копією посвідчення (а.с. 6), перебуває на обліку в управлінні ПФУ у Білоцерківському районі і одержує пенсію за віком, до складу якої входить підвищення за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, потерпілому 4 категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

А згідно ч. 1 даної статті громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю-одна мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до категорії 4, має становити 15 % від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно зі ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року, який набрав чинності з 19.06.2011 року, Прикінцеві положення було доповнено п. 4, згідно якого у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання даного Закону було прийнято постанову КМ України від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» (чинна з 23.07.2011 року), відповідно до якої було визначено розміри всіх виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законами України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та «Про Державний бюджет України на 2013 рік» було передбачено, що у 2012-2013 роках норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Постановою КМ України від 23.11.2011 року за № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян» які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка діє з 01.01.2012 року по даний час, було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зміни до цього Порядку внесені згідно з постановою КМ України № 112 від 25.03.2014 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» було передбачено право КМ України встановлювати розміри виплат, які фінансуються за рахунок державного бюджету, виходячи з наявних ресурсів державного бюджету.

А Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року, що набрав чинності 03.08.2014 року, установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Отже, фактично спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Законами про Державний бюджет України на відповідний рік і про внесення змін до Законів України про Державний бюджет України, а конкретні розміри виплат визначені постановами КМ України № 745 і № 1210, на що вказано вище.

Наведені Закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної Ради України, а діюче законодавство не містить норм, які б встановлювали пріоритетність одних Законів над іншими, але загальновизнаним є те, що серед двох актів однакової юридичної сили, які регулюють спірні правовідносини, застосуванню підлягає той, який прийнятий в часі пізніше.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 зроблено висновок про те, що відповідно до Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України, але Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

25.01.2012 року Конституційним Судом України було прийнято рішення за № 3-рп/2012, в п.3 резолютивної частини якого вказано на те, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно з вищенаведеним рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах.

Кабінету Міністрів України в силу своїх повноважень регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

Як вказано вище, порядок виплати пенсій та інших надбавок і доплат до пенсій, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», врегульовано постановами КМ України № 745 та № 1210, яка діє по даний час в редакції постанови № 112 від 25.03.2014 року.

Отже, Кабінетом Міністрів України в межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, Законів про Державний бюджет України на відповідний рік та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», видано нормативно-правові акти, якими визначено розміри і порядок виплат, про перерахунок яких просить позивач, та які підлягають застосуванню до даних спірних правовідносин виходячи з принципу законності, на що вказано в рішеннях Конституційного Суду України.

А за ст.150 Конституції України з питань, віднесених до його повноважень, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Виходячи з вищенаведеного, необґрунтованими є посилання позивача на те, що постанова КМ України № 1210 у період з 01.01.2014 року застосуванню не підлягає і що Законом «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не встановлено обмеження щодо соціальних виплат потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС.

Так, рішеннями Конституційного Суду України, на які вказано вище, підтверджено повноваження КМ України щодо регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомог, які фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, виходячи з фінансових можливостей держави.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

А саме в розмірах, встановлених постановами КМ України, позивачу виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, та доплата до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення.

Отже, вимоги позивача є необґрунтованими.

Крім того, відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк.

Позивач звернулась до суду 06.12.2014 року, а просить провести перерахунок пенсії з 01.01.2014 року, що також суперечить приписам діючого законодавства.

Керуючись ст.ст. 19, 95, 113, 150 Конституції України, рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», постановою КМ України від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», постановою КМ України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» /зі змінами, внесеними постановою КМ України № 112 від 25.03.2014 року/, ст.ст. 6,9,17, 99, 183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області, про визнання бездіяльності відповідача, зобов'язання провести перерахунок та виплату доплати до пенсії та додаткової пенсії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. В. Бондаренко