Справа № 813/6739/14
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 р. Справа № 876/10702/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського державного університету внутрішніх справ про визнання протиправною бездіяльність і стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Львівського державного університету внутрішніх справ про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті за період з лютого 2009 року до січня 2011 року надбавки за виконання особливо важливих завдань та премії, стягнення (за період з лютого 2009 року до січня 2011 року) щомісячних додаткових видів виплат, а саме: надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 21443,26 грн., премію - 26572,46 грн. та про зобов'язання надати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення у 2009 - 2011 роках з урахуванням щомісячних додаткових видів виплат: надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% та премії у розмірі 34%.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року позовну заяву залишено без розгляду. Суд виходив із того, що позивач подала адміністративний позов після закінчення строків встановлених законом, оскільки дізналася про порушене право в 2011 році при звільненні, так як була ознайомлена з атестатом у лютому 2011 року.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

В основному покликається на те, що лише 16.09.2014 року вона отримала повідомлення з ГУ ПФУ у Львівській області про структуру грошового забезпечення за 2009-2010 роки. Строк звернення до суду, який застосовано судом не поширюється на вимоги, які були заявлені в позові. Відтак, отримавши 16.09.2014 року повідомлення з ГУ ПФУ у Львівській області, позов подано до суду 01.10.2014 року в межах строку звернення.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, приходить до наступного.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду може скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Судом взято до уваги, що нормами ст. 99 КАС України встановлено, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Однак судом першої інстанції не враховано те, що перебування особи на державній службі є однією із форм реалізації закріпленого у статті 43 Конституції України права на працю, то, на думку колегії суддів підставним буде посилання на статтю 233 КЗпП України як таку, що врегульовує строки звернення до адміністративного суду при вирішенні питання щодо звільнення з публічної служби військовослужбовців.

Враховуючи викладене, правильним буде застосування положень статті 233 КЗпП України і щодо строків у спорах про оплату праці, виплату грошового забезпечення військовослужбовців.

Беручи до уваги вищевикладене, висновки суду першої інстанції є передчасними та суперечать практиці касаційного суду викладеної в судових рішеннях від 17.12.2014 року №К/9991/55188/11 та від 20.11.2014 року №К/800/44275/14.

Відтак, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи. Тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалу місцевого суду слід скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 199, 205 ч.3, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 813/6739/14 скасувати.

Справу № 813/6739/14 скерувати до Львівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню до Вищого адміністративного суду України не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді Н.Г. Левицька

Р.П. Сеник

Повний текст виготовлено 03.02.2015 року