Справа № 820/20442/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 р. № 820/20442/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В,

при секретарі судового засідання - Кульчій А.М.

за участю:

представника позивача - Філатової В.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Відділу культури і туризму Харківської районної державної адміністрації до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Відділ культури і туризму Харківської районної державної адміністрації, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндооходів у Харківській області в якому просив суд скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 08.09.2014 року № Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндооходів у Харківській області, на підставі акту перевірки 935/20-23-22-01-05/022330780 від 10.06.2014 р. у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання Відділу культури і туризму Харківської районної державної адміністрації за платежем: П-К на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, 11020100, на суму тридцять одна тисяча вісімсот сімдесят три гривні 75 коп.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем була проведена виїзна документальна перевірка позивача з питання взаємовідносин з ТОВ "Торговий Дім Грейф" за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт. На підставі вказаного акту перевірки №20-23-22-01-05/02230780 від 10.06.2014 року відповідачем було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.09.2014 року №. На думка представника позивача, обставини, які викладені в акті перевірки, неправомірно кваліфіковані як порушення, що передбачені п. 157.14 Податкового кодексу України, вищевказані порушення встановлено відповідачем при довільному трактуванні норм права та при грубому порушенні норм податкового законодавства. Враховуючи викладене, позивач вважає, що податкове повідомлення рішення від 08.09.2014 року № Харківської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Харківській області є протиправним та підлягає скасуванню, у зв'язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на суперечність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення фактичним обставинам та вимогам чинного законодавства.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на законних підставах та відповідає чинному законодавству. Відповідач наголошує, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Фахівцями Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндооходів у Харківській області проведена позапланова виїзна перевірка Відділу культури і туризму Харківської районної державної адміністрації (код 02230780) з питання взаємовідносин з ТОВ "Торговий Дім Грейф" за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.

Результати перевірки оформлені актом №20-23-22-01-05/02230780 від 10.06.2014 року .

Згідно висновків вказаного акту перевірки за твердженням перевіряючих в діяльності Відділу культури і туризму Харківської районної державної адміністрації встановлено порушення п. 157.14 ст. 157 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 25499,14 грн. за рік 2013.

На підставі висновків акту перевірки №20-23-22-01-05/02230780 від 10.06.2014 року Харківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндооходів у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 08.09.2014 року № .

Як свідчать матеріали справи, фактичною підставою для відображення в акті порушення п. 157.14 ст. 157 Податкового кодексу України та винесення спірного податкового повідомлення-рішення слугував викладений в акті висновок відповідача про те, що позивач використовував кошти та майно не за цільовим призначенням по господарським взаємовідносинам із ТОВ "Торговий Дім Грейф".

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач у перевіряємий період мав господарські відносини з ТОВ "Торговий дім "Грейф".

Матеріалами справи підтверджено, що між Відділом культури і туризму Харківської районної державної адміністрації (замовник) та ТОВ "Торговий дім "Грейф" (підрядник) укладено договір підряду №2 від 05.11.2012 року. За умовами укладеного договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується на власний ризик виконати капітальний ремонт Південноміської дитячої музичної школи.

Виконання умов укладеного договору №2 від 05.11.20012 року підтверджується наявними у матеріалах справи документами первинного та бухгалтерського обліку: договірною ціною до договору, розрахунком загальновиробничих витрат у складі договірної ціни, локальним кошторисом, відомістю ресурсів, переліком робіт, довідкою про вартість виконаних робіт, актом приймання виконаних будівельних робіт, дефектним актом, платіжними дорученнями, декларацією про готовність об'єкта до експлуатації.

Також встановлено, що між Відділом культури і туризму Харківської районної державної адміністрації (замовник) та ТОВ "Торговий дім "Грейф" (підрядник) укладено договір підряду №1 від 05.11.20012 року. За умовами укладеного договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується на власний ризик виконати капітальний ремонт внутрішнього приміщення Покотилівської бібліотеки - філії №3.

Виконання умов укладеного договору №1 від 05.11.20012 року підтверджується наявними у матеріалах справи документами первинного та бухгалтерського обліку: договірною ціною до договору, розрахунком загальновиробничих витрат у складі договірної ціни, локальним кошторисом, відомістю ресурсів, переліком робіт, довідкою про вартість виконаних робіт, актом приймання виконаних будівельних робіт, дефектним актом, платіжними дорученнями, декларацією про готовність об'єкта до експлуатації.

Також, суд звертає увагу, що Чугуївською міжрайонною державною фінансовою інспекцію було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Відділу культури і туризму Харківської районної державної адміністрації за період з 01.01.2013 року по 01.03.2014 року, за результатами якої складено акт від 12.05.2014 року №770-20/092 контрольного обміру обсягів виконаних робіт з капітального ремонту внутрішнього приміщення Покотилівської бібліотеки-філії №3, виконаних ТОВ "Торговий дім "Грейф".

В ході даної ревізії встановлено, що ТОВ "Торговий дім "Грейф" завищена вартість ремонтних робіт на загальну суму 3902 грн.

У зв'язку з тим, що на момент ревізії відділ культури та туризму остаточно не розрахувався з ТОВ «Торговий Дім «Грейф», сума заборгованості була зменшена на 3902,0 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи меморіальним ордером №6.

Тобто, ревізією Чугуївської міжрайонної державної фінансової інспекції фактично підтверджено виконання ТОВ "Торговий дім "Грейф" капітального ремонту внутрішнього приміщення Покотилівської бібліотеки-філії №3.

Крім того, відповідно до наявного у матеріалах справи експертного звіту щодо розгляду кошторисних частин проектної документації (позитивний) підтверджено, що кошторисна документація на капітальний ремонт внутрішнього приміщення Покотилівської бібліотеки-філії №3 складена у відповідності з Правилами визначення вартості будівництва (ДБН Д.1.1-1-2000) і узгоджена між сторонами (а.с. 137-138).

Суд зазначає, що відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.157.14 ст.157 ПК України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, встановлює порядок обліку і подання податкової звітності про використання коштів неприбуткових організацій (визначених у підпункті "є" пункту 157.1 цієї статті в частині обліку і подання податкової звітності за доходами, що підлягають оподаткуванню) та вирішує питання про виключення організацій із Реєстру неприбуткових організацій та установ і оподаткування їх доходів у разі порушення ними положень цього Кодексу та інших законодавчих актів про неприбуткові організації. До порушень також належить використання звільнених від оподаткування коштів на цілі, не передбачені статутом, зокрема, для провадження господарської діяльності. Кошти та майно, використані не за цільовим призначенням, вважаються доходом і підлягають оподаткуванню за ставкою, встановленою пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу. Рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Згідно до п.п. 14.1.175 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Як підтверджено матеріалами справи, правочини укладені між позивачем та ТОВ "Торговий дім "Грейф" виконано кожною стороною цього договору, що підтверджується первинними документами, а саме договірною ціною до договору, розрахунком загальновиробничих витрат у складі договірної ціни, локальним кошторисом, відомістю ресурсів, переліком робіт, довідкою про вартість виконаних робіт, актом приймання виконаних будівельних робі, платіжними дорученнями. Сторони претензій одна до одної не мали.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується фактичне реальне виконання умов договору між позивачем та ТОВ "Торговий дім "Греф", та акт ревізії Чугуївської міжрайонної державної фінансової інспекції, яким також підтверджено факт виконання саме ТОВ "Торговий дім "Грейф" капітального ремонту внутрішнього приміщення Покотилівської бібліотеки-філії №3, суд вважає, що відповідачем необґрунтовано зроблено висновок про відсутність у позивача підстав для зарахування до складу витрат, витрати по взаємовідносинам з ТОВ "Торговий дім "Грейф".

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем в акті перевірки також зроблено висновок про нецільове використання бюджетних коштів, що не входить до компетенції податкових органів.

Також, посилання відповідача на висновок акту перевірки ТОВ "Торговий дім "Грейф", суд вважає необґрунтованим, оскільки законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції.

Суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Крім того, суд при розгляді справи, керуючись приписами ст. 8 КАС України, бере до уваги, що обмеження права сумлінного платника податку на формування податкового кредиту у зв'язку з порушенням його контрагентами порядку обліку та звітування по податкам суперечать практиці Європейського суду з прав людини. Так, відповідно п. 57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі "Булвес"АД проти Болгарії від 22.01.09 р. судом було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обов'язок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов'язань його контрагентами. Отже, позивач не може нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку. Такі вимоги, на думку Європейського суду з прав людини, є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Торговий дім "Грейф" та правомірність віднесення позивачем сум валових витрат, відповідно до первинних бухгалтерських.

Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення. За таких умов, оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення № від 08.09.2014 року не відповідає вимогам закону, що є підставою для його скасування.

Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, враховуючи, що рішення приймається на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про необхідність стягнення документально підтверджених судових витрат з держбюджету на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Відділу культури і туризму Харківської районної державної адміністрації до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 08.09.2014.

Стягнути з Державного бюджету України (р/р 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, код 37999628, МФО 851011, банк ГУДКСУ у Харківській області) на користь Відділу культури і туризму Харківської районної державної адміністрації ( ) судовий збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлено 10.02.2015 року.