Справа № 808/9096/14
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року Справа № 808/9096/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Матяш О.В.,

за участю секретаря Передерій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя

справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя

до публічного акціонерного товариства «Український графіт»

про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши в заяві, що на обліку в УПФУ знаходиться ПАТ «Український графіт», яке зобов'язане відшкодовувати органам ПФУ фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII).

Згідно з розрахунками по відшкодуванню цих витрат, УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя було нараховано відповідачу до сплати 70251,83 гривень за період з вересня по листопад 2014 року включно.

У зв'язку з тим, що нараховані суми сплачені не були, позивач просить задовольнити позов й стягнути з відповідача зазначену суму, розглянувши справу без участі його представника.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, до його початку надав суду заперечення, в яких зазначив, що, відповідно до п. 6.6 Інструкції № 21-1, додаткові пенсії, доплати, надбавки та підвищення, призначені відповідно до законодавства України, не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню.

Пунктом 6 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від № 1058-ІV 09.07.2003 (далі за текстом - Закон № 1058-ІV), який набрав чинності 01.01.2004, передбачено, що до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 9 Закону № 1058 визначений вичерпний перелік пенсійних виплат і соціальних послуг, які виплачуються за рахунок коштів Пенсійного фонду. Відповідно до п. 6.6 Постанови правління ПФУ № 21-1 від 19.12.2003 (далі - Інструкція № 21-1), додаткові пенсії, доплати, надбавки та підвищення, призначені відповідно до законодавства України, не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню».

Законом України Про Державний бюджет України на 2013 рік» № 5515-VІ від 06.12.2012 встановлено, що у 2013 році до видатків Державного бюджету України на 2013 до Пенсійного фонду України спрямовано дотації на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами, а також покриття дефіциту коштів Пенсійного фонду України. Крім того, відповідно до бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік, затвердженого Постановою КМУ №101 від 11.02.2013, виплачуються за рахунок державного бюджету, в тому числі дотація на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами.

Враховуючи зазначені положення законодавства, будь-які доплати, надбавки та підвищення повинні виплачуватися пенсіонеру за рахунок коштів Державного бюджету України.

З огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами, при визначенні розміру відшкодування витрат на оплату та доставку пільгових пенсій позивачу необхідно було керуватися пунктом 6 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, згідно із яким не підлягає відшкодуванню підприємствами й здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України виплата будь-яких надбавок, підвищень та доплат до пенсій.

Однак позивач, в супереч зазначених положень законодавства для визначення розміру відшкодування використовує в розрахунках розмір пенсій з надбавками за понаднормативний стаж.

Таким чином, вимоги щодо стягнення з ПАТ «Укрграфіт» суми відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до Списку № 1, в частині стягнення доплат, в тому числі за понаднормативний стаж, надбавок та підвищень, включених до наданих позивачем розрахунків за вересень 2014 року - листопад 2014 року, не мають жодних правових підстав.

Відповідно до ч.1 п.6.2 Постанови правління ПФУ № 21-1 від 19.12.2003 «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього п.п.1 п.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Отже, при визначенні проценту пільгового стажу, що підлягає сплаті ПАТ «Укрграфіт», позивач має брати до уваги весь відпрацьований працівником стаж, який дає право на призначення пільгової пенсії за Списком № 1 чи Списком № 2.

Таким чином, по пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 позивач розрахував процент пільгового стажу, що підлягає сплаті ПАТ «Укрграфіт», а відтак, й суму відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не пропорційно стажу роботи на всіх підприємствах, де працювали ці особи повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1.

Відносно зарахування до суми відшкодування фактичних витрат на доставку пенсій, призначених за стажем роботи до 1992 року: передбачено покриття витрат на виплату і доставку пенсій особам, які працювали за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та не передбачено покриття таких витрат ПФ на виплату і доставку пенсій особам, які працювали за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України до 100 відсоткового розміру відшкодування.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто за Списком №2.

Зазначені нормативні акти містять пряму норму, яка передбачає покриття підприємствами фактичних витрат на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на роботах за списком №1, затвердженим Кабінетом Міністрів України і не містить норми, якою б передбачалось покриття підприємствами фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за Списками №1, затвердженими Положенням про порядок призначення та виплату державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956.

Всупереч вимогам законодавства позивач необгрунтовано відніс витрати на виплату та доставку пенсій особам, які до 01.01.92 працювали на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці на ПАТ «Укрграфіт», по громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, при розрахунку суми відшкодування підприємствами фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Позивач помилково ототожнює норми, які регулюють призначення особам пільгових пенсій а саме: ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які стосуються саме порядку призначення пільгових пенсій, а не порядку відшкодування підприємствами фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій та норми, якими регулюються відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а саме ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В якості доказів позивачем надані до матеріалів справи копії протоколів про призначення пенсій. Однак суми пенсій, зазначені в цих протоколах, є значно меншими від сум, зазначених в розрахунках Позивача. Позивачем не надано документів, які б підтверджували правомірність нарахування зазначених в розрахунках сум, з яких би вбачалося, з чого складається сума пенсії, які надбавки та доплати входять до її складу, коли та на якій підставі збільшувались суми пенсій (здійснювався перерахунок).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. За період роботи відділ персоніфікованого обліку органу, що призначає пенсію, додає довідку із бази даних системи персоніфікованого обліку. Позивачем не надано визначених законодавством документів, якими б підтверджувався відпрацьований працівником стаж, а саме - копій трудових книжок зазначених в розрахунках осіб, яким призначено пільгові пенсії.

Окрім того, оскільки йдеться мова про відшкодування фактичних витрат позивача на виплату та доставку пільгових пенсій, вимозі про відшкодування коштів має передувати сам факт здійснення таких витрат. Позивач має довести, що ним такі витрати були фактично понесені, тобто, надати докази на підтвердження факту отримання коштів пенсіонерами. Такими доказами мають бути відповідні розрахункові документи, з яких би прямо вбачалося перерахування коштів на відкритий пенсіонеру картковий рахунок, або видача коштів готівкою через підприємства зав'язку. Надані позивачем довідки не можуть вважатися належними доказами понесення ним фактичних витрат, оскільки вони складені самим позивачем, свідчать лише про нараховані до виплати пенсіонерам суми пенсій й не містять підпису особи про отримання цих сум.

З огляду на наведене, розмір сум відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, згідно наданих розрахунків за вересень - листопад 2014 року на загальну суму 70251,83 гривень, позивачем визначено з порушенням чинного законодавства. ПАТ «Укрграфіт» в жодному разі не відмовляється від сплати сум відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, однак сума наданих позивачем розрахунків значно перевищує суму, яку повинно відшкодувати ПАТ «Укрграфіт» відповідно до законодавства.

Відповідач просить відмовити УПФУ в задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке: судом встановлено, що пенсіонерам ПАТ «Укрграфіт» ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОСОБА_4 призначено та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII. Згідно з розрахунком, заборгованість по відшкодуванню цих витрат за період з вересня по листопад 2014 року становить 70251,83 гривень. Вищевказані пенсіонери працювали на ПАТ «Укрграфіт» та були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, а тому вони мають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

У зв'язку з цим відповідач за рахунок власних коштів повинен покривати фактичні витрати на виплату і доставку пільгової пенсії своїм працівникам.

Як визначено в п. «а» ст.13 Закону №1788-XII, «на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам».

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-VI, «пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди».

Відповідно до пп. 6.1 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663, «відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах: 20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році; 30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році; 40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році; 50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році; 60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році; 70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році; 80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році; 90 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2011 році; 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року».

Згідно з пп.пп. 6.4, 6.8 зазначеного пункту, «розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах».

Таким чином, якщо працівникам призначено пенсію відповідно до пункту «а» ч.1 ст.13 Закону України №1788-ХІІ, то фактичні витрати на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах покриваються підприємствами, робота на якому дає право на пільгову пенсію, - ПАТ «Укрграфіт».

Оскільки матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Вищенаведена позиція є тотожною із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постановах від 25.09.2012 у адміністративних справах №21-293а12 та №21-294а12.

Посилання відповідача на некоректний розрахунок позивачем сум своїх фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по вказаним пенсіонерам за зазначений період суд до уваги не приймає, оскільки позивач, отримавши дані розрахунки (25.09.2014 - за вересень 2014 року (а.с.6а), 24.10.2014 - за жовтень 2014 року (а.с.12а), 24.11.2014 - за листопад 2014 року (а.с.18а), був вправі оскаржити їх в установленому законом порядку. Проте, не зробивши цього, відповідач фактично погодився с розміром визначеної йому суми зобов'язання.

Керуючись ст.ст. 158,160-163,167 КАС України, ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Український графіт» (вул. Північне шосе, буд. 20, м. Запоріжжя, 69600, ) на користь УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя витрати на виплату та доставку пільгових пенсій пенсіонерам ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за період з вересня по листопад 2014 року включно в розмірі 70251 (семидесяти тисяч двохсот п'ятдесяти однієї) гривні 83 копійок на р/р 1080, банк: Запорізьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, .

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання постанови шляхом подання апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш