Справа № 813/1916/13а
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 р. Справа № 876/10249/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Шавеля Р.М., Савицької Н.В.

за участю секретаря Бєлкіної Н.І.

представника позивача Круглія Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.06.2013 р. у справі №813/1916/13-а за позовом управління Пенсійного фонду України у м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області до Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» про стягнення заборгованості,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області звернулося в суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» (надалі - ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів») про стягнення заборгованості по виплаті та доставці пільгових пенсій в сумі 46969,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач не сплачував витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до розрахунку суми заборгованості відповідач повинен відшкодувати суми нарахованих пільгових пенсій в розмірі 46969,30 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.06.2013 року позов задоволено, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в розмірі 46969 грн. 30 коп.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з неправильним та неповним дослідженням доказів і встановленням обставин у справі та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Заперечує право відповідних осіб на отримання пільгових пенсій. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги заперечив за їх безпідставністю. Просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідачу ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» направлялись розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для відшкодування сум пільгових пенсій та витрат на їх доставку за місцем знаходження підприємства-платника по 18 особах (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9. ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_19, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18) за період січень - лютий 2013 року.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку суми боргу ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій за січень - лютий 2013 року, такий складає 46969,80 грн.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що у відповідача наявна заборгованість по фактичних витратах Пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій, яка в добровільному порядку не сплачена, тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для юридичних осіб, незалежно від форми власності, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, до об'єкту оподаткування відносить фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вимогами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що після 01.01.2004 року зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, який діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 6 січня 2004 р. за №64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень.

Згідно з п.6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Згідно з п. 6.8. Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Склад витрат на виплату та доставку протягом січня - березня 2012 року пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених працівникам ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» відповідно до п.п. «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначених працівникам відповідача, на загальну суму 143 799,87 грн. Факт їх понесення управлінням Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за списком №1 та списком №2, окремо щодо кожного працівника. Докази направлення та отримання відповідачем розрахунків з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій містяться в матеріалах справи. Вказаним спростовуються аргументи апелянта про те, що позивач не довів належними доказами факт понесених ним витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Оскільки відповідачем фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій відшкодовані не були, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про підставність позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 46969,30 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Наведені в апеляційні скарзі доводи висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Скаржник у встановленому законом порядку не довів наявність передбачених законом підстав для скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.06.2013 р. у справі №813/1916/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

Савицька Н.В.

Повний текст ухвали складений 02.02.2015 року.