Справа № 823/3584/14
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року справа № 823/3584/14

м. Черкаси

15 год. 55 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

при секретарі судового засідання Педані О.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Авраменко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення, що оформлене протоколом засідання Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України № 12 від 22.08.2014, яким судового експерта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді призупинення дії свідоцтва на 6 місяців, зобов'язано пройти стажування в науково-дослідній установі судових експертиз при Міністерстві юстиції України за відповідною експертною спеціальністю та повторно пройти атестацію в Центральній експертно-кваліфікаційній комісії.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що згідно протоколу №12 засідання Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 22.08.2014, судового експерта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді призупинення дії свідоцтва на 6 місяців, зобов'язано пройти стажування в науково-дослідній установі судових експертиз при Міністерстві юстиції України за відповідною експертною спеціальністю та повторно пройти атестацію в Центральній експертно-кваліфікаційній комісії.

Позивача вважає вказане рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України протиправним і таким, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що під час підготовки висновку №026-1/14 судової товарознавчої комісійної камеральної експертизи від 22.05.2014 експертами (в т.ч. позивачем) не було допущено недоліків методичного характеру або порушень нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності, за які до експерта могли б бути застосовані відповідні види дисциплінарних стягнень. Зокрема, експертиза проведена на виконання постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.04.2014 у справі №2030/6368/13-к про роз'яснення постанови суду від 20.01.2014. Перелік обладнання, що підлягало оцінці був визначений у вказаному рішенні, а тому позивач не мав права надавати оцінку вказаному рішенню суду, і повинен був його виконувати. Оцінка майна здійснена ОСОБА_1 як оцінювачем, який має відповідне кваліфікаційне свідоцтво НОМЕР_1 від 16.09.2006р. за спеціалізаціями: «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі експертна грошова оцінка земельних ділянок», «Оцінка машин і обладнання», «Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, дорожніх транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність». Крім того, послався на те, що відповідачем порушена процедура притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки підставою для розгляду питання щодо його дисциплінарної відповідальності є службова записка Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, що не узгоджується з вимогами Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів. Зазначив, що відповідачем питання щодо притягнення його до відповідальності розглядалось поверхнево, оскільки не були враховані ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини та результати роботи позивача за попередні роки.

Представник відповідача проти заявленого адміністративного позову заперечив, мотивуючи це тим, що під час прийняття оскаржуваного рішення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом. Підставою для розгляду питання щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є подання заступника начальника Управління експертного забезпечення правосуддя, що узгоджується з вимогами Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів. Також представник відповідача зазначив про наявність рецензії на висновок судової товарознавчої комісійної камеральної експертизи, одним із виконавців якої був позивач. У вказаній рецензій зазначено, що відповідний висновок не відповідає вимогам нормативно-правових актів з проведення судово-товарознавчих експертиз. Крім того зазначив, що призначення та проведення експертизи було здійснено без дотримання вимог законодавства, оскільки позивачем проведено експертизу на підставі постанови Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 29.04.2014р. про роз'яснення постанови. Вказана постанова містить роз'яснення для учасників виконавчого провадження щодо необхідності призначення/проведення камеральної експертної оцінки вартості технологічного обладнання судовим експертом, зокрема позивачем. А тому підставою для проведення експертизи повинна бути постанова державного виконавця. Представник відповідача вказав на те, що відповідно до вищезазначеної постанови суду, виконавці дослідження визначені як судові експерти, а тому позивач не мав права проводити експертизу як оцінювач.

Заслухавши пояснення та доводи позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03 липня 2014 року до Міністерства юстиції України надійшла службова записка Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Севостьянової Н.І. щодо незгоди з висновком №026-1/14 судової товарознавчої комісійної камеральної експертизи від 22.05.2014, складеним ОСОБА_4, ОСОБА_1 і ОСОБА_5

У вказаній записці Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини просить здійснити рецензування висновку №026-1/14 судової товарознавчої комісійної камеральної експертизи у справі №203/6368/13-к, 1-в/0203/1/2014 та до 04.07.2014 повідомити про його результати.

З метою перевірки висновку експертизи №026-1/14 від 22.05.2014 вимогам нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності, за дорученням Міністерства юстиції України (лист від 04.07.2014 №12.0.1-48/5931/15) його було прорецензовано Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

За результатами рецензування встановлено, що висновок не в повній мірі відповідає методичним матеріалам та вимогам нормативно-правових актів з проведення судово-товарознавчих експертиз (рецензія Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 08.07.2014).

На вимогу Голови Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, ОСОБА_1 були надіслані письмові пояснення по висновку судової експертизи №026-1/14 від 22.05.2014.

22 серпня 2014 року на засіданні Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України за участю ОСОБА_1, прийнято рішення: притягнути судового експерта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді призупинення дії свідоцтва на 6 місяців, зобов'язати пройти стажування в науково-дослідній установі судових експертиз Мін'юсту за відповідною експертною спеціальністю та повторно пройти атестацію в ЦЕКК.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Закон України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 №4038-XII (далі - Закон №4038) визначає правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об'єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки.

Відповідно до статті 14 Закону №4038, судовий експерт на підставах і в порядку, передбачених законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Статтею 17 Закону №4038 передбачено, що для присвоєння та позбавлення кваліфікації судового експерта і кваліфікаційних класів створюються експертно-кваліфікаційні комісії при міністерствах та інших центральних органах виконавчої влади, до сфери управління яких належать державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експертну діяльність.

Порядок присвоєння кваліфікації судового експерта фахівцям чи позбавлення кваліфікації судового експерта фахівців, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, визначається Міністерством юстиції України. З цією метою при Міністерстві юстиції України створюється Центральна експертно-кваліфікаційна комісія, яка діє відповідно до положення про неї, що затверджується Міністерством юстиції України.

Станом на час виникнення спірних правовідносин, діяло Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів (далі - Положення), що затверджено наказом Міністерства юстиції України від 09.08.2005 № 86/5, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.08.2005 за № 882/11162.

Згідно пункту 2.1. Положення, до функцій ЦЕКК віднесено розгляд питань дисциплінарної відповідальності судових експертів, що не є працівниками державних спеціалізованих установ, тобто Комісія вправі розглядати такі питання щодо осіб, до яких відноситься позивач.

Розділом V Положення регламентований порядок розгляду питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів.

Пункт 5.1 Положення визначає, що відповідно до статті 14 Закону України «Про судову експертизу» атестовані судові експерти за порушення вимог законодавства України про судову експертизу та/або методичних вимог під час проведення досліджень можуть бути притягнуті до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до пункту 5.2 Положення, підставою для розгляду питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів ЦЕКК є:

подання керівника відповідного структурного підрозділу Мін'юсту щодо результатів перевірки інформації про порушення судовим експертом вимог законодавства України про судову експертизу та/або методичних вимог під час проведення досліджень;

подання керівника територіального органу юстиції за результатами перевірки діяльності судового експерта;

подання голови ЕКК.

До подання додаються: документи, що містять інформацію про порушення судовим експертом вимог законодавства України про судову експертизу та/або методичних вимог під час проведення досліджень; документи, що свідчать про виявлені в діяльності судового експерта порушення; письмове пояснення судового експерта, відносно якого пропонується розглянути питання щодо дисциплінарної відповідальності (п. 5.4 Положення).

Посилання представника відповідача на те, що підставою для розгляду ЦЕКК питання щодо дисциплінарної відповідальності позивача є подання заступника начальника Управління експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України про винесення на розгляд чергового засідання Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України питання щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів ОСОБА_4, ОСОБА_1 і ОСОБА_5 судом не приймається до уваги з огляду на те, що у протоколі №12 засідання експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 22.08.2014 року не зазначено жодної підстави для розгляду ЦЕКК питання щодо дисциплінарної відповідальності позивача відповідно до пункту 5.2 Положення. Як вбачається з вищезазначеного протоколу №12, комісія розглянула питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта ОСОБА_1 та додані документи: службову записку Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Севастьянової Н.І. від 01.07.2014р. №12.01-48/5931, копію висновку судової товарознавчої комісійної камеральної експертизи від 22.05.2014р. №1026-1/14, рецензію Харківського НДІСЕ на вказаний висновок, пояснення на висновок та рецензію від 22.07.2014р. №13. Отже вказаний протокол не містить посилання на відповідне подання. Крім того, подання, на яке посилається представник відповідача, як на підставу розгляду питання щодо дисциплінарної відповідальності не містить дати його складання.

Відповідно до п. 5.5 Положення, рішення щодо винесення на розгляд відповідної комісії питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта приймається головою комісії.

Всупереч вимогам вищезазначеного пункту Положення у справі відсутнє відповідне рішення голови комісії.

Під час судового розгляду справи представник відповідача пояснив, що рішення голови комісії щодо винесення на розгляд відповідної комісії питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта ОСОБА_1, має вигляд резолюції на поданні заступника начальника Управління експертного забезпечення правосуддя.

Вказане посилання представника відповідача судом не приймається до уваги, з огляду на те, що судом не прийнято до уваги відповідне подання з підстав зазначених вище.

Крім того, вказана резолюція не містить чіткої вказівки щодо рішення про винесення на розгляд питання щодо дисциплінарної відповідальності, прізвище та ініціали виконавця, та дату накладення резолюції.

Відповідно до п. 16.1 Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.07.2012 № 973/5 (далі - Інструкція з діловодства), резолюція - це напис на документі, зроблений керівництвом Міністерства, що містить вказівки щодо виконання документа.

Резолюція складається з таких елементів: прізвище, ініціали виконавця (виконавців), зміст доручення, термін виконання, особистий підпис Міністра або його заступників, дата (п. 16.2 Інструкції з діловодства).

Положення аналогічного змісту містяться в п. 40 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1242.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вищезазначена резолюція не є рішенням голови Комісії щодо винесення на розгляд комісії питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта в розумінні положень п. 5.5 Положення.

Згідно п. 5.9 Положення рішення щодо дисциплінарної відповідальності приймається простою більшістю голосів членів комісії і оформлюється протоколом (додаток 1).

Рішення комісії виноситься за відсутності судового експерта та оголошується йому одразу після прийняття та повідомляється письмово протягом 10 робочих днів.(п. 5.10 Положення)

Суд звертає увагу на те, що у справі відсутні докази щодо оголошення відповідного рішення позивачу.

Відповідно до п. 5.11 Положення, до судових експертів можуть бути застосовані такі дисциплінарні стягнення:

попередження;

призупинення дії Свідоцтва (на певний термін);

позбавлення кваліфікації судового експерта;

пониження кваліфікаційного класу судового експерта (щодо судових експертів науково-дослідних установ судових експертиз Мін'юсту).

При обранні виду дисциплінарного стягнення комісія повинна врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, і результати роботи судового експерта за попередні роки.

Згідно п. 5.12 Положення, у разі застосування до судового експерта дисциплінарного стягнення у вигляді призупинення дії Свідоцтва (на певний термін) комісія зобов'язує судового експерта усунути встановлені порушення або пройти навчання (стажування) у науково-дослідних установах судових експертиз Мін'юсту за відповідною експертною спеціальністю та повторно пройти атестацію.

Суд звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні, що оформлено протоколом не зазначено за якою саме експертною спеціальністю позивача зобов'язано пройти стажування.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

За приписами ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи правомірність оскарженого рішення відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України та виходить з того, що вказаними критеріями відповідно повинен керуватись та дотримуватись і суб'єкт владних повноважень при реалізації своїх дискреційних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи вказані правові норми у співставленні із положеннями ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 9 КАС України, суд приходить до висновку, що рішення ЦЕКК про притягнення судового експерта до дисциплінарної відповідальності повинно відповідати критеріям законності, обґрунтованості та пропорційності; при вирішенні питання про притягнення експерта до дисциплінарної відповідальності ЦЕКК зобов'язана максимально повно встановити обставини, які підтверджують вчинення експертом дисциплінарного проступку, тобто встановити і надати оцінку ступеню тяжкості проступку, обставинам його вчинення, результатам роботи експерта за попередні роки, за наслідками чого обґрунтувати необхідність притягнення експерта до такої відповідальності та вид дисциплінарного стягнення, яке до нього застосовується.

З урахуванням наведеного та приписів п.п. 5.1, 5.2, 5.4 - 5.10, 5.11 Положення, суд вважає, що Комісія у своєму рішенні на підставі дослідження і оцінки доказів повинна чітко вказати, яку конкретну вимогу законодавства України про судову експертизу та/або методичних вимог під час проведення досліджень порушив чи недотримався експерт та у який спосіб це відбулось, чим це підтверджується, а також з урахуванням всіх встановлених нею обставин дисциплінарної справи обґрунтувати необхідність притягнення експерта до відповідальності та вид обраного дисциплінарного стягнення.

Отже, правомірним буде лише таке рішення ЦЕКК, яке відповідає критеріям, наведеним у ст.2 КАС України.

В протоколі засіданні Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України №12 від 22.08.2014 зазначається наступне: «висновок експертизи від 22.05.2014 №026-1/14 було складено на підставі постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.04.2014 про роз'яснення постанови суду від 20.01.2014, а не про призначення судової експертизи (п. 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5). Тобто, була порушена процедура призначення та проведення судової експертизи».

Відповідно до п. 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/51.8, підставою для проведення експертиз відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ (постанова, ухвала) про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або письмове звернення потерпілого чи сторони захисту кримінального провадження (далі - документ про призначення експертизи (залучення експерта)), у якому обов'язково зазначаються реквізити, перелік питань, поставлених експерту, а також об'єкти, що підлягають дослідженню.

Тобто, підставою для проведення експертизи є процесуальний документ - постанова або ухвала, в якій надано вказівки експертній уставної чи експертам щодо проведення експертизи.

Виключно суд уповноважений вирішувати питання про проведення експертизи під час розгляду справи та визначати відповідну форму процесуального документа, яким оформлено необхідність проведення експертизи.

Під час судового розгляду справи встановлено, що постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2014 у справі №203/6368/13-к, за поданням Кіровського ВДВС ДМУЮ, було змінено порядок виконання рішення із зобов'язального характеру на монетарний за виконавчим листом №1-2/2002, виданого 10 грудня 2008 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська щодо повернення засудженому ОСОБА_8 належного йому майна відповідно до вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2002 року.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2014 при роз'ясненні постанови суду від 20 січня 2014 року у справі №203/6368/13-к було зазначено, що для визначення суми стягнення на користь ОСОБА_8 необхідно провести камеральну експертну оцінку технологічного обладнання, яке належить стягувачу; проведення камеральної експертної оцінки вартості технологічного обладнання доручено судовим експертам Черкаського регіонального відділення Союзу експертів України ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_1; а також уточнено перелік обладнання, яке підлягає оцінці.

В силу положень частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України «Про судову експертизу», незалежно від виду судочинства судовий експерт зобов'язаний провести повне дослідження і дати обґрунтований та об'єктивний висновок.

Враховуючи вищевикладені положення чинного законодавства України, суд погоджується з доводами позивача про те, що експерт не уповноважений перевіряти законність рішення суду, яким на експерта покладено обов'язок проведення експертизи та вказувати суду, в якому порядку призначати експертизу, а лише зобов'язаний виконати відповідне рішення.

За вказаних обставин, суд вважає необґрунтованими висновки оскаржуваного рішення ЦЕКК про наявність дисциплінарного проступку - порушення позивачем вимог п. 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5.

В рамках розгляду питання правомірності призначення судової експертизи, під час судового розгляду справи було встановлено, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області 04.12.2014 у справі №203/6368/13-к (провадження №11/774/410/14), апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України задоволено, постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2014 щодо зміни порядку виконання рішення суду за поданням державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду. У вказаному рішенні, апеляційний суд Дніпропетровської області зазначає, що в порушення норм ст.ст.198, 273, 310 КПК України (в редакції 1960 року) суд першої інстанції призначив судову експертизу постановою про роз'яснення рішення суду та закрив провадження по справі, при цьому висновок експертизи судом не досліджувався.

В оскаржуваному рішенні ЦЕКК про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності також зазначається: «Питання, що ставились на вирішення експерту, входять до компетенції експерта товарознавця, що має кваліфікацію судового експерта за спеціальністю - 12.1. Проте, всупереч вимогам пункту 3.5 Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3505/5 та п. 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, експертом вирішувались питання, що виходять за межі експертної спеціальності, зазначеної у його свідоцтві (10.1).

Згідно пункту 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (далі - Інструкція №53/5) експерту забороняється:

проводити експертизу без письмової вказівки керівника (заступника керівника) експертної установи, керівника структурного підрозділу;

передоручати проведення експертизи іншій особі;

самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно;

вирішувати питання, які виходять за межі спеціальних знань експерта та з'ясування питань права;

вступати у не передбачені порядком проведення експертизи контакти з особами, якщо такі особи прямо чи опосередковано зацікавлені в результатах експертизи;

зберігати матеріали справ та об'єкти експертних досліджень поза службовим приміщенням.

Відповідно до п. 3.5 Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3505/5 (далі - Інструкція №3505/5), судовий експерт може здійснювати судово-експертну діяльність тільки з тих видів судових експертиз і експертних спеціальностей, які зазначені у свідоцтві про присвоєння кваліфікації судового експерта.

Судом встановлено, що оцінка майна на підставі постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2014 здійснена ОСОБА_1 як оцінювачем, який має відповідне кваліфікаційне свідоцтво НОМЕР_1 від 16.09.2006. Вказаним свідоцтвом підтверджується достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки за напрямом оцінки майна «Оцінка об'єктів в матеріальній формі» та спеціалізаціями в межах напряму: «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі експертна грошова оцінка земельних ділянок», «Оцінка машин і обладнання», «Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, дорожніх транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність».

Відповідно до частини 4 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань.

Згідно частини 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Частина 1 ст. 6 вказаного Закону визначає, що оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

Таким чином, здійснення оцінки майна оцінювачем не є порушенням процесуального порядку проведення експертизи та не може визначатись як порушення нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності.

В протоколі №12 засідання Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 22.08.2014 також визначено: «оформлення висновку не відповідає вимогам пунктів 4.14, 4.15 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5.

Зокрема, у вступній частині висновку відсутня відмітка про попередження за статтею 384 Кримінального кодексу України, відсутні дані щодо направлення клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення досліджень щодо уточнення переліку досліджуваного майна, представлення супровідної та технічної документації до нього та акту технічного стану із зазначенням комплектації, працездатності тощо до об'єктів дослідження на дату оцінки, відсутні дані про отримання додаткових матеріалів».

У висновку експертизи від 22.05.2014 №026-1/14 була допущена помилка - відсутнє попередження судових експертів про кримінальну відповідальність за статтею 384 Кримінального кодексу України. Вказаний недолік експертного висновку був виявлений експертами самостійно та усунуто, шляхом надіслання суду та відділу державної виконавчої служби додатку до висновку, що не заперечується сторонами.

Крім того, у пункті 1.1 висновку №026-1/14 судової товарознавчої комісійної камеральної експертизи від 22.05.2014 у справі №203/6368/13-к, 1-в/0203/1/2014 зазначається, що разом з постановою суду, від адвокатів ОСОБА_8 були отримані дві партії ксерокопій документів по справі (225 та 155 аркушів), серед яких була також постанова Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2014.

Уточнений перелік досліджуваного майна був чітко визначений в постанові Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2014 про роз'яснення судового рішення у справі №203/6368/13-к.

Під час перегляду в апеляційному порядку постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.01.2014 щодо зміни порядку виконання рішення суду у справі №203/6368/13-к, апеляційний суд Дніпропетровської області в ухвалі від 04.12.2014, з пояснень представника Міністерства юстиції України, встановив, що суд вніс до переліку майна, вартість якого підлягає відшкодуванню на користь стягувача обладнання, яке не зазначено у постановах Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 червня 2003 року, 25 серпня 2003 року, 20 січня 2014 року тобто, всупереч вимогам закону змінив редакцію постанови, що підлягала роз'ясненню, а також вийшов за межі заявлених вимог в частині уточнення майна, вартість якого підлягала стягненню, чим суттєво збільшено перелік майна за виконавчим листом, виконання оскаржуваної постанови може спричинити неправомірну виплату ОСОБА_8 коштів з державного бюджету.

Щодо відсутності даних про представлення супровідної та технічної документації та акту технічного стану із зазначенням комплектації, працездатності до об'єктів дослідження на дату оцінки, судом встановлено, що обладнання, яке викрадено з місць відповідального зберігання у 1997-1998 роках, а також товарно-супровідні та технічні документи в ході проведення експертизи не надавались, у зв'язку з їх відсутністю. Як наслідок, відсутня фізична можливість провести огляд оцінюваного майна та скласти відповідні акти технічного стану, комплектності та працездатності.

В протоколі засідання ЦЕКК №12 від 22.08.2014 також зазначено, що у судово-експертній практиці термін «камеральна» експертиза не застосовується, та законодавством з питань судової експертної діяльності не передбачено.

Як вище зазначалось, вжиття в назві висновку експерта терміну «камеральна» експертиза обумовлено визначенням її назви в постанові Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.04.2014. Суд погоджується з позицією позивача, що вжиття терміну «камеральна» експертиза здійснено виключно на виконання постанови суду та не змінює суті проведеної експертизи.

Вирішуючи спір, з огляду на аргументацію позивача, суд враховує, що на сьогоднішній день рішення суду про призначення судової товарознавчої комісійної камеральної експертизи у справі №203/6368/13-к скасовано; висновок експертизи №026-1/14 від 22.05.2014, складений на виконання вказаного рішення, не має юридичного значення, у зв'язку з тим, що невірно був визначений перелік майна, який підлягав оцінці, та скасована сама підстава для проведення такої оцінки.

Надавши правову оцінку дисциплінарних проступків, визначених в оскаржуваному рішення відповідача, суд вважає, що в порушення приписів п. 5.11 Положення, Комісією у оскаржуваному рішенні не викладено та не визначено нею ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, і результати роботи судового експерта за попередні роки.

Під час судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 є судовим експертом вищого професійного рівня з наданням «Сертифікату вищого ступеню Союзу експертів України» (серія А № 000004 від 28.06.2008), має вищу освіту, кваліфікацію судового експерта (свідоцтво №102, видане 20.04.2012р. Центральною експертно-кваліфікаційною комісією Міністерства юстиції України з терміном дії до 20.04.2015р.), досвід роботи експертом з 1999 року, внесений до державного реєстру судових експертів України, має кваліфікацію оцінювача (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача НОМЕР_1 від 16.09.2006 року).

03 липня 2009 року експерт нагороджений заохочувальною відзнакою - нагрудним знаком «За досягнення у судовій експертизі».

В матеріалах адміністративної справи міститься грамота Союзу експертів України про нагородження ОСОБА_1 за проведення судових експертиз на високому професійному рівні, активну участь у діяльності Союзу експертів України та з нагоди святкування першого в історії України професійного свята - Дня судового експерта.

Завданням ЦЕКК було повно і всебічно встановити всі необхідні для правильного вирішення дисциплінарної справи обставини та на підставі їх належної оцінки прийняти обґрунтоване рішення, однак цього свого обов'язку, визначеного п. 5.11 Положення, ЦЕКК належним чином не виконала.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, оформлене протоколом засідання № 12 від 22.08.2014, прийнято з порушенням процедури розгляду питання щодо притягнення експерта до дисциплінарної відповідальності та без врахування ступеню тяжкості вчиненого проступку, обставин, за яких вчинено проступок, і результатів роботи судового експерта за попередні роки.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, оформлене протоколом засідання № 12 від 22.08.2014р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст постанови виготовлено 09 лютого 2015 року.