Справа № 2-а-3714/10
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2015 р. м. Київ К/800/1176/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Олендера І.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області на ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 07 жовтня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року в справі за заявою ОСОБА_4 про зміну способу і порядку виконання судового рішення,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з адміністративним позовом про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області щодо невиплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними; стягнення недоплаченої додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з 01 червня по 30 листопада 2010 року у сумі 641,85 грн.

Постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2010 року позов задоволено частково: визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області щодо невиплати ОСОБА_4 в повному розмірі додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, передбаченої статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними; зобов'язано провести нарахування та виплату ОСОБА_4 641,85 грн. додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, передбаченої статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням відповідної мінімальної пенсії за віком згідно статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 червня по 30 листопада 2010 року.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року рішення суду першої інстанції змінено та виключено посилання на конкретно визначену суму заборгованості з пенсійного забезпечення, яка підлягає стягненню.

19 травня 2011 року Лугинський районний суд Житомирської області видав виконавчий лист № 2а-3714/10 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області провести нарахування та виплату ОСОБА_4 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, передбаченої статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням відповідної мінімальної пенсії за віком згідно статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 червня по 30 листопада 2010 року.

07 серпня 2013 року позивач звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в сумі 641,85 грн.

Така заява обґрунтована тим, що у зв'язку з відсутністю фінансування з Державного бюджету України територіальне управління Пенсійного фонду України не має можливості виконати судове рішення в частині зобов'язання сплатити заборгованість, а також що не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру.

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 07 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року, заява задоволена: змінено порядок і спосіб виконання рішення суду у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-а-3714/10, виданого Лугинським районним судом Житомирської області 19 травня 2011 року, зазначивши, що необхідно стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області на користь ОСОБА_4 нараховані та невиплачені кошти, передбачені статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 641,85 грн.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області, посилаючись на порушення норм процесуального права просив скасувати судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви.

Перевіривши правильність застосування судам норм процесуального права колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За правилами частин першої, другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Тобто зміна способу і порядку виконання рішення є прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядком і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати рішення по суті.

Лугинський районний суд Житомирської області постановою від 21 грудня 2010 року, зміненою постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року, зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області провести нарахування та виплату ОСОБА_4 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, передбаченої статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням відповідної мінімальної пенсії за віком згідно статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 червня по 30 листопада 2010 року.

На виконання даної постанови Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області здійснило нарахування ОСОБА_4 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у сумі 641,85 грн., проте заборгованість не виплачена та судове рішення не виконано.

Встановлені судами обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум соціальної допомоги буде здійснена територіальним управлінням Пенсійного фонду України після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Посилання позивача на неможливість виконання рішення суду зобов'язального характеру щодо проведення соціальних виплат у зв'язку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

У справі, що розглядається, суд для відновлення права ОСОБА_4 на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачену Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», прийняв постанову про зобов'язання органу Пенсійного фонду України нарахувати та виплатити додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в установленому законом розмірі та за відповідний період, що відповідало заявленим у позові вимогам. Розрахунок суми належної ОСОБА_4 додаткової пенсії за спірний період судом першої інстанції з урахуванням внесених апеляційним судом змін, не здійснювався, тому змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов'язання нарахувати та виплатити зазначену допомогу на стягнення конкретної суми цієї допомоги, суд змінив постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження районним судом при розгляді справи.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 11 листопада 2014 року по справі № 21-394а14.

Таким чином, суди попередніх інстанцій неправомірно задовольнили заяву позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення тим самим змінивши постанову по суті.

Відповідно до положень статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Оскільки обставини справи судами були встановлені правильно, проте у зв'язку з неправильним застосуванням норм процесуального права вони прийшли до помилкового висновку про задоволення заяви позивача, суд касаційної інстанції має право на скасування судових рішень та ухвалення нового.

Керуючись статтями 222, 223, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області задовольнити.

Ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 07 жовтня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про зміну способу і порядку виконання постанови Лугинського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/ І.Я. Олендер /підпис/