Справа № 194/610/14-а (2-а/194/82/14)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"04" лютого 2015 р. справа № 194/610/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Тернівської міської ради Дніпропетровської області

на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2014 р. у справі № 194/610/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Тернівської міської ради Дніпропетровської області

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

У березні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати сум державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 28 вересня 2013 року по 28 березня 2014 року у розмірі меншому ніж передбачено ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням";

- зобов'язати відповідача нарахувати державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 28 вересня 2013 року по 28 березня 2014 року у розмірі передбаченому ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", та забезпечити виплату цих коштів з урахуванням отриманих сум;

- зобов'язати відповідача проводити виплати допомоги по догляду за дитиною -ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. з дати подачі адміністративного позову та до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" та забезпечити виплату цих коштів.

Постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2014 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу державної допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею трирічного віку за період з 28.09.2013 року по 28.03.2014 року;

- зобов'язано відповідача здійснити перерахування та нарахування позивачу державної

допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення нею трирічного віку за період з 28.09.2013 року по 08.05.2014 року, відповідно до статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням або похованням" в розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом, та забезпечити виплату цих коштів з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу у задоволенні позову.

В судове засідання представники учасників процесу не з'явилися, повідомлені належним чином, справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та перебуває на обліку у відповідача.

Відповідно до витягу з наказу головного лікаря Комунальної установи "Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Тернівки" від 22.10.2013 року №83-В позивачу, сестрі медичній дільничної амбулаторії №1, надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення їй трирічного віку з 20.10.2013 року по 03.10.2015 року.

Відповідач здійснює нарахування та виплату позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 130 грн. щомісяця.

До дати набрання чинності (1 січня 2008 року) Закону України від 28 грудня 2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-VI) правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" N 2811-XII від 21.11.1992 року (далі - Закон N 2811-XII), дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, та Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" N 2240-III від 18.01.2001 року (далі - Закон N 2240-III), який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами.

Статтею 43 Закону № 2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст.15 Закон N 2811-XII допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктом 23 розділу ІІ Закону № 107-VI були внесені зміни до Закону № 2811-ХІІ. Так, змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб. Ст.15 Закону № 2811-ХІІ зі змінами було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Пунктом 25 розділу ІІ Закону № 107-VI було виключено статті 40-44 із Закону № 2240-III. Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 Конституційний Суд України визнав неконституційним пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію зазначені положення Закону № 2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про Державний бюджет України на 2010 рік" передбачено, що у 2009-2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2240-ІІІ призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми було затверджено постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751. Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

П. 22 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Оскільки позивач є особою, застрахованою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, то на неї поширюється дія Закону N 2240-III.

У період з 01.01.2011 року по 08.05.2014 року зміст ст.43 Закону N2240-III не змінювався, а її дія не призупинялася, також іншими законами не встановлювався інший розмір допомоги застрахованій особі, ніж передбачений ст.43 цього закону.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, у період з 28.09.2013 року по 08.05.2014 року відповідач мав здійснювати нарахування та виплату позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.43 Закону N 2240-III.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, яким обставини в справі встановлені правильно та порушень норм матеріального і процесуального права не допущено, тому підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Тернівської міської ради Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2014 року у справі № 194/610/14-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун