Справа № 2а-1376/12/0970
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 січня 2015 р. Справа № 148241/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгої О.І.,

суддів Ліщинського А.М., Запотічного І.І.

секретар судового засідання Корнієнко О.А.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Капусняк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву Державного агентства земельних ресурсів України про роз'яснення ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2013 року у справі №2а-1376/12/0970 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного комітету України із земельних ресурсів, треті особи - Державне агентство земельних ресурсів України, управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2012 року у справі № 2а-1376/12/0970 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного комітету України із земельних ресурсів треті особи: Держземагентство України, Управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення коштів за час вимушеного прогулу та зобов'язання вчинення дій задоволено частково та зобов'язано стягнути з Державного комітету України із земельних ресурсів на користь ОСОБА_1 грошові кошти за час вимушеного прогулу з 05.02.2009 р. по 30.11.11 р. та за час затримки проведення остаточного розрахунку з 01.12.11 по 13.06.12 в сумі 250587 грн. 14 коп. Стягнути з Державного комітету України із земельних ресурсів на користь ОСОБА_1 інфляційні нарахування та 3% річних за несвоєчасно виплачені кошти за час вимушеного прогулу в сумі 40532 грн. 17 коп. Зобов'язати Державний комітет України із земельних ресурсів провести встановлені законом відрахування до пенсійного фонду України та інших спеціальних фондів, стягнути на користь бюджету податок з отриманого доходу. Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2450 грн. 00 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2013 (справа №148241/12/9104) апеляційну скаргу Державного агентства земельних ресурсів України залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.08.2012 у справі №2а-1376/12/0970 без змін. При цьому вказаною ухвалою допущено заміну відповідача по справі Державного комітету із земельних ресурсів на Державне агентство земельних ресурсів.

13.11.2014 року Державне агентство земельних ресурсі України звернулось до Львівського апеляційного адміністративного суд із заявою про роз'яснення ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2013 року у справі №2а-1376/12/0970.

В обгрунтування заяви покликається на те, що оскільки ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2013 (справа №148241/12/9104) апеляційну скаргу Державного агентства земельних ресурсів України залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.08.2012 у справі №2а-1376/12/0970 без змін, то боржником по даній справі продовжує виступати Держкомзем.

Крім того заявник зазначає, що відповідно до штатного розпису ОСОБА_1 проходив публічну службу на посаді начальника Управління з контролю за використанням та охороною земель в Івано-Франківській області, що підтверджується копією трудової книжки. Разом з тим згадану установу було ліквідовано, про що 18 жовтня 2010 року проведено запис у Свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи з відповідною відміткою державного реєстратора (запис про припинення юридичної особи проведено 18.10.2010 року № 0002862),

Управління з контролю за використанням та охороною земель в Івано- Франківській області перебувало у складі Головного обласного управління в Івано-Франківській області яке було юридичною особою публічного права, мало самостійний баланс, рахунки в установах Казначейства України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

У статті 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95 зазначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Таким чином, заявник вважає, що виплата за час вимушеного прогулу здійснюються з фонду заробітної плати установи, в якій працював працівник, рахувався по штатному розпису, отримував заробітну плату, тобто з фонду заробітної плати Управління з контролю за використанням та охороною земель в Івано- Франківській області. Таким чином, на думку заявника, зобов'язання Держземагентства України здійснити виплати за час вимушеного прогулу середньомісячного заробітку на користь ОСОБА_1 призводить до використання ним державних коштів не за цільовим призначенням, за що законодавством передбачена відповідальність. Додатково, заявник зазначає, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2011 року № 1300 утворено територіальні органи Державної інспекції сільського господарства, які згідно пункту 2 Постанови, є правонаступниками територіальних органів Державного комітету із земельних ресурсів в частині здійснення державного контролю за використанням та охороною земель.

Таким чином, заявник вважає, що виникає необхідність у заміні боржника при виплаті коштів стягнутих на користь ОСОБА_1 судом.

Заслухавши суддю - доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи заяви про роз'яснення судового рішення, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення такої.

В силу ч. 1 ст. 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Дана норма передбачає підстави для роз'яснення судового рішення в судовому засіданні. Отже, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Виходячи з вказаної статті, роз'ясненню підлягають постанови чи ухвали суду у разі, якщо без такого роз'яснення їх тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв'язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Також роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

З вказаної процесуальної норми вбачається, що судове рішення роз'яснюється лише в тому випадку, коли воно незрозуміле, та за таким звернулось визначене коло осіб.

Разом з тим у заявником у своїй заяві не подано жодних доводів на підтвердження неясності судового рішення та не вказано в чому полягає його незрозумілість. Натомість заявником лише наводяться доводи стосовно правонаступництва органів державної влади, зміну їх компетенції і повноважень, а також висловлюються здогадки стосовно виконання рішення. Зазначені заявником обставини не дають підстав для роз'яснення судового рішення, так як стосуються правовідносин у сфері виконання судового рішення.

По суті заявник просить змінити судове рішення, що не допускається відповідно до вимог ст.170 КАС України.

Таким чином, на думку колегії суддів ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2013 року є зрозумілою, оскільки вказане судове рішення не містить положень, що викликають неоднакове тлумачення висновків суду, тобто є зрозумілим і тому відсутні підстави для його роз'яснення.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 170, 196, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви Державного агентства земельних ресурсів України про роз'яснення ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2013 року справі № 2а-1376/12/0970 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного комітету України із земельних ресурсів, треті особи - Державне агентство земельних ресурсів України, управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про стягнення коштів відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі

Головуючий суддя О.І. Довга

Судді А.М.Ліщинський

І.І. Запотічний