Справа № 825/63/15-а
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2015 року Чернігів Справа № 825/63/15-а

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., при секретарі Сугакової Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Варвинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернігівській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

за участю

представників сторін:

від відповідача Кумановського О.П., довіреність від 21.01.2015 № 10/25-05-10, -

В С Т А Н О В И В:

12.01.2015 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Варвинської об'єднаної державної податкової інспекції у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Варвинської ОДПІ від 18.12.2014 № повністю.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що не може погодитися з висновками акту перевірки від 05.12.2014 № 185/1700/НОМЕР_2, оскільки ревізори Варвинської ОДПІ не витребували від позивача необхідні первинні або звітні документи, які б могли підтвердити наявність або відсутність визначеного контролюючим органом порушення, а тому спірне податкове повідомлення-рішення винесене на підставі таких висновків підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання у якому просив розгляд справи провести без його участі (Вх. № 966/15 від 26.01.2015).

Представник відповідача проти позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити, пояснивши, що спірне податкове повідомлення-рішення відповідає вимогам чинного законодавства. Надавши заперечення проти позову, представник відповідача наголосив на тому, що податкові накладні визначені у акті перевірки, які б підтверджували суму ПДВ сплачену у зв'язку з придбанням товарів, не були надані перевіряючим під час проведення перевірки, а тому наголошує на п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України, яким визначено, що у випадку, коли платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 11.03.1998 ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_2) зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця і взятий на облік до Варвинської ОДПІ як платника податків.

Судом встановлено, що Варвинською ОДПІ була проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 за результатами якої складено акт перевірки від 05.12.2014 № 185/1700/НОМЕР_2 (а.с. 10-45).

В ході проведення перевірки встановлено порушення п. 187.1 ст.187, п. 198.6 ст.198 та п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, а саме ФОП ОСОБА_1 занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 28578 грн.

На підставі акта перевірки від 05.12.2014 № 185/1700/НОМЕР_2 Варвинською ОДПІ було прийняте податкове повідомлення-рішення від 18.12.2014 № , яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 42908,00 грн. (у т.ч. за основним платежем - 28578,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 14330,00 грн.) (а.с. 9).

У свою чергу перевіркою встановлено, що за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року ФОП ОСОБА_1 задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 166929 грн.

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року встановлено його завищення всього в сумі 28578 грн., а саме за лютий 2012 року -3594 грн., зо серпень 2012 року - 6413 грн., за вересень 2012 року - 4197 грн., за жовтень 2012 року - 3592 грн., за листопад 2012 року - 3709 грн., за лютий 2013 року - 1987 грн., за березень 2013 року - 1922 грн., за квітень 2013 року - 3164 грн.

На підтвердження такого висновку, перевіряючий зазначає, що ФОП ОСОБА_1 включив до податкового кредиту суму ПДВ сплачену у зв'язку з придбанням товарів, не підтверджену податковими накладними, а саме:

В лютому 2012 року на суму ПДВ 3593,53 грн., в т.ч.:

- №1433/18 від 02.02.2012 р. (ТОВ Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" ()) на загальну суму 7005,00 грн., в т.ч. ПДВ 1167,50 грн.;

-№1409/18 від 02.02.2012 р. (ТОВ Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" ()) на загальну суму 7951,55 грн., в т.ч. ПДВ 1325,26 грн.

- №1766/18 від 09.02.2012 р. (TOB Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" ()) на загальну суму 6604,65 грн., в т.ч. ПДВ 1100,77 грн.

В серпні 2012 року на суму ПДВ 6413,45 грн., в т.ч.:

- №11586/18 від 16.08.2012 р. (ТОВ Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" (код ЄДРПОУ - 30622532)) на загальну суму 14910,06 грн., в т.ч. ПДВ 2485,01 грн.;

- №11602/18 від 16.08.2012 р. (ТОВ Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" (код ЄДРПОУ - 30622532)) на загальну суму 8016,72 грн., в т.ч. ПДВ 1336,12 грн.;

- №11614/18 від 16.08.2012 р. (ТОВ Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" (код ЄДРПОУ - 30622532)) на загальну суму 15553,92 грн., в т.ч. ПДВ 2592,32 грн.

В вересні 2012 року на суму ПДВ 4196,88 грн., в т.ч.:

- №12595/18 від 06.09.2012 р. (ТОВ Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" (код ЄДРПОУ - 30622532)) на загальну суму 14047,20 грн., в т.ч. ПДВ 2341,20 грн.;

- №13340/18 від 20.09.2012 р. (ТОВ Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" (код ЄДРПОУ - 30622532)) на загальну суму 11134,08 грн., в т.ч. ПДВ 1855,68 грн.

В жовтні 2012 року на суму ПДВ 3592,18 грн., в т.ч.:

- №15173/18 від 25.10.2012 р. (ТОВ Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" (код ЄДРПОУ - 30622532)) на загальну суму 9737,34 грн., в т.ч. ПДВ 1622,89 грн.;

- №15154/18 від 25.10.2012 р. (ТОВ Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" (код ЄДРПОУ - 30622532)) на загальну суму 11815,74 грн., в т.ч. ПДВ 1969,29 грн.

В листопаді 2012 року на суму ПДВ 3709,21 грн., в т.ч.:

- №16587/18 від 22.11.2012 р. (ТОВ Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" (код ЄДРПОУ - 30622532)) на загальну суму 11774,34 грн., в т.ч. ПДВ 1962,39 грн.;

- №16596/18 від 22.11.2012 р. (ТОВ Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" (код ЄДРПОУ - 30622532)) на загальну суму 10480,92 грн., в т.ч. ПДВ 1746,82 грн.;

В лютому 2013 року на суму ПДВ 1986,92 грн., в т.ч.:

- №2507/18 від 21.02.2013 р. (ТОВ Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" (код ЄДРПОУ - 30622532)) на загальну суму 11921,52 грн., в т.ч. ПДВ 1986,99 грн.

В березні 2013 року на суму ПДВ 1922,13 грн., в т.ч.:

- №4372/18 від 28.03.2013 р. (ТОВ Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" (код ЄДРПОУ - 30622532)) на загальну суму 11532,78 грн., в т.ч. ПДВ 1922,13 грн.

В квітні 2013 року на суму ПДВ 3164,27 грн., в т.ч.:

- №5869/18 від 25.04.2013 р. (ТОВ Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" (код ЄДРПОУ- 30622532)) на загальну суму 18985,62 грн., в т.ч. ПДВ 3164,27 грн.

При перевірці підстав проведення даної перевірки, враховуючи ч. 3 ст. 2 КАС України, суд зазначає, що вона була проведена без порушень чинного законодавства, оскільки, відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

При цьому, камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що податковим органом встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 суми податку на додану вартість в розмірі 28578,00 грн. з підстав не надання на перевірку платником податків вищеокреслених податкових накладних.

Враховуючи встановлене та дослідивши фактичні обставини нарахування податкового зобов'язання, суд зазначає, що згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну "податкове зобов'язання", вказаного в пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

В даних правовідносинах враховується п. 44.1 ст. 44 Кодексу, яким встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Поряд з цим, п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті (протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні) платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави стверджувати, що лише у разі якщо платник податків до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України, не надасть посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, то лише в такому випадку вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Разом з тим слід наголосити, що п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України, при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідно до п. 85.6 ст. 85 Податкового кодексу України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Пунктом 85.7 ст. 85 Податкового кодексу визначено, що отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

За таких обставин, враховуючи зміст наведених норм податкового законодавства, суд наголошує, що Варвинською ОДПІ не було надано акт, що засвідчує факт відмови платника податків щодо надання копій документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, як і не було надано опис, яким би було засвідчено отримання контролюючим органом копій документів від ФОП ОСОБА_1, а тому суд зазначає, що висновок контролюючого органу про включення до податкового кредиту сум ПДВ сплачених у зв'язку з придбанням товарів, що не підтверджені податковими накладними, знаходиться поза межами правового поля, оскільки є документально не підтвердженим.

У зв'язку з тим, що доказів не надання ФОП ОСОБА_1 до перевірки податкових накладних контролюючий орган суду не надав, а позивачем, у свою чергу, приєднані до матеріалів справи спірні податкові накладні (а.с. 46-102), то суд визнає безпідставним посилання Варвинської ОДПІ на п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України та вважає неприйнятним застосування цієї норми права в даних правовідносинах, а податкове повідомлення-рішення від 18.12.2014 № таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач як підставу своїх правомірних дій, не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду та не підтверджуються матеріалами справи.

Встановивши, на підставі досліджених доказів та їх правової оцінки, суд вважає, що Варвинською ОДПІ було неправомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення та констатуючи спірність формування відповідачем податкового зобов'язання позивачу по податку на додану вартість, згідно вимог Податкового кодексу України, враховуючи ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав, що податкове повідомлення-рішення Варвинської ОДПІ від 18.12.2014 № - підлягає скасуванню, а позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 - задоволенню.

Всі здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати по справі згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Варвинської ОДПІ від 18.12.2014 № повністю.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_2) 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні70 коп.) судового збору відповідно до задоволених вимог, сплаченого квитанцією від 24.12.2014 № 313 у сумі 182,70 грн. на р/р 4002 в ГУДКС України у Чернігівській області, МФО 853592, код 38054398, отримувач платежу УК у м. Чернігові /м. Чернігів/ 22030001.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ю.О.Скалозуб