Справа № 826/4006/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16 січня 2015 року 15 год. 15 хв. № 826/4006/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишин В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень відповідача.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва знаходиться справа № 826/4006/14 за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (далі - позивач) до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов відповідача від 07 березня 2014 року № 42359600 та № 42359715 (далі - оскаржувані постанови).

Ухвалою суду від 16 липня 2014 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 203/1540/14-ц.

До суду 23 грудня 2014 року через канцелярію від представника позивача надійшло письмове клопотання про поновлення провадження у справі, до якого додано копію ухвали Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 22 липня 2014 року у справі № 203/1450/-14-ц.

У зв'язку із припиненням повноважень судді ОСОБА_2. щодо здійснення правосуддя, у провадженні якої перебувала справа № 826/4006/14 та нею не розглянута по суті, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для її подальшого розгляду і вирішення 25 грудня 2014 року визначено суддю Данилишина В.М.

Ухвалою суду від 29 грудня 2014 року справу прийнято до провадження, у ній поновлено провадження та її призначено до розгляду у судовому засіданні.

У судові засідання представники сторін не прибули, хоча про дати, час та місце судового розгляду справи сторони повідомлені своєчасно та належним чином.

Поряд з цим, 06 та 12 січня 2015 року до суду через канцелярію від представника позивача надійшли письмові клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у судовому засіданні 12 січня 2015 року судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписуваль-ного технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Старшим державним виконавцем відповідача 07 березня 2014 року прийнято:

- постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 42359600 з примусового виконання постанови № 37177573, прийнятої 14 лютого 2014 року відповідачем, про стягнення з позивача на користь відповідача витрат у розмірі 98,11 грн.;

- постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 42359715 з примусового виконання постанови № 37177573, прийнятої 14 лютого 2014 року відповідачем, про стягнення з позивача на користь відповідача виконавчого збору у розмірі 11266,55 грн.

Суд погоджується з доводами представника позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів, а також аналізу наступних норм та обставин.

Так, згідно зі ст. 1, ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 17, ч. 1 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 25, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як з'ясовано судом у ході розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, 14 лютого 2014 року у виконавчому провадженні ВП № 37177573 старшим державним виконавцем відповідача прийнято:

- постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, а саме про стягнення з позивача витрат на проведення виконавчий дій у розмірі 98,11 грн.;

- постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, а саме про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 11266,55 грн.

Вказані постанови позивачем оскаржені у судовому порядку, що підтверджується відповідними доказами, наявними у матеріалах справи.

Зокрема, ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 22 липня 2014 року у справі № 203/1540/14-ц (провадження № 4-с/0203/14/2014) визнано неправомірними та скасовано постанови старшого державного виконавця відповідача від 14 лютого 2014 року про стягнення з позивача витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 98,11 грн. та виконавчого збору у розмірі 11266,55 грн. (виконавче провадження ВП № 37177573).

Зі змісту вказаного судового рішення вбачається, що ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 23 вересня 2011 року у справі № 2-558/2010 зобов'язано позивача провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 112665,50 грн.

У подальшому видано виконавчий лист, на підставі якого 28 березня 2013 року головним державним виконавцем відповідача відкрите виконавче провадження ВП №37177573 із встановленням строку для добровільного виконання рішення до 03 квітня 2013 року.

14 лютого 2014 року старшим державним виконавцем відповідача прийнято постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 98,11 грн. та про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 11266,55 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Згідно з абзацами 1, 4 пп. 4.1.1 п. 4.1 розділу 4 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк. У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

У ході розгляду справи № 203/1540/14-ц з'ясовано, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 28 березня 2013 року направлено позивачу тільки 17 квітня 2013 року, а отримано ним 22 квітня 2013 року.

Отримання позивачем копії постанови про відкриття виконавчого провадження тільки 22 квітня 2013 року унеможливило добровільне виконання ним рішення суду у строк до 03 квітня 2013 року.

При цьому, 23 квітня 2013 року позивач звернувся до державного виконавця із заявою про відкладення виконавчого провадження, поновлення строку для добровільного виконання рішення, а 25 квітня 2013 року - повністю виконав рішення суду.

Поряд з цим, державним виконавцем не вчинено жодної дії, передбаченої нормами Закону України "Про виконавче провадження".

Бездіяльність державного виконавця об'єктивно призвела до порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Ухвала Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 22 липня 2014 року у справі № 203/1540/14-ц набрала законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин вбачається, що оскаржувані постанови підлягають скасуванню, оскільки постанови відповідача від 14 лютого 2014 року, на підставі яких прийняті оскаржувані постанови, у судовому порядку визнані такими, що прийняті безпідставно, та скасовані.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На підставі вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень відповідача є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). У зв'язку з тим, що представником позивача не заявлено вимогу про стягнення судового збору за рахунок бюджетних коштів, суд не присуджує на користь позивача здійснені ними судові витрати відповідно до задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 181 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 42359600, прийняту 07 березня 2014 року відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 42359715, прийняту 07 березня 2014 року відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин