Справа № 669/920/14-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 669/920/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бараболя Н.С.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

27 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області на постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 11 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області (далі - відповідач) про перерахунок пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2013 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дії протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 30.09.2013 адміністративний позов задоволено частково.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.11.2013 постанову суду першої інстанції змінено, зокрема абзац 3 резолютивної частини викладено у наступній редакції: зобов'язано відповідача провести позивачу перерахунок пенсії на підставі довідок про заробітну плату, що подаються для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, виданих територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Хмельницькій області 25.07.2013 за період з 18.03.2013 та виплачувати до припинення права на такі виплати, з урахуванням виплачених сум."

06 серпня 2014 року позивач звернулась до Білогірського районного суду Хмельницької області з заявою про роз'яснення вказаного рішення суду, посилаючись на те, що рішення від 30.09.2013 є незрозумілим в частині того, чи потрібно при визначенні розміру пенсії враховувати вимоги Закону України "Про заходи, щодо законодавчого реформування пенсійної системи".

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 11.08.2014 вказану заяву задоволено: роз'яснено що розмір розрахунку пенсії позивачу не залежить від вимог Закону України "Про заходи, щодо законодавчого реформування пенсійної системи" ст. 2 якого на підставі рішення Конституційного суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 втратила чинність в частині поширення її дії на Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453- VI (2453-17), як така, що є неконституційною.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

При цьому суть роз'яснення судового рішення полягає в тому, що суд має пояснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, або є незрозумілим для зацікавлених осіб, що позбавляє його можливості реалізації або оскарження. Отже, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2014 та матеріалів справи, судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області та отримує пенсію державного службовця згідно ст. 43 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ) .

Окрім цього, судами першої та апеляційної інстанції зазначено, що відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції станом на час виходу позивача у відставку) судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу".

Згідно з ч. 1 ст. 138 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (в редакції станом на час розгляду справи) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу", або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Відтак, в постановах вказано, відповідно до яких норм Закону та з якого розміру повинен здійснюватись перерахунок пенсії позивача.

Як вбачається із заяви про роз'яснення рішення, незрозумілість щодо виконання рішення суду виникла у відповідача в зв'язку з тим, що позивачу перерахунок пенсії та її виплата здійснюється з урахуванням ст. 2 Закону України "Про заходи, щодо законодавчого реформування пенсійної системи", згідно якої максимальний розмір пенсії з урахуванням надбавок та підвищень не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Окрім цього, рішенням Конституційного суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 ст. 2 Закону України "Про заходи, щодо законодавчого реформування пенсійної системи" втратила чинність в частині поширення її дії на Закон України "Про судоустрій і статус суддів", як така, що є неконституційною.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно задоволено заяву позивача про роз'яснення рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 30.09.2013.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 11 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.