Справа № 820/20273/14
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 лютого 2015 р. № 820/20273/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, ОСОБА_1, в якому з урахуванням уточнень просить суд стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) в дохід Держави кошти у розмірі 2548,00 грн. на розрахунковий рахунок 0007, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, одержувач - УДКСУ у Московському районі м. Харкова, ГУДКСУ у Харківській області, код одержувача 37999607, код платежу 18050400, назва платежу: єдиний податок з фізичних осіб.

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 2548,00 грн., що виник внаслідок несплати в установлений строк грошового зобов'язання, самостійно визначеного платником податків на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування та визначеного контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні. Відповідачем самостійно не сплачено узгодженої суми податкового зобов'язання.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного, відповідно до положень ст.41, ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності 30.05.2013 року Харківським міським управлінням юстиції та 29.07.2014 року припинено підприємницьку діяльність фізичною особою - підприємцем за власним рішенням, перебуває обліку в Державній податковій інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області з 31.05.2013 року за №5 та має податковий борг перед бюджетом у розмірі 2548,00 грн.

З матеріалів справи встановлено, що ФОП ОСОБА_1 10.06.2013 року звернувся до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області з заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до вимог п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 обрана фіксована ставка єдиного податку при переході на спрощену систему оподаткування для другої групи платників єдиного податку - 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Також з матеріалів справи встановлено, що ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області було проведено перевірку ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено Акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій декларації платника єдиного податку за 2013р. № 1203/20-34-17-04/НОМЕР_1 від 06.05.2014 р., яким встановлено несвоєчасне подання податкової декларації платника єдиного податку за 2013 рік.

За результатами вказаного акту перевірки ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 12.06.2014 р., яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за штрафними санкціями на суму 170,00 грн. Податкове повідомлення-рішення надіслано відповідачу 12.06.2014 року, однак поштове відправлення не було вручено адресату у зв'язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується повідомленням пошти.

Згідно облікової картки ОСОБА_1, у відповідача внаслідок несплати в установлений строк грошового зобов'язання, самостійно визначеного платником податків та нарахованого контролюючим органом, виникла заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 2548,00 грн.

Позивачем було вжито заходи, передбачені законодавством України щодо погашення даного боргу. Зокрема, на адресу ОСОБА_1 надіслана податкова вимога форми "Ф" № 13745-17 від 20.11.2013 року, що підтверджується матеріалами справи.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожний зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України, встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 293.2. статті 293 Податкового кодексу України передбачено, фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно п. 294.1. ст. 294 Податкового кодексу України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік.

Відповідно до п. 295.1. ст.295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу.

Згідно п. 295.2. ст. 295 Податкового кодексу України, нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до п. 296.2 ст. 296 Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

Така податкова декларація подається, якщо платник єдиного податку не допустив перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, та/або самостійно не перейшов на сплату єдиного податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої, третьої або п'ятої групи.

Статтею 300 Податкового кодексу України передбачено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України визначено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Частиною 2 п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 295.8 ст. 295 Податкового кодексу України, у разі припинення платником єдиного податку провадження господарської діяльності податкові зобов'язання із сплати єдиного податку нараховуються такому платнику до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому до контролюючого органу подано заяву щодо відмови від спрощеної системи оподаткування у зв'язку з припиненням провадження господарської діяльності або анульовано реєстрацію за рішенням контролюючого органу на підставі отриманого від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності.

Абзацом 2 підпункту 65.10.8 пункту 65.10 статті 65 Податкового кодексу України визначено, що державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Підпунктом 97.4.3 пункту 97.4 статті 97 Податкового кодексу України встановлено, що особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа.

Відповідно до ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п.п. 14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 87.11. ст. 87 Податкового Кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, Державною податковою інспекцією у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області здійснено заходи по стягненню податкового боргу платника податків, передбачені діючим законодавством, але вони не призвели до погашення податкового боргу, загальна сума податкового боргу в розмірі 2548,00 грн. є узгодженою, відповідачем не сплачена.

Із врахуванням вищевикладених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, адреса: 61121, АДРЕСА_1) на користь державного бюджету України кошти у розмірі 2548.00 грн. (дві тисячі п'ятсот сорок вісім гривень 00 копійок) на розрахунковий рахунок 0007, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, одержувач - УДКСУ у Московському районі м. Харкова, ГУДКСУ у Харківській області, код одержувача 37999607, код платежу 18050400, назва платежу: єдиний податок з фізичних осіб.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.В.Бездітко