Справа № 872/10915/13
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

іменем України

"22" грудня 2014 р. справа 811/1233/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Чепурнов Д.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.06.2013 у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просило стягнути з заборгованість в сумі 4141гр в рахунок погашення фінансової санкції.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.06.2013, прийнятою в скороченому провадженні, в задоволенні позову відмовлено. Рішення суду обґрунтовано тим, що штрафні (фінансові) санкції, які застосовані до відповідача на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставними.

В апеляційній скарзі позивач просить постанову суду скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує на те, що борг відповідача по несплаті страхових внесків виник ще у 2009 році, але відповідач не виконав умов договору про розстрочення від 02.09.2009 № 9. Залишок несплаченого боргу склав 4141гр. Отже, оскільки відповідачем не було сплачено заборгованість у встановлений термін, тому позивачем було розірвано названий договір про розстрочення та прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Пунктом 2 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, що була чинною на час, за який не сплачені страхові внески, передбачені випадки застосування фінансових санкцій виконавчими органами ПФУ до страхувальників, зокрема за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, в тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Із набранням чинності з 01.01.2011 підпункту «й» пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» зі статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виключено частину дев'яту.

Згідно з абзацом 5 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Апеляційний суд встановив факт наявності вчасно не сплачених відповідачем страхових внесків у 2009 році на суму 7853,80гр, внаслідок чого між позивачем та відповідачем було укладено договір від 02.09.2009 № 6 про розстрочення. В зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку по договору позивачем було розірвано названий договір.

Отже, борг по фінансовій санкції виник ще у 2009 році, був розстрочений та частково сплачений в сумі 3712,80гр, даний факт позивач підтверджує довідкою від 12.06.2013. Заборгованість за відповідачем складається з боргу зі сплати фінансової санкції в сумі 4141гр (7853,80гр - 3712,80гр = 4141гр).

Проаналізувавши вищезазначені норми права, колегія суддів доходить висновку, що заборгованість в зв'язку з несплатою страхових внесків, а відтак і штрафні санкції, які виникли до 01.01.2011, мають бути застосовані і після 01.01.2011, оскільки зазначена заборгованість і штрафні санкції виникли в період дії пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення зазначеної заборгованості.

Верховний Суд України аналогічну правову позицію вже висловив у постановах від 3 липня 2012 року (справа № 21-157а12), 26 березня 2013 року (справа № 21-71а13), 03 грудня 2013 року (справа № 21-414а13).

Керуючись статтями 198, 202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі задовольнити.

Скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.06.2013 та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість в сумі 4141 (чотири тисячі сто сорок одна) гривня на користь Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: Н.А. Олефіренко