Справа № 804/9622/13-а
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2015 рокусправа № 804/9622/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Проект Сіті Центр» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року у справі №804/9622/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проект Сіті Центр» до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду щ позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису № 04-01-21/131-125 від 05.07.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з приписом відповідача, оскільки державне регулювання стосується лише розміру мінімальної заробітної плати, а виплата заробітної плати здійснюється відповідно до норм чинного законодавства.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014р. у задоволенні позову було відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Перевіривши обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем на підставі наказу від 02.07.2013 року № 182-Д та направлення на перевірку від 02.07.2013 року № 186-Д/21 головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області Константиновою І.І. проведена позапланова перевірка додержання законів про працю Товариством з обмеженою відповідальністю "Проект Сіті Центр". За результатами перевірки складений Акт № 04-01-21/131 від 05.07.2013 року згідно якого встановлені порушення, а саме, ОСОБА_3 була прийнята за сумісництвом на роботу до Товариства на посаду економіста з бухгалтерського обліку та аналізу господарської діяльності з 01.09.2011р. (наказ від 01.09.2001р. №1-09/1-111) на підставі особистої заяви. Оплата праці ОСОБА_3 здійснювалася на основі штатного розпису, яким їй встановлено посадовий оклад у розмірі 5000,0 грн., при цьому розмір посадових окладів всіх інших працівників підприємства станом на 01.04.2011р. становив 960,0грн., чим порушено ст.96 КЗпП України, ч.З ст.6 ЗУ "Про оплату праці", відповідно до яких штатний розпис підприємства повинен бути сформований з урахуванням міжкваліфікаційних, (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів) працівників. У 2013р. оплата праці працівників Товариства здійснювалася на основі штатного розпису, затвердженого в.о. директора Товариства Рекою СМ. Станом на 01.04.2013р. зазначеним штатним розписом посадовий оклад директора встановлено у розмірі 2500,0 грн., а посадовий оклад економіста - 5000,0 грн., тобто продовжують порушуватися вимоги ст. 96 КЗпП України, ч.3 ст.6 ЗУ "Про оплату праці". Крім того, перевіркою встановлено, що згідно наданих платіжних відомостей за вересень та жовтень 2011 року, виплата заробітної плати здійснювалось на підприємстві один раз замість двох разів на місяць, що є порушенням вимог ст. 115 КЗпП України та ч. 3 ст. 24 ЗУ "Про оплату праці" (а.с. 27-38).

На підставі Акта перевірки відповідачем виданий Припис № 04-01-21/131-125 від 05.07.2013 року, яким позивача зобов'язано забезпечити виконання вимог ст.ст. 96, 115 КЗпП України та ст.ст. 6, 24 ЗУ "Про оплату праці" (а.с. 26).

З матеріалів справи вбачається 01.09.2011р. на підприємстві позивача було затверджено новий штатний розклад згідно якого, посадовий оклад всіх працівників підприємства складає 960,00 грн. (в т.ч. і директора підприємства), а посадовий оклад економіста по бухгалтерському обліку та аналізу господарської діяльності - 5000,00 грн. (а.с. 9).

Згідно наказу № 1-09/1-III від 01.09.2011 р., на роботу за сумісництвом на посаду економіста з бухгалтерського обліку та аналізу господарської діяльності ТОВ "Проект Сіті Центр" з 01.09.2011 р. була прийнята ОСОБА_3 з якою укладно трудовий договір із встановленим розміром оплати у розмірі 5000грн. на місяць (а.с. 7, 18).

Виконання вказаного договору в період з 01.09.2011 р. по 16.10.2011 р., підтверджується актами виконаних робіт № 1 від 30.09.2011 р. та № 2 від 16.10.2011 р. (а.с. 19-20).

Відповідач зазначає, що розмір посадових окладів інших працівників складає 960грн., а тому позивачем порушено ст.. 96 КЗпП України та ст.. 6 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ст.30 Кодексу законів про працю України працівник повинен виконувати доручену йому роботу особисто і не має права передоручати її виконання іншій особі, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються Кодексом законів про працю України, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.94 Кодексу законів про працю України, ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оплату праці» працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу.

Аналогічна норма визначена у ст.. 102-1 КЗпП України.

Тобто, вищезазначеними нормами встановлено, що за виконання працівником своїх професійних обов'язків, роботодавець зобов'язаний здійснити виплату заробітної плати.

Відповідно матеріалам справи, між позивачем та ОСОБА_2 укладено трудовий договір від 30.08.2011р. №30/08, в якому визначена сума оплати праці. Між сторонами укладені акти виконаних робіт.

Відповідач не спростовував правомірність прийняття на роботу вказаної особи, професійність виконаних робіт за укладеним договором та виконання таких робіт, а тому не було жодних перешкод та заборон щодо виплати заробітку визначеного договором.

Таким чином відповідачем не надано обґрунтованих доводів щодо порушення позивачем ст. 96 КЗпП України та ст. 6 Закону України «Про оплату праці».

Щодо періодичності виплати заробітної плати слід зазначити наступне.

Зокрема, відповідно до частиною 1 статті 94 Кодексу законів про працю заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, що передбачено ч.1 ст.115 Кодексу законів про працю.

Тобто, вищезазначеними нормами встановлено, що за виконання працівником своїх професійних обов'язків, роботодавець зобов'язаний здійснити виплату заробітної плати.

Відповідно до Наказу позивача від 24.10.2010 р. № 2411/10 та Положення про оплату праці працівників ТОВ "Проект Сіті Центр", затвердженого наказом від 09.08.2011 р., виплата заробітної плати на підприємстві здійснюється двічі на місяць - 7 та 23 числа місяця (а.с. 13-15, 22).

Заробітна плата в період що перевірявся - вересень, жовтень 2011р. виплачувалась в аванс у повній сумі за невідпрацьований місяць.

Таким чином позивачем встановлені дні виплати заробітної плати та порушень щодо строків виплати відповідачем не встановлено.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку відмовляючи у задоволенні позову, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Проект Сіті Центр» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року у справі №804/9622/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проект Сіті Центр» до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії - скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області від 05.07.2013р. №04-01-21/131-125.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник