Справа № 815/7059/14
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7059/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Борцова С.І.

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю);

від відповідача: Демінська М.В. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2014 року № , суд -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3.) до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області (далі - ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.11.2014 р. № , прийняте ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 59679 грн.

У своєму позові позивач зазначив, що при аналізі показників по податковому кредиту ФОП ОСОБА_3 ревізором ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області не взято до уваги, що позивач виконав всі умови по наданню відповідних первинних документів щодо підтвердження придбання овочів та фруктів у ТОВ «Аркона-лідер» та ТОВ «Елітстройбуд-2014». При укладенні договорів позивачем використовувалась загальнодоступна інформація стосовно вищевказаних контрагентів, а саме: відомості з ЄДРПОУ, їх юридична адреса, а також дані з реєстру платників ПДВ стосовно наявності у них на момент укладання договору дійсного свідоцтва платника податків.

Крім того, позивач зауважує, що чинне на час виникнення спірних відносин законодавство, не містить жодної правової норми, яка передбачає обов'язок платника податку - покупця сплачувати ПДВ до бюджету, якщо такі податки не сплачені його постачальником, продавцем або іншою особою, з врахуванням податку, одержаного від покупця у складі ціни товару. Покладання такого обов'язку на підприємство суперечить гарантованим Конституцією України принципам законності.

У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги та обґрунтування адміністративного позову у повному обсязі і просила задовольнити адміністративний позов повністю.

Відповідач надав до суду заперечення (а.с. 90-92), в яких зазначив, що на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України та відповідно до наказу ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 14.10.2014 р. № 687-п, проведена позапланова невиїзна документальна перевірка ФОП ОСОБА_3 (іпн - НОМЕР_2) з питань правових відносин з ТОВ «Елітстройбуд-2014» (код ЄДРПОУ - 39174820) за липень 2014 р., з питань правових відносин з ТОВ «Аркона Лідер» (код ЄДРПОУ - 39238978) за липень 2014 р. За результатами згаданої перевірки складено акт перевірки від 30.10.2014 р. № 3589/17-01/НОМЕР_2.

Відповідач зазначає, що згідно бази АІС «Податковий блок» в частині співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України по ТОВ «Елітстройбуд-2014» по податковому зобов'язанню у липні 2014 р. встановлена розбіжність у сумі 32694,42 грн., по ТОВ «Аркона Лідер» у сумі 7092 грн.

Відповідач підкреслює, що в ході проведення перевірки ФОП ОСОБА_3 не встановлено факту передачі товарів від продавця до покупця, у зв'язку з відсутністю (не наданням до перевірки) актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування та зберігання товарів.

Таким чином, на думку відповідача, операції ФОП ОСОБА_3 з ТОВ «Елітстройбуд-2014» та ТОВ «Аркона-лідер» у липні 2014 р. не мають реального характеру.

Таким чином, відповідач вважає позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, посилаючись при цьому на доводи, викладені у наданих до суду запереченнях.

Суд, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши доводи адміністративного позову та заперечень на нього, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до п. 2.3 акту перевірки від 30.10.2014 р. № 3589/17-01/НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_3 зареєстровано у виконавчому комітеті Одеської міської ради 10.03.2010 р. за № .

ФОП ОСОБА_3 перебуває на податковому обліку у ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області з 11.03.2010 р. за № 15348/29, є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 13.05.2010 р. № 100283509.

Згідно пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст. 78 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.

У період з 15.10.2014 р. по 23.10.2014 р. на підставі службового посвідчення серії НОМЕР_3, виданого 20.05.2014 р. ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, Чебанюк О.Д., старшим державним податковим інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, інспектором податкової служби 1 рангу, згідно пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України та відповідно до наказу ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 14.10.2014 р. № 687-п, проведена позапланова невиїзна документальна перевірка ФОП ОСОБА_3 (іпн - НОМЕР_2) з питань правових відносин з ТОВ «Елітстройбуд-2014» (код ЄДРПОУ - 39174820) за липень 2014 р., з питань правових відносин з ТОВ «Аркона Лідер» (код ЄДРПОУ - 39238978) за липень 2014 р., за результатами якої складено акт перевірки від 30.10.2014 р. № 3589/17-01/НОМЕР_2 (а.с. 7-21).

Зазначеним актом перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_3 ч. 1, 5 ст. 203, ч. 1,2 ст. 215, ст. 216 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними. Товари по вказаних правочинах не були передані в порушення ст. 662, 655, 656 Цивільного кодексу України.

Не погодившись із висновками вищевказаного акту перевірки позивач надав заперечення на вказаний акт до ГУ Міндоходів в Одеській області (а.с. 22-23).

У відповідь ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області залишила без змін висновки акту перевірки ФОП ОСОБА_3 від 30.10.2014 р. № 3589/17-01/НОМЕР_2 (а.с. 24-28).

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.11.2014 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість всього на 59679 грн., в т.ч. за основним платежем на 39786 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 19783 грн. (а.с. 6).

Як вбачається з акту перевірки позивача, господарські відносини між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Елітстройбуд-2014», ТОВ «Аркона-лідер» не мали мети настання реальних наслідків, оскільки податкові накладні, виписані вказаними підприємствами не можуть розглядатись в якості необхідного підтвердження податкових зобов'язань, так як вони не мають статусу юридично значимих. При цьому відповідач зазначає, що аналізом звітності з ПДВ за липень 2014 р. ТОВ «Елітстройбуд-2014», ТОВ «Аркона-лідер» встановлено невідповідність показників податкової звітності, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства та залучення суб'єкта до схеми формування штучного податкового кредиту.

Дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив, що у червні 2014 р. між ФОП ОСОБА_3 (покупець) та ТОВ «Елітстройбуд-2014» (постачальник) було укладено договір купівлі-продажу від 20.06.2014 р., відповідно до якого постачальник на протязі дії даного договору зобов'язується передати покупцю, а покупець прийняти товар, асортимент, кількість та вартість якого зазначені у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною договору і оплатити його на умовах, визначених цим договором (а.с. 29-30).

Відповідно до п. 1.3 вказаного договору доставка товару виконується автомобільним транспортом за рахунок покупця, який є замовником перевезення.

Також зазначеним договором визначено, що товар повинен бути належної якості, що повинно підтверджуватись відповідними документами.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем до суду надано:

Видаткові накладні, з яких вбачається, що ФОП ОСОБА_3 закуповував у ТОВ «Елітстройбуд-2014» фрукти та овочі;

Податкові накладні;

виписка по рахунку позивача з ПАТ ВТБ Банк та платіжні доручення про оплату товарів контрагента (а.с. 57-74).

Інших документів по операції з ТОВ «Елітстройбуд-2014» до суду не надано.

Також судом встановлено, що у липні 2014 р. між ФОП ОСОБА_3 (покупець) та ТОВ «Аркона Лідер» (постачальник) укладено договір купівлі-продажу від 25.07.2014 р., відповідно до якого постачальник на протязі дії даного договору зобов'язується передати покупцю, а покупець прийняти товар, асортимент, кількість та вартість якого зазначені у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною договору і оплатити його на умовах, визначених цим договором (а.с. 31).

Відповідно до п. 1.3 вказаного договору доставка товару виконується автомобільним транспортом за рахунок покупця, який є замовником перевезення.

Також зазначеним договором визначено, що товар повинен бути належної якості, що повинно підтверджуватись відповідними документами.

На підтвердження згаданого договору позивачем до суду надано:

Видаткову накладну, з якої вбачається, що ФОП ОСОБА_3 закуповував у ТОВ «Аркона Лідер» фрукти та овочі;

Податкову накладну;

виписка по рахунку позивача з ПАТ ВТБ Банк та платіжні доручення про оплату товарів контрагента (а.с. 57-74).

Інших документів по операції з ТОВ «Аркона Лідер» до суду не надано.

Як вбачається з пояснень позивача отриманий від вказаних підприємств товар (фрукти) зберігався на складі до передання його наступним покупцям.

На підтвердження цього позивачем надано договір про оренду приміщення від 01.01.2014 р. № 24, згідно з яким ФОП ОСОБА_3 орендує у ТОВ «ІнвестСтройТорг» приміщення підвалу АДРЕСА_1, ринок «Привоз».

В ході офіційного з'ясування обставин справи суд прийшов до висновку про правомірність прийнятого податковим органом податкового повідомлення-рішення з огляду на наступне.

Як зазначено в листі Вищого адміністративного суду України «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» № 742/11/13-11 від 02.06.2011р., з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість обов'язковому з'ясуванню підлягають, зокрема, обставини, що підтверджують рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

В судовому засіданні досліджені надані представником позивача копії первинних документів по спірним взаємовідносинам з ТОВ «Елітстройбуд-2014», ТОВ «Аркона Лідер».

Суд зазначає, що досліджені докази не підтверджують належним чином здійснення господарських операцій між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Елітстройбуд-2014», ТОВ «Аркона Лідер» відповідно до укладених договорів у червні, липні 2014 р.

Так, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч.2 ст.3 Закону № 996 бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Як зазначено в ст.9 Закону №996, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Кореспондують вищезазначеному і норми Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, відповідно до п. 2.1., 2.2. якого первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів (послуг) із метою їх використання в господарській діяльності. За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, діяльність якої, безумовно, здійснюється в межах правової відповідальності, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції та під час здійснення господарської операції.

Крім того, пунктом 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Проте, з наданих позивачем первинних документів не вбачається яким чином товар передавався від постачальника покупцю, оскільки позивачем не надано актів здачі-прийняття робіт (товару), яким чином товар транспортувався від підприємств-контрагентів до позивача.

Так, відповідно до п. 1.3 договорів купівлі-продажу, укладених ФОП ОСОБА_3 з ТОВ «Елітстройбуд-2014», ТОВ «Аркона Лідер» доставка товару виконується автомобільним транспортом за рахунок покупця, який є замовником перевезення.

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

Пунктом 11 зазначених Правил визначено, що основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля.

Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів.

Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається.

Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

Замовник у разі потреби може виписувати додаткові екземпляри товарно-транспортної накладної, кількість яких визначається угодою між Замовником та Перевізником. Усі екземпляри товарно-транспортної накладної як основні, так і додаткові, повинні мати єдину серію і номер.

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.

Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Проте, ФОП ОСОБА_3 не надано до суду документів про підтвердження перевезення товару, що не дає змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції, при цьому представником позивача у судовому засіданні зазначено, що перевезення здійснювалось маршрутними таксі та рейсовими автобусами, в підтвердження чого також не надано жодного доказу.

Надані до суду копії свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 138) та трудові договори з працівниками свідчать про наявність у позивача матеріальних ресурсів на здійснення господарських операцій, але не підтверджують належним чином операції з ТОВ «Елітстройбуд-2014» та ТОВ «Аркона Лідер».

Крім того, позивачем на виконання договорів купівлі-продажу з ТОВ «Елітстройбуд-2014», ТОВ «Аркона Лідер» не надано документів про якість товару (овочів та фруктів) при здійсненні господарських операцій.

Також суд зазначає, що наявність податкової накладної дійсно є обов'язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту, але не вичерпною. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. Якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то придбання таких товарів або послуг не відбулося. Відповідно право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права - придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

З урахуванням зазначеного на платника податку на додану вартість покладається обов'язок довести фактичність та реальність здійснюваної ним господарської операції, за наслідками якої він формує податковий кредит.

Однак позивачем не доведено фактичність господарських операцій з ТОВ «Елітстройбуд-2014», ТОВ «Аркона Лідер», оскільки до суду не надано всіх первинних документів на підтвердження договорів купівлі-продажу, що не дає право на віднесення ФОП ОСОБА_3 сум податку на додану вартість до податкового кредиту за період липень 2014 р.

Поряд з цим, суд бере до уваги висновки акту Вишгородської ОДПІ Київської області від 19.09.2014 р. № 140/10-01/22-01/39174820 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Елітстройбуд-2014» (код ЄДРПОУ - 39174820) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за травень, липень 2014 р.», відповідно до якого контрагент позивача не знаходиться за податковою адресою, а також встановлено неспівпадіння номенклатури придбаних та реалізованих товарно-матеріальних цінностей.

Крім того, листом ДПІ у Голосіївському районі м. Київа від 24.09.2014 р. № 462/7/26-50-22-08 по ТОВ «Аркона Лідер» (код ЄДРПОУ - 39238978) встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (робіт, послуг) у контрагентів-постачальників за липень 2014 р.

Надані позивачем відомості реалізації за липень 2014 р. щодо продажу овочів та фруктів, придбаних у ТОВ «Елітстройбуд-2014» та ТОВ «Аркона-Лідер» наступним покупцям: ТОВ «Мережа готелів Чорне море», ТОВ «Фанконі», ТОВ «СушиЯ», ТОВ «Лагуна Панорама», ТОВ «Ідеал Дистрибуция», ТОВ «Експресс 777», ТОВ «Ла.Р.К.»не приймаються до уваги судом, адже однозначно не підтверджують, що це саме ті товари, що були куплені у ТОВ «Елітстройбуд-2014», ТОВ «Аркона Лідер». Окрім того, інших документів на підтвердження операцій подальшої реалізації товару, як то договорів, актів-здачі прийняття товару, видаткових накладних, податкових накладних та інш., позивачем не надано

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 кодексу визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Проте, позивач не підтвердив належним чином господарські операції з ТОВ «Елітсройбуд-2014» та ТОВ «Аркона Лідер» і не мав права відносити суми податку на додану вартість по операціям з цими контрагентами до податкового кредиту у перевіряємому періоді.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Надані до суду докази не підтверджують належним чином фактичність та реальність господарських операцій ФОП ОСОБА_3 з ТОВ «Елітсройбуд-2014» та ТОВ «Аркона Лідер», оскільки позивачем не надано свіх первинних документів на підтвердження операцій купівлі-продажу овочів, фруктів, як то актів здачі-прийняття товару, документів про перевезення товару, про подальшу його реалізацію, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_3

На підставі встановленого, керуючись приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 128, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2014 року № - відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 09 лютого 2015 року.

Суддя П.П. Марин