Справа № 815/690/15
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/690/15
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

02 лютого 2015 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Березівського району Одеської області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України Одеській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Прокуратури Березівського району, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України Одеській області про визнання неправомірними дій Березівського районного відділу внутрішніх справ та Прокуратури Березівського району Одеської області щодо розгляду заяв позивача та невнесення до ЄРДР відомостей по факту знищення громадянином ОСОБА_2 автомобіля марки КАМАЗ державний номер НОМЕР_1 та зобов'язання Прокуратури Березівського району Одеської області внести необхідні дані по факту знищення автомобілю марки КАМАЗ державний номер НОМЕР_1 до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно з частиною 1 статті 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового оскарження.

Вищезазначеною нормою встановлений принцип судового розгляду спірних відносин під умовою, тобто якщо інший порядок судового оскарження відсутній.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Згідно з частиною 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно з п.2 частини 3 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно - правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Аналіз звернення позивача щодо питань, які поставлені ним, пов'язані із наявністю факту скоєння кримінального злочину, а, отже, спірні правовідносини є публічно-правовими, але підлягають вирішенню в порядку кримінального судочинства і на них не поширюється компетенція адміністративних судів відповідно до пункту 2 частини 2 статті 17 КАС України.

Органи досудового слідства та прокуратури під час досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції.

Враховуючи приписи Кодексу адміністративного судочинства України, спори щодо оскарження дій чи бездіяльності органів досудового слідства і прокуратури не випливають із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Як вбачається із адміністративного позову, неодноразові звернення позивача із заявами були скеровані до відповідачів з посиланням на приписи КПК України, а отже, повинні бути розглянуті відповідачами в межах та за правилами зазначеного кодексу, а дії відповідачів стосовно розгляду цих звернень підлягають судовому оскарженню за правилами КПК України, що виключає можливість розгляду позову за правилами КАС України.

Завданнями кримінального судочинства відповідно до статті 2 Кримінально-процесуального кодексу України від 13.04.2012 року є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до чинного законодавства захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи права оскаржити до суду окремі процесуальні дії чи бездіяльність органів досудового слідства. Але таке оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності службових осіб органу досудового слідства до суду може здійснюватися у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність службових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Аналогічну правову позицію (щодо правового статусу державних органів - суб'єктів кримінального судочинства) викладено у спільному листі Вищого адміністративного суду України та Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.03.2011 року №334/8/13-11 (11.03.2011 року №259/0/4-11).

Зазначене обумовлює висновок, що компетентним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень стосовно здійснення досудового слідства, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.

Як зазначено Конституційним Судом України у рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 по справі про оскарження бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо заяв про злочини: "скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись частиною 6 ст. 109 КАС України суд роз'яснює позивачу його право звернення із заявленими позовними вимогами до місцевого загального суду в порядку кримінального судочинства.

Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне відмовити позивачу у відкритті провадження в адміністративній справі та повернути йому позов з усіма доданими до нього матеріалами.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 109, 158 -160, 165 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Березівського району Одеської області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України Одеській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити, позов повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що з даними позовними вимогами слід звертатись в порядку кримінального судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ч.3 ст.186 КАС України

Суддя П.П. Марин