Справа № 804/5968/14
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2015 рокусправа № 804/5968/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2014 року у справі №804/5968/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НовоФарм» до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення - рішення № від 22.11.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з висновками відповідача щодо реалізації позивачем на експорт продукції без врахування в ціні продажу всіх понесених витрат (ПДВ) за ціною, нижчою від ціни придбання, а тому не була зумовлена характером виробничої або іншої господарської діяльності підприємства, оскільки не мала на меті отримання доходу від цих операцій, а отже не пов'язана з його господарською діяльністю, оскільки такі висновки, є суб'єктивною думкою перевіряючи податкового органу і не ґрунтуються на вимогах закону, а оскаржене рішення прийнято на підставі таких висновків не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2014р. позов було задоволено.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги прийшов до висновку, що позивачем спростовані висновки відповідача, а відповідачем не доведено порушення позивачем норм ПК України при формування податкового кредиту та порушення податкового законодавства при реалізації товару на експорт.

Відповідачем на вказане рішення суду була подана апеляційна скарга в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Скарга обґрунтована тим, що операції з реалізації на експорт позивачем продукції є завідомо збитковими, реалізація товару на експорт не була зумовлена характером виробничої або іншої господарської діяльності підприємства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідачем у період з 03.10.2013 по 16.10.2013 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питання правильності відображення у податковому обліку проведення експортних операцій за угодами купівлі - продажу за період з 01.05.2013 року по 30.06.2013 року, за результатами якої складено акт перевірки № 456/221/31040792 від 23.10.2013р.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пп. 14.1.179, пп. 14.1.181, п. 14.1 ст. 14, п. 188.1 ст. 188, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у розмірі 3607110 грн. 30 коп., у тому числі по періодам: за травень 2013 року - 2025535 грн. 67 коп., за червень 2013 року - 1581574 грн. 63 коп.

До такого висновку перевіряючи прийшли з посиланням зокрема на пп. 14.1. 36, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України, стосовно одержання економічного ефекту в результаті господарської операції (експорту товару) та неврахування в ціні продажу всіх понесених витрат зокрема ПДВ, яка входить до вартості товару при попередньому придбанні.

За результатами перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 22.11.2013 року про сплату 5410665 грн. по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (з урахуванням штрафних санкцій), у тому числі 3607110 грн. - збільшення за основним платежем та 1803555 грн. - за штрафними санкціями.

Судом встановлено, що позивачем в травні-червні 2013р. відвантажено на експорт товар (металопродукція українського походження) відповідно до даних бухгалтерського обліку на суму 20564603 грн. 13 коп. контрагентам-покупцям нерезидентам України: "EUROPLASMET" SRL (Республіка Молдова) за контрактом №15/05-01ЕХР від 15.05.2013; FCP "МАС-STRO" SRL (Республіка Молдова) за контрактом №09/04-02ЕХР від 09.04.2013 року; "RULTEHCOM" SRL (Республіка Молдова) за контрактом №09/04-04ЕХР від 09.04.2013 року; Steel Products Limited (Великобританія) за контрактом № H05SP - 13 від 21.03.2013 року; "MetalSon Incorporated, British Virgin Islands" (B.V.I. Британські Виргінські Острови) за контрактом №16/04-01ЕХР від 16.04.2013 року; "Регионпромсервис" (Російська Федерація) за контрактом №02/04-02ехр від 02.04.2013 року; ООО "ЮгМетКом" (Російська Федерація) за контрактом №02/04-01ехр від 02.04.2013 року; ООО "ПСК Геодор" (Російська Федерація) за контрактом №16/05-0ІЕХР від 16.05.2013 року; ООО ПКФ "Вінтэ.Н" (Російська Федерація) за контрактом №09/04-01ЕХР від 09.04.2013 року; Індивідуальне підприємство "Металика-Зуєв" (Республіка Молдова) за контрактом №23/05-01ЕХР від 23.05.2013 року; ООО "Монтажспецтрой" (Російська Федерація) за контрактом №08/05-01ЕХР від 08.05.2013 року; Закрите акціонерне товариство "Промышленные и Строительные инвестиции" (Російська Федерація) за контрактом №26/04-0ІЕХР від 26.04.2013.

Вартість товару, відвантаженого на експорт за зазначеними ВМД становить суму 20564603 грн. 13 коп. Оплата за товар здійснена покупцями у повному обсязі, що підтверджується виписками банку позивача та журналами-ордерами по рахунку 362 "Розрахунки з іноземними покупцями" за травень - червень 2013р.

Відвантаження товару на експорт за вищезазначеними контрактами підтверджується первинними документами, а саме, товарно-транспортними документи (міжнародні автомобільні накладні або залізничні накладні в залежності від умов поставки); комерційними рахунками (інвойси) на оплату товару; сертифікатами якості виробника. Зазначені первинні документи також надавались відповідачу, що підтверджується його відповідними штампами про прийняття копій документів.

Попередньо товар було придбано в квітні - червні 2013р. відповідно до укладеного договору купівлі продажу від 20.03.13р. №20/03-01. Поставки товару здійснювались за специфікаціями. Передача товару від постачальника (ПАТ «Гарант Метиз Інвест») позивачу підтверджується видатковими накладними ПАТ «Гарант Метиз Інвест».

Всього в період квітень - червень 2013р. року позивач придбав у ПАТ «Гарант Метиз Інвест» металопродукції відповідно до даних бухгалтерського обліку за собівартістю на суму 20163475 грн. 58 коп. (без урахування ПДВ). Оплата за отриманий товар здійснена позивачем у повному обсязі, що підтверджується журнал-ордером та відомістю по рахунку 631 Розрахунки з вітчизняними постачальниками за травень-червень 2013р.

Продукція у повному обсязі була реалізована на експорт в травні-червні 2013р. на загальну суму 20564603 грн. 11 коп., що підтверджується ВМД, складеними при поставці на експорт.

Отже продаж товару було здійснено на загальну суму 20564603 грн. 11 коп. з урахуванням нульової ставки ПДВ, відповідно до пп. 195.1.1 п.195.1 ст. 195 ПК України.

Факт реальності проведених господарських операцій відповідачем не спростовується.

Проте відповідач вважає, що при експорті товару позивачем зокрема в порушення пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, ст.. 138 ПК України не враховано суму ПДВ, яка входить до вартості товару при попередньому придбанні.

Таким чином повинно бути надано оцінку не господарській діяльності позивача, а лише операції з експорту та правомірності не включення в ціну товару суми ПДВ.

Операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту оподатковуються за нульовою ставкою. Товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України (пп. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України).

За змістом п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до пп.14.1.71. п. 14.1 ст. 14 звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Проте відповідачем не встановлено та не доведено щодо застосування нижче звичайних цін позивачем, посилання відповідача, що операції позивача є збитковими, оскільки сума реалізації товару за цим договором менше суми придбання товару що призвело за завищення податкового кредиту та заниження податку на додану вартість є помилковими, оскільки вказані розрахунки зроблені з урахуванням вартості придбання продукції з ПДВ за договорами поставки.

При цьому, чинним законодавством не передбачено обов'язковості визначення бази оподаткування податком на додану вартість, виходячи з собівартості товару.

Додатково слід зазначити наступне.

Згідно пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Статтею 3 Господарського кодексу України визначено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Таким чином, отримання прибутку від кожної окремої операції не є обов'язковою ознакою господарської діяльності, оскільки вона може включати і окремі збиткові операції, здійснення яких викликано об'єктивними причинами, продаж позивачем товару за ціною, нижчою собівартості, не можна розглядати як операцією, вчинену поза межами його господарської діяльності.

Отже, визначальним фактором є наявність мети суб'єкта господарювання на отримання прибутку та здійснення діяльності у відповідності з такими цілями. Проте, неотримання підприємством доходу від окремої господарської операції не свідчить про те, що така операція не пов'язана з його господарською діяльністю, оскільки при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик неотримання доходу від конкретної операції.

Отже податковим органом не доведено штучного заниження позивачем бази оподаткування податку на додану вартість.

Крім того, позивачем доведено наявність економічного ефекту від вищезазначеної експортної операції, яким є фінансовий результат.

Зі змісту наведених норм законодавства вбачається, що , що при обчисленні прибутку платника ПДВ, сплачений постачальникові при придбанні товару, не повинен враховуватися та включатися до складу доходів та (або) витрат.

Отже, реалізації товару на експорт за ціною, що є нижче ціни придбання у вітчизняного постачальника, не означає відсутність економічної вигоди та господарського результату від здійснених платником податків операцій, позаяк при розрахунку доходу до вартості придбаного товару не враховується ПДВ, сплачений контрагентові у ціні цього товару.

Крім того, цей факт сам по собі не може розглядатися як об'єктивна ознака недобросовісності платника.

Досягнення економічного результату за рахунок використання платником законного права, пов'язаного із звільненням на законній підставі від сплати податку, із застосуванням пільг в оподаткуванні, не може бути визнано необґрунтованим. Господарська операція не може бути визнана такою, що здійснена поза межами господарської діяльності платника, лише на тій підставі, що прибутковість цієї операції зумовлена вчиненням платником дій, що свідомо передбачені законодавцем як підстава для отримання податкової вигоди.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, щодо не підтвердження викладених в акті перевірки висновки ДПІ про порушення позивачем вимог податкового законодавства та правомірно задовольнив позов.

Враховуючи зазначене, колегія суду приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку задовольняючи позовні вимоги, тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2014 року у справі №804/5968/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НовоФарм» до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення складено 09 лютого 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак