Справа № 810/5492/14
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5492/14 Головуючий у 1-й інстанції: Лисенко В.І. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі - Фуд" до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів України про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі - Фуд» (далі - позивач, ТОВ «Фоззі - Фуд») звернулось до суду з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості від 14.03.2014 № 100250002/2014/000129/2.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 07.06.2011 між компанією Ocean Glass Public Compani Limited та ТОВ «Фоззі - Фуд» було укладено Контракт № 59-11S/2011(далі - Конракт), відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує (посуд, скляні бокали) продукцію (далі - товар) в асортименті, кількості та за цінами відповідно до інвойсів, які є невід'ємною частиною даного контракту.

Відповідно до підпункту 2.1 Контракту, ціна на товар визначається у інвойсах на кожну партію товару. Ціна включає в себе вартість продукту, тари, термоусадочної упаковки, маркування, завантаження, розвантаження, морського перевезення товару, страхування, витрат по митному оформленню вантажу в країні продавця, витрат для перевірки товару для здійснення поставки.

15 грудня 2012 року між компанією Ocean Glass Public Compani Limited та ТОВ «Фоззі - Фуд» укладено Додаткову угоду до контракту від 07.06.2011 № 59-11S/2011, на підставі якої сторонами було внесено зміни до пункту 3.1 та пункту 12.8 Контракту.

Так, у відповідності до підпункту 3.1 Контракту (із змінами внесеними відповідно до Додаткової угоди від 15.12.2012), усі ціни за даним Контрактом, а також поставка, передбачаються на умовах FOB Bangkok, Таїланд, відповідно до Incoterms 2010.

У березні 2014 року з метою митного оформлення товару, імпортованого позивачем на підставі вищезазначеного контракту, товариством до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів була подана митна декларація (далі - МД) від 14.03.2014 №100250002/2014/062401.

Митна вартість була заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження заявленої митної вартості позивачем подано митному органу наступні документи згідно переліку, що зазначений у графі 44 МД, зокрема: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами; міжнародна автомобільна накладна (CMR); коносамент; банківські платіжні документи; рахунок - фактуру про надання транспортно - експедиційних послуг; документ, що підтверджує вартість перевезення товару; виписку з бухгалтерської документації; розрахунок ціни (калькуляцію); рахунок - фактуру (інвойс); пакувальний лист; страховий поліс; зовнішньоекономічний договір (контракт); додаткову угоду до зовнішньоекономічного договору (контракту); інформацію про позитивні результати здійснення санітарно - епідеміологічного контролю товару; інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару; резервну позицію; сертифікат про походження товару загальної форми; інші некласифіковані документи; копію митної декларації країни відправлення.

Митним органом проаналізовано інформацію, що містилась у товаросупровідних документах, наданих до митного оформлення за вказаною митною декларацією та повідомлено позивача в електронному вигляді про те, що відповідно до статті 53 Митного кодексу України декларанту необхідно подати додаткові документи, що підтверджують митну вартість товару, а саме:

- транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У подальшому, на вимогу митного органу про надання додаткових документів, на підтвердження митної вартості, листом від 14.03.2014 № 521 ТОВ «Фоззі - Фуд» було надано прайс - лист від 01.12.2013 № 0032016 та комерційну пропозицію від 01.12.2013 № 0032015. Також, позивач повідомив митний орган про те, що для підтвердження митної вартості товарів, товариством до електронної митної декларації вже надавались копія митної декларації країни відправлення від 08.01.2014 № А008-1-5701-02761, платіжне доручення від 17.12.2013 № 13385, платіжне доручення від 28.02.2014 № 13388, оборотно - сальдову відомість від 13.03.2014, виписку по особовому рахунку від 04.03.2014, виписку по особовому рахунку від 18.12.2013; для підтвердження витрат на транспортування також надавались транспортні (перевізні) документи, зокрема, документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка) від 21.02.2014 № 1780, договір на перевезення від 19.04.2011 № 378.

Крім цього, ТОВ «Фоззі - Фуд» повідомило митний орган про відсутність, на той час, можливості надати інші витребувані документи на підтвердження митної вартості імпортованих товарів.

Розглянувши подані позивачем додаткові документи, Київською міжрегіональною митницею Міндоходів було сформовано Картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів за заявленою позивачем митною вартістю та прийнято Рішення про коригування митної вартості від 14.03.2014 № 100250002/2014/000129/2, яким скориговано митну вартість імпортованого товару - посуду столового та кухонного виготовленого механічно зі скла, виробництва Ocean Glass Public Compani Limited, Таїланд, код УКТ ЗЕД , за шостим резервним методом на рівні 0,92 дол. США за одиницю товару; посудини для пиття зі скла з нанесеною фарбою малюнком, виробництва Ocean Glass Public Compani Limited, Таїланд, код УКТ ЗЕД , за шостим резервним методом на рівні 0,65 дол. США за одиницю товару.

Підставами для коригування митної вартості, у відповідності до графи 33 вищезазначеного рішення стали: невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару, умовам наведеним у главі 9 Митного кодексу України; неподання декларантом додаткових документів у повному обсязі на письмову вимогу митного органу, а надані додаткові документи не підтверджують числові значення митної вартості; наявність у митного органу інформації щодо числових значень складових митної вартості та інших умов, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. У рішенні також вказано на те, що методи 2-а та 2-б не застосовані у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методи 2-в, 2-г - через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. Митна вартість визначена за резервним методом у відповідності до статті 64 Митного кодексу України.

З метою випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання, позивачем подано нову митну декларацію, у якій вказано митну вартість товару на рівні, визначеному митним органом.

Разом з тим, 30.05.2014 ТОВ «Фоззі - Фуд» (в межах 80 - ти денного строку з моменту випуску товару у вільний обіг) було подано заяву № УРБ 10/14-2477 про визнання заявленої митної вартості та скасування Рішення про коригування митної вартості від 14.03.2014 № 100250002/2014/000129/2. До заяви були додані: копія виписки з бухгалтерської документації від 03.03.2014, копію митної декларації країни відправлення від 08.01.2014 № А008-1-5701-02761(повторно), копію довіреності представника.

За результатами розгляду заяви ТОВ «Фоззі -Фуд», 06.06.2014 відповідач листом №6757/1/26-70-61-05 відмовив позивачу у перегляді Рішення про коригування митної вартості товарів від 14.03.2014 № 100250002/2014/000129/2.

Зокрема, митний орган у листі зазначив, що при здійсненні аналізу наданих ТОВ «Фоззі - Фуд» документів до митного оформлення за митною декларацією від 14.03.2014 № 100250002/2014/062401 було виявлено, що подані документи містять розбіжності, а саме: декларантом не підтверджено числові значення таких складових митної вартості як вартість робіт, пов'язаних із пакуванням; у довідці про транспортні витрати від 21.02.2014 № 1780 зазначено, що страхування не здійснювалось, але декларантом подано страховий поліс від 06.02.204 № 422 про вартість страхування; у товаросупровідних документах, які надані на момент митного оформлення, визначено, що поставка товару здійснюється на умовах FOB Bangkok, а за контрактом - поставка товарів визначена на умовах CIF Одеса; встановлено порушення термінів оплати поставленого товару.

Крім цього, за результатами розгляду додатково поданих ТОВ «Фоззі - Фуд» документів, митним органом було встановлено, що митної декларації країни відправлення не містить відміток митного органу країни відправлення; а витребувані висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, декларантом взагалі не надані.

На підставі вищезазначених обставин, митний орган відмовив позивачу у скасуванні Рішення про коригування митної вартості від 14.03.2014 № 100250002/2014/000129/2.

Не погоджуючись із спірним рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги та надаючи аналіз нормативним актам, що регулюють спірні правовідносини суд першої інстанції дійшов висновку, про протиправність рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 14.03.2014 № 100250002/2014/000129/2 та необхідність його скасування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультації між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що позивачем на підтвердження заявленої митної вартості було надано комплект обов'язкових документів, передбачений ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які є належним чином оформленими, містять достовірні відомості, базуються на об'єктивних і документально підтверджених даних.

Посилання відповідача на наявність розбіжностей у поданих документах колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, які спростовуються матеріалами справи, оскільки позивачем дотримані всі умови, встановлені законодавством, висновки відповідача щодо не підтвердження позивачем заявленої митної вартості зроблені на припущеннях, а позивачем були надані митному органу всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості як при поданні митної декларації, так і додатково витребувані, надання яких було обов'язковим.

Не надано митним органом і жодних належних доказів щодо того, з чого він виходив, визначаючи розмір митної вартості за резервним методом, всупереч вимогам ч.2 ст. 71 КАС України.

Більш того, доказів послідовного застосування методів визначення митної вартості товарів або неможливості застосування попередніх методів відповідачем також не надано.

Крім цього, Київською міжрегіональної митницею не надано доказів на проведення процедур консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товару.

Колегія суддів звертає увагу на те, що визначивши митну вартість за резервним методом без послідовного застосування попередніх, митний орган виходив з неможливості послідовного застосування попередніх методів визначення митної вартості, в тому числі методи 2-а, 2-б у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, якими за договором є посуд та скляні бокали, методи 2-в, 2-г - через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості, не зазначаючи будь-якого обґрунтування неможливості їх застосування в рішенні про визначення митної вартості товарів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем безпідставно та необґрунтовано застосовано другорядний метод визначення митної вартості, а тому оскаржуване рішення Київської міжрегіональної митниці про коригування митної вартості товарів 14.03.2014 № 100250002/2014/000129/2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція була висловлена також Верховним Судом України у постановах від 21 січня 2011 року (справа № 21-56а10), від 7 лютого 2011 року (справа № 21-76а10), від 14 листопада 2011 року (справа № 21-213а11), від 6 лютого 2012 року (справа № 21-418а11), від 29 травня 2012 року (справа № 21-91а12).

Відтак є вірними висновки суду першої інстанції про те, що надані в сукупності документи фактично підтверджують контрактну ціну імпортованого товару та підтверджують правильність визначення за вказаною ціною його митної вартості.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги спростовуються висновками суду першої інстанції та матеріалами справи, а суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів України залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.