Справа № 815/2905/14
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2905/14

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

при секретарі - Курмановій І.І.,

за участі: представника позивача - Тарасенко О.С. (довіреність від 16.08.2014 року),

представника апелянта - Кліменко Ю.І. (по довіреності від 08.12.2014 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-виробнича компанія «Автомагістраль» до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області, Державних інспекторів сільського господарства в Одеській області Державної інспекції сільського господарства в Одеській області Бабич Дар'ї Миколаївни, Меркулова Олександра Юрійовича про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій по складанню висновків акту перевірки, визнання протиправними та скасування приписів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-виробнича компанія «Автомагістраль» (далі - позивач, або ТОВ «ІВК «Автомагістраль») звернулось із адміністративним позовом до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області (далі - відповідач, або ДІ сільського господарства в Одеській області), Державних інспекторів сільського господарства в Одеській області Державної інспекції сільського господарства в Одеській області Бабич Дар'ї Миколаївни, Меркулова Олександра Юрійовича, в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Державної інспекції сільського господарства в Одеській області № 75пр від 24 січня 2014 року, визнати протиправними дії посадових осіб Державної інспекції сільського господарства в Одеській області по складанню висновків акту перевірки № 000898 від 28 січня 2014 року, визнати протиправними та скасувати приписи Державної інспекції сільського господарства в Одеській області про усунення порушень № 001714, № 001723, № 001722 від 28 січня 2014 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року вказані вимоги задоволені частково, визнано протиправними дії посадових осіб Державної інспекції сільського господарства в Одеській області по складанню висновків акту перевірки № 000898 від 28 січня 2014 року, визнано протиправними та скасовано приписи Державної інспекції сільського господарства в Одеській області про усунення порушень № 001714, № 001723, № 001722 від 28 січня 2014 року, в іншій частині позовні вимоги залишені без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про залишення адміністративного позову без задоволення, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного її вирішення.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги поданої апеляційної скарги.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив залишити останню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, ДІ сільського господарства в Одеській області у період з 27.01.2014 року по 28.01.2014 року проведено позапланову перевірку ТОВ «ІВК «Автомагістраль» з питань дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої складено акт № 000898 від 28.01.2014 року (а.с.5-10).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення ТОВ «ІВК «Автомагістраль» ст. 91, 125, 126 Земельного кодексу України, а саме використання підприємством земельної ділянки орієнтовною площею 3,8 га за адресою: Усатівська сільська рада, Біляївський район, Одеська область (за межами населеного пункту) для розміщення та експлуатації виробничої бази, частина якої загальною площею 1,9999 га використовується не за цільовим призначенням земельної ділянки, частина земельної ділянки орієнтовною площею 1,8 га використовується без правовстановлюючих документів на землекористування.

Також, при візуальному обстежені вказаної земельної ділянки встановлено, що межові знаки, які передано при передачі земельної ділянки загальною площею 1,9999 га відсутні.

На підставі виявлених порушень, позивачу внесено приписи № 001714, № 001723, № 001722 від 28 січня 2014 року про їх усунення у 30-ти денний термін (а.с.11, 12, 13).

Як вбачається з акту, перевірку проведено у присутності представника ТОВ «ІВК «Автомагістраль» Данилюка М.М., проте від ознайомлення із актом перевірки та отримання приписів він відмовився, а тому акт перевірки та приписи направлені 31.01.2014 року поштою на адресу позивача (а.с.47, 48).

Також, у зв'язку із допущенням описки в частині порушеної позивачем норми земельного законодавства, на адресу позивача направлялись виправлення до акту перевірки № 000898 від 28.01.2014 року та приписів № 001714, № 001723, № 001722 від 28 січня 2014 року (а.с.46).

Як вбачається з матеріалів перевірки, її проведено на вимогу прокуратури Одеської області № 07/1/1-152вих.14 від 14.01.2014 року, на підставі наказу № 75пр від 24.01.2014 року та направлення № 41пр від 24.01.2014 року, копію якого отримано 27.01.2014 року представником ТОВ «ІВК «Автомагістраль» Данилюком М.М. (а.с.132-134).

Не погодившись з діями відповідача щодо проведення зазначеної перевірки, висновками акту та приписами, складеними за її результатами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи частково заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що контрольні заходи з питань дотримання позивачем вимог земельного законодавства проведені відповідачем з порушенням діючого законодавства та за відсутності уповноваженої особи позивача, а тому складені приписи про усунення порушень вимог законодавства, винесені за результатами перевірки, проведеної не у відповідності до вимог законодавства, є неправомірними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що вони не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права щодо спірних правовідносин, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року державний нагляд (контроль) - діяльність органів державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно із ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» № 963-IV від 19.06.2003 року державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідно до п.п. 1, 6 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України № 459/2011 від 13.04.2011 року, таким органом є Державна інспекція сільського господарства України, яка входить до системи органів виконавчої влади та здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи - державні інспекції сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах.

Згідно із ст.ст. 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» № 963-IV від 19.06.2003 року до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання юридичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; та вказаний орган наділений правом щодо безперешкодного обстеження в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних осіб, перевіки документів щодо використання та охорони земель; видання обов'язкових для виконання вказівок (приписів) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складання актів перевірок у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» № 963-IV від 19.06.2003 року та згідно п. 3 Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 132 від 25.02.2013 року, державний нагляд здійснюється інспекційними органами у вигляді, зокрема, позапланових заходів.

Зі змісту ст. 4 Закону України № 963-IV від 19.06.2003 року, п. 5 Порядку № 132 від 25.02.2013 року вбачається, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання та у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Також, пунктом 3 Порядку № 132 від 25.02.2013 року визначено позаплановий захід державного нагляду таким, що не передбачений планом роботи інспекційного органу та проводиться за наявності підстав, визначених у п. 4 цього Порядку та ст. 6 Закону України№963-IV від 19.06.2003 року, для чого інспекційний орган видає наказ, підписаний керівником інспекційного органу або посадовою особою, що виконує його обов'язки, та оформлюється відповідне направлення.

Відповідно до п. 5 Порядку № 132 від 25.02.2013 року за результатами здійснення позапланових заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, державні інспектори складають акт перевірки згідно з уніфікованою формою акта перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства

Згідно із ст. 7 Закону України № 963-IV від 19.06.2003 року та відповідно до п. 6 Порядку № 132 від 25.02.2013 року у разі відмови суб'єкта господарювання від ознайомлення з актом перевірки, його підписання, надання пояснень, отримання копії акта перевірки державні інспектори, що здійснюють позапланову перевірку, вносять до акта відповідний запис, засвідчуючи це своїми підписами, другий примірник акта перевірки направляється суб'єкту господарювання поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох робочих днів після закінчення здійснення відповідного заходу.

Також, відповідно до ст. 7 Закону України № 963-IV від 19.06.2003 року на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, у разі необхідності вжиття заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Таким чином, з аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що позаплановий державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється за наявності визначених нормами законодавства підстав, в присутності суб'єкта господарювання або уповноваженої особи, який має ознайомитись з його результатами, зокрема, з актом перевірки, приписом, має право на надання пояснень, документів, які спростовують порушення, заперечень, тощо.

Як вбачається з акту перевірки, її проведено в присутності директора ТОВ «ІВК «Автомагістраль» Динилюка М.М., проте від ознайомлення із актом перевірки він відмовився, а тому акт перевірки та приписи направлені 31.01.2014 року поштою на адресу позивача.

Наданою під час перевірки довіреністю від 20.03.2014 року (а.с.101), виписаною директором ТОВ «ІВК «Автомагістраль» на ім'я Динилюка М.М. підтверджуються повноваження останнього діяти від імені вказаного підприємства.

За таких обставин вбачається, що відповідачем при здійсненні позапланового державного контролю за використанням та охороною земель дотримано вимоги ст. 4 Закону України № 963-IV від 19.06.2003 року, п. 5 Порядку №132 від 25.02.2013 року.

Крім того, оскільки уповноважена особа від ТОВ «ІВК «Автомагістраль» відмовилась від отримання акту перевірки та приписів про усунення порушень вимог земельного законодавства, вказані акт та приписи 31.01.2014 року надіслані на адресу позивача, тобто з дотриманням вимог п. 6 Порядку № 132 від 25.02.2013 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи позивача про порушення інспекційним органом вищезазначених вимог під час проведення перевірки, спростовуються вказаними обставинами та підтверджуються матеріалами перевірки, а тому висновок суду першої інстанції про проведення перевірки відповідача з порушенням відповідного порядку є необґрунтованим.

Колегія суддів враховує, що вказана перевірка проведена відповідачем на підставі вимоги прокурора, яка відповідно до приписів ст.ст. 8, 20 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 року є обов'язковою до виконання, а тому у відповідача були всі підстави для видання наказу на проведення вказаного контролю.

Також, колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дій посадових осіб Державної інспекції сільського господарства в Одеській області по складанню висновків акту перевірки № 000898 від 28 січня 2014 року не підлягають задоволенню, оскільки складання акту перевірки відповідно до норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року, Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» №963-IV від 19.06.2003 року, Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 132 від 25.02.2013 року, є обов'язком відповідача, випливає із здійсненням ним відповідних повноважень, а висновки акту перевірки є відповідним судженням інспектора щодо виявлених порушень та не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не породжують та не змінюють права та обов'язки позивача, а тому в цій частині позовні вимоги також мають бути залишені без задоволення, а рішення суду першої інстанції - підлягає скасуванню.

Щодо виявлених під час перевірки порушень слід зазначити наступне.

Як встановлено під час перевірки та фактично не заперечується позивачем, позивач використовує земельну ділянку загальною площею - 3,8 га, яка розташована за адресою: Усатівська сільська рада, Біляївського району, Одеської області (за межами населеного пункту), для розміщення рухомого та нерухомого майна, що належить ТОВ «ІВК «Автомагістраль».

Відповідно Державного акту Серії ЯЛ №211157, зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі за № 27, позивачу належить право власності на земельну ділянку загальною площею 1,9999 га, яка розташована за адресою: Усатівська сільська рада, Біляївського району, Одеської області (за межами населеного пункту) (а.с.14).

Згідно відомостям Державного акту цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства.

Як встановлено під час перевірки, зазначена частина земельної ділянки використовується для розміщення та експлуатації виробничої бази.

В позовній заяві, доповненнях до позову позивач зазначає, що вказану частину земельної ділянки він використовує для зберігання сільськогосподарської продукції, тобто використовує земельну ділянку за її цільовим призначенням.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на приписи ст. 1 Закону України «Про особисте селянське господарство» № 742-IV від 15.05.2003 року, згідно якої особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Аналіз зазначеної норми показав, що вказана частина земельної ділянки використовується позивачем не для ведення особистого селянського господарства у розумінні вказаної норми закону, тобто не за цільовим призначенням.

За правилами ст. 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов'язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням.

Таким чином, колегія суддів вважає, оскільки позивачем порушено вимоги вказаної норми, відповідачем правомірно внесено припис № 001714 від 28.01.2014 року щодо усунення виявленого порушення.

Також, як встановлено перевіркою та фактично не заперечується позивачем, іншу частину земельної ділянки, а саме орієнтовною площею 1,8 га за вищезазначеною адресою, позивач використовує для розміщення рухомого та нерухомого майна без правовстановлюючих документів, обґрунтовуючи це тим, що такі документи на землекористування цією ділянки знаходяться в стадії розроблення та погодження.

Проте колегія суддів вважає, що доводи позивача не мають правового значення, оскільки відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яке оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а оскільки на час проведення перевірки у позивача такого права не виникло, припис № 001723 від 28.01.2014 року є правомірним та підстав для його скасування не має.

Крім того, відповідно до п. «є» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем.

Як встановлено під час перевірки, межові знаки, якими закріплено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 1,9999 га для ведення особистого селянського господарства, відсутні, що є порушенням вказаної норми, а тому позивачу як землекористувачу вказаної земельної ділянки правомірно внесено припис № 001722 від 28.01.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач при здійсненні державного нагляду діяв на підставі повноважень та у відповідності до норм законодавства, виявлені порушення підтвердились під час судового розгляду справи, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно внесено приписи про їх усунення, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-виробнича компанія «Автомагістраль» до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області, Державних інспекторів сільського господарства в Одеській області Державної інспекції сільського господарства в Одеській області Бабич Дар'ї Миколаївни, Меркулова Олександра Юрійовича про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій по складанню висновків акту перевірки, визнання протиправними та скасування приписів - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-виробнича компанія «Автомагістраль» до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області, Державних інспекторів сільського господарства в Одеській області Державної інспекції сільського господарства в Одеській області Бабич Дар'ї Миколаївни, Меркулова Олександра Юрійовича про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій по складанню висновків акту перевірки, визнання протиправними та скасування приписів - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний колегією суддів 23 січня 2015 року.

Головуючий суддя: /М.П. Коваль/

Суддя: /В.О. Потапчук/

Суддя: /Г.В. Семенюк/