Справа № 826/12313/14
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Київ К/800/67218/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БігБорд» до Департаменту суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради, Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії, що переглядається за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БігБорд» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 1 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ТОВ «БігБорд» (Товариство) звернулося до суду з позовом до Департаменту суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (Департамент комунікацій) та Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Департамент архітектури) про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії.

Зазначали, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації Товариству надано дозвіл на розміщення рекламного засобу. Звернувшись до Департаменту комунікацій із заявою про внесення змін у дозвіл (збільшення площі рекламного засобу з 2 до 60 кв. метрів) отримали відмову, мотивовану положеннями Концепції розвитку зовнішньої реклами в місті Києві.

Посилаючись на безпідставність такої відмови, просили визнати її протиправною, зобов'язавши Департамент архітектури погодити зміну технологічної схеми розміщення рекламного засобу, а Департамент комунікацій - внести зміни у дозвіл.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 1 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Товариство, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, а позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 4 червня 2014 року № 711 Товариству надано дозвіл на розміщення рекламного засобу (конструкція на даху будівлі - щит, що стоїть окремо) розміром 1х2 метра за адресою: м. Київ, вул. Басейна, 9.

9 липня 2014 року Товариство подало до Департаменту комунікацій заяву про внесення змін у дозвіл, зокрема - збільшення площі рекламного засобу - з 2 до 60 кв. метрів.

Листом від 28 липня 2014 року Департамент комунікацій повідомив позивача про неможливість задоволення заяви, оскільки Концепцією розвитку зовнішньої реклами в місті Києві, що затверджена рішенням Київської міської ради від 26 січня 2012 року № 20/7357 (Концепція), встановлено обмеження розміру рекламних засобів у відповідному районі міста.

Відмовивши у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що дотримання вимог Концепції є обов'язковим, тому Департамент комунікацій діяв у відповідності до вимог законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів.

Відповідно до пункту 5 рішення Київської міської ради від 26 січня 2012 року № 20/7357 надання, переоформлення та продовження строку дії дозволів на право розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до вимог зонування розміщення зовнішньої реклами в місті Києві та класифікатора типових рекламних засобів, затверджених цим рішенням.

Відповідно до зонування розміщення зовнішньої реклами в місті Києві вулиця Еспланадна від перетину з вулицею Саксаганського до вулиці Басейної (не включаючи проїзну частину та тротуари), а також вулиця Басейна до Бессарабської площі (крім бульварної частини вулиці) відноситься до форматної зони 1, в якій дозволяється розміщення рекламних засобів до 2,16 кв. метрів.

Доводи позивача ґрунтуються на твердженні про те, що ані Закон України «Про рекламу», ані Типові правила розміщення зовнішньої реклами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067, не містять обмежень щодо формату та розміру зовнішньої реклами.

Таким чином, позивач заперечує законність вимог Концепції.

Колегія суддів звертає увагу, що законність Концепції уже була предметом судового спору, тому відповідні доводи не можуть прийматися до уваги.

Зокрема, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 вересня 2012 року, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2012 року та Вищого адміністративного суду України від 5 листопада 2013 року, відмовлено у задоволенні позову ЗАТ «Казино «Премєр Палац» до Київської міської ради, Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» про визнання протиправним та нечинним рішення від 26 січня 2012 року № 20/7357 «Про затвердження Концепції розвитку зовнішньої реклами в місті Києві».

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач просить погодити зміну технологічної схеми розміру рекламного засобу шляхом збільшення його площі у 30 разів.

Відповідно до підпункту 7.1 Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року № 37/6253, якщо протягом строку дії дозволу виникла потреба у зміні технологічної (конструктивної) схеми рекламного засобу, розповсюджувач, реклами звертається до державного адміністратора з письмовою заявою та інформує дозвільний орган не пізніше наступного робочого дня. При цьому під зміною технологічної схеми рекламного засобу мається на увазі зміна його зовнішнього вигляду (конструктивних елементів) без зміни місця розташування рекламного засобу.

Колегія суддів вважає, що збільшення розміру рекламного засобу у 30 разів означає створення якісно нового формату рекламного засобу та за своїм змістом не є самою лише зміною конструктивних елементів.

Отримання дозволу на розміщення такого рекламного засобу шляхом внесення змін до попереднього дозволу вбачається способом ухилення від процедури затвердження дозволу Київською міською державною адміністрацією.

За таких обставин, суди дійшли правильного висновку про обґрунтованість відмови у внесенні змін у дозвіл, а доводи касаційної скарги таких висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БігБорд» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 1 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов