Справа № 9101/120370/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2012-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2012 рокусправа № 2а-6/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Хімушкіної О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 травня 2011 року

у адміністративній справі № 2а-6/11 за позовом ОСОБА_1, третя особа з самостійними вимогами на предмет позову - ОСОБА_2, до виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська, Державного науково-виробничого підприємства "Цирконій" про визнання протиправними наказу-постанови адміністрації та профспілкового комітету ДНВП "Ци рконій" та рішення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 травня 2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська про визнання протиправним рішення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська від 15.10.2008 року № 260 "Про скасування рішень ви конкому районної ради" відмовлено у зв'язку з пропуском строку звернення до суду; позовні вимоги ОСОБА_2 - залишено без розгляду; а в частині вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Державного науково-виробничого підприємства "Цирконій" про визнання протиправним наказу-по станови адміністрації та профспілкового комітету ДНВП "Цирконій" № 239-П від 20.08.2008 року "Щодо скасування розподілу житлової площі по АДРЕСА_1" - провадження по справі у зв'язку з тим, що вказані вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з підстав порушення норм матеріального права і неврахування судом обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору у цій справі, у зв'язку з чим просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення заявлених у цій справі вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про необхідність задоволення вимог апеляційної скарги позивача та третьої особи з самостійними вимогами у справі в частині скасування постанови суду першої інстанції щодо залишення без розгляду вимоги ОСОБА_2, та в частині відмови у визнані протиправним та скасуванні рішення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська від 15.10.2008 року № 260 "Про скасування рішень ви конкому районної ради", з прийняттям в цій частині нового рішення, виходячи з нижченаведеного.

Під час апеляційного перегляду даної справи, судовою колегією встановлено, що підставою для відмови ОСОБА_1 у задоволенні вимог про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська від 15.10.2008 року № 260 "Про скасування рішень ви конкому районної ради", та для залишення цих же вимог ОСОБА_2 без розгляду вимог третьої особи згідно ст. 100 КАС України - стало пропущення встановленого ст. 99 КАС Украї ни (в редакції 06.07.2005 року) річного строку звернення до адміністративного суду з позовом, та відсутність клопотання про поновлення цього строку.

Судова колегія визнає помилковими наведені висновки суду першої інстанції, оскільки для вирішення питання про правильність застосування строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати коли саме розпочався перебіг цього строку.

Згідно вимог частин 2 та 3 ст.99 КАС України (в редакції діючій на час звернення позивача до суду), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Перевіркою за матеріалами справи, судовою колегією встановлено, що про існування рішення Баглійського райради від 15.10.2008 р. № 260, яким були скасовані рішення Баглійської райради від 19.12.2001 р. № 302 та від 17.11.2004 р. № 322 про затвердження рішення адміністрації та профкомітету ДЕВП «Цирконій» про розподіл житлової площі, позивач - ОСОБА_1 та третя особа по справі з самостійними вимогами на предмет позову - ОСОБА_2, дізналися - 17.11.2008 року, а з позовом у цій справі позивач ОСОБА_1 разом з іншими 13-ми позивачами, в числі яких був також ОСОБА_2, первісно звернувся до суду - 05.11.2009 року, що підтверджено штампом вхідної кореспонденції Байглійского райсуду м.Дніпродзержинська (а.с.3), і за цим позовом ухвалою Баглійського райсуду м.Дніпродзержинська від 06.11.2009 року (а.с.1) було відкрито провадження, з призначенням справи до попереднього розгляду.

Ухвалою Баглійського райсуду м.Дніпродзержинська від 03.03.2010 року (а.с.77) за заявами 13-ти позивачів по цій справі (а.с.62-74) позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 щодо визнання недійсними наказу-постанови адміністрації та профспілкового комітету ДНВП "Ци рконій" та рішення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинську від 15.10.2008 р. № 260 було залишено без розгляду відповідно до п.5 ч.1 ст.155 КАС України. В іншій частині позову ОСОБА_1 провадження по справі було продовжено розглядом по суті. Разом з тим, під час судового розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 щодо протиправності рішення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинську від 15.10.2008 р. № 260 та наказу-постанови адміністрації та профспілкового комітету ДНВП "Ци рконій" від 20.08.2008 р. № 239-П, суд першої інстанції прийняв до свого провадження адміністративний позов ОСОБА_2 (а.с.170-171), допустивши його участі у справі в якості третьої особи з самостійними вимогами за заявою від 03.03.2011 р. (а.с.168).

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції у даній справі помилково застосував до спірних правовідносин передбачені статтею 100 КАС України наслідки пропущення річного строку звернення до суду за захистом порушених прав оскаржуваним у справі рішенням виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинську від 15.10.2008 р. № 260.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не може вважатися законним, в зв'язку з чим підлягає скасуванню, а заявлений у цій справі позов в частині визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинську від 15.10.2008 р. № 260 - розгляду по суті.

Оцінюючи правомірність рішення відповідача, судова колегія керується критеріями, закріпленими у частині 3 статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує орган влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Вказана конституційна норма вимагає від органів місцевого самоврядування прийняття законних, обґрунтованих та вмотивованих рішень.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, мають перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам, у тому числі, чи прийняті вони з метою, з якою це повноваження надано, та чи вчинено через вмотивовані дії, без проявлення неупередженості та з рівним ставленням до осіб, яких стосується це рішення, і при досягненні розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретних осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Оскаржуваним у цій справ рішенням виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинську від 15.10.2008 р. № 260 «Про скасування рішень виконкому районної ради» (а.с.10), було скасовано рішення виконкому Баглійської райради: від 19.12.2001 р. № 302 «Про затвердження наказу-постанови спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету ДНВП «Цирконій» про розподіл житлової площі робітникам підприємства»; та від 17.11.2004 р. № 322 «Про затвердження спільного рішення адміністрації та комітету профспілки ДНВП «Цирконій» про розподіл житлової площі»

За змістом вказаного оскаржуваного рішення виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинську від 15.10.2008 р. № 260, відповідач при його винесенні послався на положення ст.ст.52,53,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст.39, 60 Житлового кодексу України, та п.31 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, а підставою для його прийняття зазначив: лист ДНВП «Цирконі» від 08.10.2008 р. № 46-01/1839, наказ-постанову ДНВП «Цирконій» від 20.08.2008 р. № 239-П «Щодо скасування розподілу житлової площі по АДРЕСА_1», та рекомендації комісії з житлових питань виконкому райради від 08.10.2008 року.

Виходячи з аналізу змісту ст.ст. 52,53,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якими визначено повноваження виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, організацію роботи виконавчих комітетів, та порядок і процедуру прийняття органами місцевого самоврядування актів, а також з аналізу положень ст.ст.39, 60 Житлового кодексу України, якими врегульовано порядок взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов та правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень, судова колегія визнає, що зазначеними нормами законів - не передбачено право відповідача скасовувати раніше прийняті ним рішення про затвердження відповідних спільних рішень адміністрації і профспілок підприємства щодо розподілу житлової площі між робітниками, які потребують поліпшення жилтловиї умов та перебувають на квартирному обліку підприємства.

Посилання відповідача в оскаржуваному рішенні виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинську від 15.10.2008 р. № 260 на лист ДНВП «Цирконій» від 08.10.2008 р. № 46-01/1839, та наказ-постанову ДНВП «Цирконій» від 20.08.2008 р. № 239-П «Щодо скасування розподілу житлової площі по АДРЕСА_1 - судова колегія не може сприймати як належне обґрунтування підстав для скасування рішень виконкому Баглійської райради: від 19.12.2001 р. № 302 та від 17.11.2004 р. № 322, оскільки рішення спільне ДНВП «Цирконій» та профспілкового комітету підприємства про скасування наказу постанови № 296-П від 27.11.2001 р. і наказу-постанови № 378-П від 28.09.2004 р. «Про розподіл житлової площі по АДРЕСА_1» у зв'язку з тим, що за планом санації ДНВП «Цирконій» передбачено продаж частини 14-поверхового 69 квартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 у м.Дніпродзержинську - є незаконним, та суперечать положенням ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.9. ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", ч.1 ст.26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п.2 Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 листопада 1995 року № 891

Оскільки відповідач по справі затверджуючи спільні рішення адміністрації ДНВП «Цирконій» та його профспілкового комітету за № 296-П від 27.11.2001 р. та № за 378-П від 28.09.2004 р., якими було вирішено про розподіл житлової площі по АДРЕСА_1 між робітниками відповідних підприємств - діяв у відповідності до вимог ст. 36,39,52, ст.16 Житлового кодексу України та п.58, п.60 Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, та надання їм приміщень в Українській РСР, а згідно приписів ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та пп.1, 4, 5 ст.16 Житлового кодексу України - відповідач зобов'язаний був забеспечувати облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, та здійснювати державний контроль: за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30) та обліком громадян, які потребують поліпшення житлових умов (частина перша статті 36), а також за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях (стаття 41), судова колегія визнає, що відповідач отримавши від ДНВП «Цирконій» наказ-постанову ДНВП «Цирконій» від 20.08.2008 р. № 239-П «Щодо скасування розподілу житлової площі по АДРЕСА_1, в обов'язковому порядку повинен був врахувати, що ДНВП «Цирконій» є державним підприємством, і реалізації будь-якого його майна мала була бути погоджена з Фондом державного майна, що в даному випадку не відбулося.

Крім того, відповідач розглядаючи лист ДНВП «Цирконій» від 08.10.2008 р. № 46-01/1839 зобов'язаний був узяти до уваги, що житловий будинок по АДРЕСА_1 у м.Дніпродзержинську був прийнятий в експлуатацію Актом державної приймальної комісії від 26.12.200 р. (а.с.15-18), який був затверджений рішенням виконкому Дніпродзержинської міськради № 534 від 26.12.2000 р. (а.с.19), з одночасною передачею цього будинку на баланс цеху № 87 ДНВП «Цирконій», та наданням директору вказаного цеху заселити цей будинок, а БТІ провести державну реєстрацію.

Також виконком Баглійської райради м.Дніпродзержинска приймаючи рішення від 15.10.2008 р. № 260, мав виходити з положень ч.1 ст.26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якою визначено, що: усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку, і брати до уваги, що п.9 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» чітко визначено, що у разі банкрутства підприємств, зміни форми власності або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (крім гуртожитків) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських Рад народних депутатів, а п.2 Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 листопада 1995 року № 891 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), відносно спірного випадку, було предписано передачу в комунальну власність житлових будинків відомчого житлового фонду.

Отже, приймаючи оскаржуване у цій справі рішення від 15.10.2008 р. № 260, відповідач, як суб'єкт владних повноважень повинен був розуміти, що житловий будинок по АДРЕСА_1 у м.Дніпродзержинську - не міг бути відчуженим в процедурі санації, також як і не міг бути включеним до ліквідаційної маси банкрута, а підлягав безумовній передачі ліквідатором банкрута до комунальної власності відповідної територіальної громади.

Однак, в порушення вищенаведених норм чинного законодавства та встановлених фактів, відповідач по справі скасував свої попередні рішення, виконання яких вже фактично відбулося.

Відповідно п.5 рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 у справі N 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) - органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону), а ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування, які є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання - не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Тобто, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

В порядку ч. 2 ст. 71 КАС України відповідачем не було надано належних та допустимих доказів правомірності оскаржуваного рішення від 15.10.2008 р. № 260, а посилання ДНВП «Цирконій» про відсутність у ОСОБА_1 права на оскарження рішення виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинську від 15.10.2008 р. № 260 «Про скасування рішень виконкому районної ради» (а.с.10), яким було скасовано рішення виконкому Баглійської райради від 19.12.2001 р. № 302 та від 17.11.2004 р. № 322 - не повинні були братися судом першої інстанції до уваги, оскільки це суперечить фактичним обставинам та наявним в матеріалах справи письмовим доказам, Зокрема, під час розгляду даної справи встановлено та відповідачем і ДНВП «Цирконій» не спростовано, що ОСОБА_1 працював на час виникнення спору і продовжував працювати на час його судового вирішення на посаді електромонтера 2-го загону державної пожежної охорони ВДП-1 ГУДПО МВС України, який обслуговує ДНВП «Цирконій» на підставі Договору від 15.04.1998 р. № 77-33/7-98, в п.1.1 якого визначено правові, фінансово-економічні, соціально-побутові відносини між сторонами, в т.ч. і надання трудових, соціально-побутові та інш. пільг, що передбачені робітникам підприємства (п.3.14 Договору), до яких віднесено забезпечення згідно ч.2 ст.37 Житлового кодексу України обліку потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з робітниками і службовцями цього підприємства пільги. ОСОБА_1 був прийнятий на квартирний облік за місцем роботи як такий що потрібує поліпшення житлових умов з 10.11.1980 р., а згідно довідки ДНВП «Цирконій» (а.с.163), ОСОБА_1 працює з 01.2.2003 року в цеху № 11 ДНВП «Цирконій» електромонтером по обслуговуванню підстанції.

Крім того, з долученої до матеріалів справи копії Списку робітників 2-го загону державної пожежної охорони ВДП-1 ГУДПО МВС України, узгодженого з Головою фонду комунальної власності м.Дніпродзержинська, і затвердженого начальником 2-го загону державної пожежної охорони ВДП-1 ГУДПО МВС України та Головою Баглійського районної Ради 19.12.2001 р. (а.с.20,23) встановлено, що ОСОБА_1 і його сім'ї (дружина та 2 сина) надана жила площа за адресою: АДРЕСА_1, що розташована на 14 поверсі та складається із 3-х кімнат жилою площею 36.0 кв.м (а.с.23).

Не повинні були прийматися до уваги судом першої інстанції також доводи відповідача про те, що житло в будинку по АДРЕСА_1 у м.Дніпродзержинску на баланс виконкому не пере давалось, оскільки як зазначалося вище по тексту рішення апеляційної інстанції - будинок АДРЕСА_1 у м.Дніпродзержинську ще у грудні 2000 року був прийнятий в експлуатацію, а рішенням виконкому Дніпродзержинської міськради № 534 від 26.12.2000 р. цей будинок був переданий на баланс цеху № 87 ДНВП «Цирконій», квартири в цьому будинку були розподілені особам, які перебувають на обліку та потребують поліпшення житлових умов, в т.ч. і працівникам ДНВП «Цирконій», який в силу ст.26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», п.9 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та п.2 Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 листопада 1995 року № 891 - не мав права в період процедури банкрутства (санації) включати цей житловий будинок до складу ліквідаційної маси для його продажу в цілому, або в частині, тим більш тієї частини, яка вже розподілена особам, що перебувають на обліку та потребують поліпшення житлових умов.

Безпідставне є посилання суду першої інстанції на рішення Вищого господарського суду України від 13.01.2009 року (а.с.143-148), яким залишено без змін рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2008 року у справі № 19/87-08 (а.с.115-119), яким визнано дійсним договір купівлі-продажу частини житлового 14-ти поверхового будинку № 77-31/25-08 від 10.09.2008 року (а.с.11-13), оскільки зазначені судові рішення, зокрема, постанова Вищого господарського суду України від 13.01.2009 року (а.с.148) фактично ґрунтуються лише на тому, що рішенням виконкому Баглійської райради м.Дніпродзержинську від 15.10.2008 р. № 260 (яке і є предметом оскарження у цій справі), було скасовано рішення виконкому Баглійської райради м.Дніпродзержинську від 19.12.2001 р. № 302 та від 17.11.2004 р. № 322.

Підставами для визнання рішення суб'єкта владних повноважень протиправним та його скасування - є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який прийняв це рішення. При цьому обов'язковою умовою визнання рішення протиправним і його скасування - є також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що протиправність рішення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська від 15.10.2008 року № 260 "Про скасування рішень ви конкому районної ради" - є доведеною матеріалами справи, тому висновки суду першої інстанції в частині відсутності правових підстав для скасування зазначеного рішення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська - не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова суду в цій частині прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, на підставі чого вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська від 15.10.2008 року № 260 "Про скасування рішень ви конкому районної ради"

Разом з тим, судова колегія вважає, що в частині в частині закриття провадження у справі по вимогам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Державного науково-виробничого підприємства "Цирконій" про визнання протиправним наказу-по станови адміністрації та профспілкового комітету ДНВП "Цирконій" № 239-П від 20.08.2008 року "Щодо скасування розподілу житлової площі по АДРЕСА_1" - постанова суду першої інстанції повинна бути залишена без змін, оскільки, що вказані вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, у зв'язку з чим, судова колегія погоджується з висновками суду в частині неможливості вирішувати вимоги до ДНВП "Цирконій" в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір щодо правомірності спільних рішень адміністрації підприємства та профспілкового комітету стосується лише цивільних, трудових та житлових прав, і відповідно не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 травня 2011 року - скасувати в частині відмови у визнанні протиправним та скасуванні рішення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська від 15.10.2008 року № 260 "Про скасування рішень ви конкому районної ради", та прийняти нову постанову

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська від 15.10.2008 року № 260 "Про скасування рішень ви конкому районної ради"

В частині закриття провадження у адміністративній справі про визнання протиправним наказу-по станови адміністрації та профспілкового комітету ДНВП "Цирконій" № 239-П від 20.08.2008 року "Щодо скасування розподілу житлової площі по АДРЕСА_1" - постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 травня 2011 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної з дня його постановлення та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтею 212 КАС України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов