Справа № 344/13047/14-а
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/61/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.,

секретаря Дзюбак Х.Б.,

з участю представника позивачів ОСОБА_1, представника відповідача 1 Буджака В.М., представника відповідача 2 Кошик О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до виконавчого комітету Івано-Франківської міськради, Департаменту містобудування та архітектури, ОСОБА_7 про усунення перешкод у наданні містобудівних умов та обмежень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, інтереси яких пердставляє ОСОБА_1, звернулися до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Івано-Франківської міськради, Департаменту містобудування та архітектури, ОСОБА_7 про зобов'язання Департамент містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міськради надати містобудівні умови та обмежень щодо реконструкції квартири АДРЕСА_1, без згоди власника сусідньої квартири та співвласника земельної ділянки - ОСОБА_7

Позов мотивовано тим, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1, інша квартира №2 в двохквартирному будинку належить ОСОБА_7. В будинку були наявні спільні вхідні двері та коридор загального користування. Між співвласниками будинку існують конфліктні відносини, а тому позивачі розділили в натурі спільний коридор (окремою стіною) та зробили інший вхід в свою квартиру, тобто провели реконструкцію, маючи намір в подальшому на отримання відповідної документації по реконструкції. Позивачами виготовлено проектну документацію по реконструкції та подано звернення до відповідача 2 щодо надання містобудівних умов та обмежень для реконструкції. Однак, 06.08.2014 року їй було відмовлено з-за відсутності нотаріально посвідчено згоди власника квартири №2 та співвласника земельної ділянки. Відповідач 3 добровільно надати згоду не бажає. Посилаючись на норми ст..319, 321 ЦК України та ст..4 Закону України «Про власність» просить позов задовольнити.

Представник позивачів позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача 1, 2 у судовому засіданні позов не визнали, просили в задоволенні вимог відмовити.

Відповідач 3 в судове засідання не з'явилася, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, в т.ч. особисте отримання повістки, причини неявки суд не повідомила, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести розгляд справ без її участі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які надані суду сторонами на обґрунтування їхніх вимог та заперечень, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що із встановлених обставин справи випливають адміністративні правовідносини щодо зобов'язання вчинення дій відповідачем 2, а також про не обґрунтованість позовних вимог та правомірність відмови у видачі документів, у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право звернутися до адміністративного суду, як якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Згідно вимог статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Судом встановлено, що позивачі є співвласниками (по 1/2, 1/4 та 1/4 відповідно) квартири АДРЕСА_1 (а.с.5-7), інша квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_7.

З пояснення сторони позивача в житловому будинку по АДРЕСА_1 були наявні спільні вхідні двері та коридор загального користування. Як слідує з технічного паспорту на квартиру №1, до даної квартири належить коридор по 1/2 частині від площі 4.35 м.кв. та 5.48 м.кв., що становить до квартири №1 площу коридору 4.92 м.кв. (а.с.8, 8зв.). Між співвласниками будинку, тобто квартири №1 та квартири №2 існують конфліктні відносини, а тому позивачі розділили в натурі спільний коридор (окремою стіною) та зробили інший вхід в свою квартиру, тобто провели реконструкцію, маючи намір в подальшому на отримання відповідної документації по реконструкції.

З пояснень учасників процесу, судом встановлено, що проведена реконструкція охоплює частину приміщення коридору спільного користування з приєднанням такої частини до квартири №1.

Позивачами виготовлено проектну документацію по реконструкції , при цьому на пропозицію суду надати такий доказ, представником не було долучено до матеріалів справи проект реконструкції, та подано звернення до відповідача 2 - Департаменту містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міськради щодо надання містобудівних умов та обмежень для реконструкції.

Однак, 06.08.2014 року листом №Х-1648 (а.с.9) їм було відмовлено з трьох підстав: з-за відсутності нотаріально посвідчено згоди власника квартири №2 про реконструкцію з дорученням частини приміщення спільного користування; з-за відсутності нотаріально посвідчено згоди співвласника земельної ділянки з врахуванням будівництва сходів (з іншої сторони до квартири №1) а також зв'язку з відсутністю представлення засвідченої копії документа на земельну ділянку (про дану підставу на відмову в отриманні містобудівних умов та обмежень для реконструкції квартири №1 позивач не зазначив в позовних вимогах).

Відповідач 3 добровільно надати згоду не бажає, як зазначено представником позивача, щодо відсутності чи наявності документа на земельну ділянку під обслуговуванням двохквартирного житлового будинку, то представник позивача не зміг надати суду такий документ, отже можна прийти до висновку про його відсутність у позивачів.

Посилаючись на норми ст..319, 321 ЦК України та ст..4 Закону України «Про власність» представник позивачів просить позов задовольнити. При цьому, вирішуючи даний спір суд приходить до висновку що дані правовідносини регулюються іншими нормами законодавства, з врахуванням і того, що Закон України «Про власність» втратив чинність.

Так, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією (п.8 ч.1 ст.1). Вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування (ч.2 ст.5).

За ст..26 цього ж закону суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися

містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

А стаття 29 зазначає, що фізична або юридична особа, яка подала до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати вихідні дані для проектування об'єкта будівництва. Вихідні дані повинні міститися у повному обсязі в загальнодоступній містобудівній документації на місцевому рівні. Основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; завдання на проектування, що визначають обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень та властивостей об'єкта містобудування, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і

складаються з урахуванням містобудівних умов та обмежень, технічних умов. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі. Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та

архітектури. Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Розгляд заяви та надання вихідних даних або прийняття

рішення про відмову у видачі вихідних даних здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Рішення про відмову у видачі вихідних даних приймається у

разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

В даних спірних правовідносинах, належні документи не були отримані позивачами до початку робіт по реконструкції, та такі роботи самочинно проведено зі збільшенням частки квартири за рахунок приміщення загального користування, яке не розділено двома співвласниками будинку в добровільному порядку чи в інший спосіб дозволений законом, при цьому на земельній ділянці що не оформлена у визначеному законом порядку розміщено сходи. А тому таке звернення без належних документів до суду є передчасним.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень визначених законом приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Як слідує зі ст..355-357 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

За ст..358 цього ж кодексу право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Припинення же права на частку у спільному майні, як в даному випадку позивачі припинили незначну частку на коридор що не належить позивачам за техпаспортом, отже інша 1/2 частки коридору належить відповідачу 3, регулюється ст..365 ЦК України за умовами якої право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Аналогічно врегульоване і поділ майна що є у спільній частковій власності між співвласниками за домовленістю між ними за ст..367 цього кодексу.

Все вищезазначене, не дотримано позивачами щодо спільного часткового використання коридору.

Враховуючи вищенаведене, відповідач 2 правомірно надав лист щодо необхідності долучення позивачами документів за наявності яких буде розглядатися питання видачі містобудівних умов та обмежень щодо реконструкції квартири АДРЕСА_1, а вимоги адміністративного позову не є обгрунтованими.

На підставі викладеного, ст..1, 5, 26, 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст..355-358, 365 ЦК України, статтями 2, 6, 7, 8, 9, 11, 71, 158, 159, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до виконавчого комітету Івано-Франківської міськради, Департаменту містобудування та архітектури, ОСОБА_7 про зобовязання департаменту містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано_Франківської міської ради надати містобудівні умови і обмеження щодо реконструкції квартири АДРЕСА_1 без згоди власника сусідньої квартири та співвласника земельної ділянки ОСОБА_7 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, але якщо апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Польська М.В.