Справа № 826/14394/14
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Етиленсервіс» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Етиленсервіс» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у м.Києві про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Етиленсервіс» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у м. Києві та просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.09.2014 № та №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що сукупність наданих ним доказів та первинних документів повною мірою підтверджує реальність проведених господарських операцій з ТОВ «Которін» за період, що перевірявся, а тому вважає висновки суду першої інстанції хибними та такими, що не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Етиленсервіс» щодо підтвердження господарських відносин з ТОВ «Которін» за період серпень, листопад, грудень 2011 року, за результатами якої складено Акт від 27.08.2014 №396/1-26-50-22-07-32956692.

В ході перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем: п. 44.1 ст.44, п. 138.2 ст. 138 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2011 рік на загальну суму 49 795,00 грн. та п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 216 500,00 грн.

Вищевикладені висновки податкового органу ґрунтуються на інформації, що надійшла до ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, відповідно до якої під час проведення досудового слідства у кримінальному провадженні встановлена схема мінімізації податкових зобов'язань реально діючих підприємств шляхом співпраці з фіктивним підприємством ТОВ «Которін». Також було допитано гр. ОСОБА_3, який згідно реєстраційних даних значився засновником ТОВ «Которін», який надав покази про те, що зареєстрував ТОВ «Которін» на прохання невстановлених осіб без мети зайняття господарською діяльністю, відношення до ведення фінансово-господарської діяльності зазначеного підприємства не має, з огляду на що контролюючим органом зроблено висновок, що бухгалтерські та податкові документи, складені ТОВ «Которін» за взаємовідносинами з ТОВ «Етиленсервіс», є недійсними.

10 Вересня 2014 року ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було прийнято податкові повідомлення-рішення: №, яким ТОВ «Етиленсервіс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем - 216 500,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 108 250,00 грн.; №, яким ТОВ «Етиленсервіс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем - 49 795,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що за спірними операціями між позивачем та ТОВ «Которін» лише оформлювались окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди. Складені за такими операціями первинні документи та податкові накладні внаслідок фіктивності спірних операцій є юридично дефектними, та не створюють правових наслідків для цілей формування податкових вигод, що, відповідно, зумовлює висновок про відсутність у позивача підстав для формування спірних сум податкових вигод.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з такого:

Відповідно до п.п.134.1.1. п. 134.1. ст.131 ПК України об'єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця, та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо, - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених позивачем у складі ціни за придбану продукцію та виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Аналіз положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної.

Тобто, лише наявність сукупності передбачених законодавством обставин є єдиною та достатньою правовою підставою для надання первинному документу юридичної значимості для цілей відображення спірних операцій у бухгалтерському та податковому обліку.

Таким чином, недоведеність реальності здійснення юридичною особою господарських операцій свідчить про формальність складеної первинної документації, що, у свою чергу, позбавляє платника податків права на формування податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (покупець) та ТОВ «Которін» (постачальник) укладено наступні господарські договори поставки: №01082 від 01.08.2011, згідно умов якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити Станок УСМ 5-900, Поліетилен 15813-020; №02111 від 02.11.2011, згідно умов якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити Лінію для виробництва рукавних плівок; №011212 від 01.12.2011, згідно умов якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити прес черв'ячний в зборі АТМ-45, прес черв'ячний в зборі TENPLAS-25, прес черв'ячний в зборі ЛРП-1500, голівка формуюча TENPLAS-25, голівка формуюча АТМ-45 та лінія паячна широкоформатних плівок безконечним швом ЛПП-БШ-1800.

На підтвердження виконання вказаних вище договірних зобов'язань позивачем було надано суду наступні первинні бухгалтерські документи: видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки, копії актів приймання-передачі векселів та специфікації до товару.

Однак, вищезазначені документи не можуть бути визнані належними та допустимими доказами товарності (реальності) фінансово-господарських операцій з ТОВ «Которін», з огляду на наступне.

Так, зокрема, з наявної у матеріалах справи копії видаткової накладної №183 від 01.08.2011 на загальну суму 140 000,00 грн., з урахуванням ПДВ - 23 333,33 грн., вбачається, що остання не містить даних про особу, яка брала участь у вказаній фінансово-господарській операції з боку ТОВ «Етиленсервіс».

Видаткові накладні №71 від 07.11.2011 та №5124 від 05.12.2011 підписані з боку позивача Пащенком Олегом Івановичем, проте належних доказів на підтвердження повноважень вказаного представника ТОВ «Етиленсервіс» на отримання товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Которін» позивачем надано суду не було.

Таким чином, наведені документи із зазначеними вище недоліками, колегія суддів не вважає первинними документами в розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Крім того, в ході судового розгляду справи наведені вище обставини позивачем спростовані не були, що на переконання колегії судів свідчить про обґрунтованість висновків податкового органу щодо «фіктивного» характеру спірних господарських відносин.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те що недоведеність фактичного виконання спірних операцій контрагентом позивача на користь останнього, про юридичну дефектність у зв'язку з цим складених за такими операціями первинних документів та податкових накладних, які внаслідок наведеного не мають юридичної значимості для цілей бухгалтерського та податкового обліку, що у сукупності зумовлює висновок суду про відсутність підстав для формування спірних сум валових витрат та податкового кредиту з ПДВ.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, суд повно і правильно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини, що склалися між сторонами, і дав їм належну правову оцінку, - з огляду на що підстави до скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Етиленсервіс» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 03 лютого 2015 року.

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.