Справа № 820/20134/14
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 січня 2015 р. № 820/20134/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лук'яненко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Звягіна Я.І.,

представників сторін:

позивача - Джунь С.В.,

відповідача - Калініної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" до Міжрегіонального ГУ Міндоходів України у особі спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального ГУ Міндоходів України про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправними та скасувати, винесені 28.04.2014 року відповідачем податкові повідомлення-рішення, зокрема, форми "В4" № 000204110 про завищення від'ємного значення ПДВ в сумі 14709850,00 грн.; форми "В1" № про завищення розміру бюджетного відшкодування у сумі 10166187,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 5083093,50 грн. та форми "Р" № збільшеної суми бюджетних зобов'язань по сплаті ПДВ в сумі 78 928,00 грн. і штрафу 39 464,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті контролюючим органом без дотримання податкового законодавства України, а зафіксовані в акті перевірки висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав суду письмові заперечення, позиція яких повністю збігається з викладеною у судовому засіданні, де зазначив, що встановлені при перевірці позивача порушення належним чином зафіксовані в акті перевірки, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на цілком законних підставах та відповідають чинному законодавству, у зв'язку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фахівцями Міжрегіонального ГУ Міндоходів України у особі спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального ГУ Міндоходів України проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування приватним акціонерним товариством "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" () від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за січень 2014 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2014 року, за результатами якої складено акт від 04.04.2014 року №34/28-05-41/32292929, за результатами перевірки зафіксовані порушення п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу завищено податковий кредит за січень 2014 року на 14788778 грн.; п.200.1, п.200.3 ст. 200 Податкового кодексу завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ за січень 2014 року на суму 14709850 грн.; п.200.1, п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу занижено суму позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ за січень 2014 року на суму 78928 грн., що призвело до заниження суми, яка підлягає перерахуванню до бюджету за січень 2014 року у розмірі 78928 грн.; п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2014 року на суму 10166187 грн. (т. 1 а.с. 42-83).

Позивач не погодившись з висновками акту перевірки подав на них свої заперечення від 11.04.2014 року до СДПІ з обслуговування ВП у м. Луганську МГУ Міндоходів (т. 1 а.с. 144-152).

Листом від 25.04.2014 року №4912/10/28-05-41-10 відповідач повідомив позивача, що висновки акту перевірки зафіксовані належним чином, а тому заперечення задоволенню не підлягають (т. 1 а.с. 153-158).

На підставі зазначеного акту перевірки Міжрегіонального ГУ Міндоходів України у особі спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального ГУ Міндоходів України прийняті податкові повідомлення - рішення від 28 квітня 2014 року: № , №, № (т. 1 а.с. 36, 38, 40).

Позивач не погодившись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями оскаржив їх до центрального офісу з обслуговування ВПП ДПС України (т. 1 а.с. 159-167).

Рішенням центрального офісу з обслуговування ВПП Міжрегіонального ГУ Міндоходів України № 10033/10/28-10-10-4-33 від 21.05.2014 року скарга залишена без задоволення, а податкові повідомлення - рішення залишені без змін (т. 1 а.с. 168-174), а в подальшому рішенням Міністерства доходів і зборів України від 17.06.2014 року № 10711/6/99-10-01-15 скарга (т. 1 а.с. 175-184) також залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення та рішення ГУ Міндоходів залишені без змін (т. 1 а.с. 185-188).

Судом встановлено, що в акті перевірки, згідно з поданою ПрАТ "ЛИНІК" до контролюючого органу податковою декларацією з ПДВ за січень 2014 року від 19.02.2014 року № та додатками наданим до декларації, у рядку 19 відображено, що від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту складає 14709850 грн. (т. 1 а.с. 189-192).

Зі змісту поданої декларації вбачається, що протягом січня 2014 року реалізацію нафтопродуктів ПрАТ "ЛИНІК" не здійснювало. Підприємство надавало послуги з оренди приміщення, обладнання, автотранспорту, водопостачання, електроенергії, теплоенергії та інші послуги не пов'язані зі своїм основним видом діяльності.

Рядок 7 "Послуги отримані від нерезидента на митній території України" задекларовано у сумі 868755 грн., крім того ПДВ - 173751 грн.

Перевіркою достовірності визначення встановлено, що ПрАТ "ЛИНІК" отримувало послуги від ВАТ "Средневолжский науково-дослідний інститут по нафтопереробленню", ТОВ "НИПТ".

Загальна сума податкових зобов'язань (рядок 9) складає 537338 грн., за результатами перевірки - 537338 грн.

Згідно наданих до перевірки документів, фактична сума податкових зобов'язань за січень 2014 року, яка нарахована відповідно до ст. 187 Податкового кодексу України, встановлена в розмірі - 537338 грн.

Відповідачем не заперечувався той факт, що проведеною перевіркою не встановлено заниження або завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників в рядках 1 - 9 Декларації та те, що до перевірки було надано первинні документи в повному обсязі.

Згідно довідки з головного управлінням статистики у місті Лисичанську 06.03.2014 року, основним видом діяльності ПрАТ "ЛИНІК" за КВЕД-2010 є: 19.20 - виробництво продуктів нафтоперероблення (т. 1 а.с. 34).

За період, який підлягав перевірці, підприємство не здійснювало переробку нафти та виробництво і реалізацію нафтопродуктів. З березня 2012 року завод зупинив виробництво нафтопродуктів у зв'язку з нерентабельністю виробництва.

Листом від 12.06.2012 року № Д011471 (вх. від 14.06.2012 № 1601/10) ПрАТ "ЛИНІК повідомлено, що відповідно до рішення Наглядової ради ПРАТ "ЛИНІК" від 01.03.2012 року діяльність ПрАТ "ЛИНІК" з виробництва нафтопродуктів зупинена на період проведення позапланового ремонту. У зв'язку чим, обсяги реалізації нафтопродуктів відсутні (р.1А- 1 977 732 грн.), але лишилися витрати підприємства пов'язані з придбанням електроенергії, природного газу, пожежної охорони та інші, які і формують податковий кредит (р. 10.1 А - 43 747 156 грн.).

З метою підтримки обладнання в робочому стані, здійснення ремонту власними силами та сторонніми організаціями, для поповнення оборотних коштів, та для фінансування господарської діяльності підприємство отримує кредити та фінансову возвратну допомогу, а саме відповідно наступних договорів:

- договору № 10013/06479 Д від 18.12.2013 року, згідно якого ВАТ "НК "Роснефть" надає ПРАТ "ЛИНІК" кошти для поповнення оборотних коштів та для фінансування господарської діяльності у розмірі 70000000 (сімдесят мільйонів) доларів США. Відсоткова ставка за користування займом встановлюється в розмірі 1,5%.

Відповідно умов вищевказаного договору вбачається, що за рахунок отриманого кредиту та фінансової допомоги ПрАТ "ЛИНІК" поповнює власні оборотні кошти, в результаті чого сплачує за отримані товари (роботи, послуги) та формує податковий кредит, без наявної на те розумної економічної причини (ділової мети), що складає передумови в подальшому декларувати від'ємне значення з ПДВ та відповідно бюджетне відшкодування з податку на додану вартість, за рахунок яких в майбутньому буде погашено отриману фінансову допомогу та отримані кредити.

Здійснюючи огляд показників, відображених в рядках 10 - 17 Декларації за січень 2014 року судом встановлено, що на формування цих показників вплинуло здійснення операцій з придбанням товарів (робіт, послуг) та послуг отриманих від нерезидента, місце постачання знаходиться на митній території України.

Так, до складу податкового кредиту січень 2014 року включено: обсяг придбання товарів (робіт, послуг), відображений у рядку 10.1 декларації з ПДВ за січень 2014 року складає 73078724 грн., крім того сума ПДВ 14615744 грн., сума податкового кредиту у рядку 17 декларації складає - 15247188 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, основними постачальниками ПрАТ "ЛИНІК" у січні 2014 року були: ТОВ "Хербигер Сервіс Україна" відповідно до укладеного договору від 24.12.2013 року №020102- 0776; ДП "ЛСУ №10" відповідно до укладеного договору від 06.09.2013 року №, від 17.09.2013 року №; ДК НАК "Нафтогаз України" відповідно до укладеного договору від 24.12.2012 року №ЛН2013-ГІР, від 10.12.2013 року №060/14-ГІР; ТОВ "Інспекторат Україна" відповідно до укладеного договору від 30.06.2011 року №100; ТОВ "РН Коммерс" відповідно до укладеного договору від 01.01.2013 року №0001 ПЦ, від 31.8.2012 року №1; ТОВ Тара-Маркет" відповідно до укладеного договору від 04.07.2013 року №.

Відповідно до декларації з акцизного податку за січень 2014 року від 20.02.2014 року № ) розділ В: - код операції В1 - податкові зобов'язання по операціях з реалізації вироблених в Україні нафтопродуктів, скрапленого газу відсутні; - код операції В2 - податкові зобов'язання по операціях з реалізації вироблених в Україні нафтопродуктів, скрапленого газу з метою власного споживання становить 47151,73 грн.

Судовим розглядом встановлено, що між позивачем (замовник) та ДП "ЛСУ №10" (генеральний підрядник) укладено договір від 06.09.2013 року №, за умовами якого замовник доручає, а генеральний підрядник зобов'язується на свій ризик своїми силами виконати роботи по ремонту технічного обладнання і трубопровідної установки ЕЛОУ-АВТ-8 №2 ПрАТ "ЛИНІК" в 2013-2014 роки, а замовник зобов'язується надати для роботи об'єкти, прийняти виконані належним чином роботи і сплатити за надані роботи. Загальний перелік робіт зазначений в реєстрі кошторисів (т. 5 а.с. 145-157, 159).

Також, між позивачем (покупець) та ТОВ "Хербигер Сервіс Україна" (продавець) 24.12.2013 року укладено договір №02102-0776, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю циліндр в зборі креслення 1-15-8310-447, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього (т. 10 а.с. 218-226).

04.07.2013 року між позивачем (замовник) та ТОВ "Тара-Маркет" укладено договір генерального підряду №, за умовами якого замовник доручає, а генеральний підрядник зобов'язується на свій ризик своїми та/або залученими силами виконати ремонтно-будівельні роботи загального призначення на об'єкті ПрАТ "ЛИНІК", а замовник зобов'язується надати об'єкти для робіт, прийняти виконані належним чином роботи та сплатити за них. Загальний перелік робіт зазначений в реєстрі кошторисів (т. 6 а.с. 125-134, 136).

Реальність укладених вище правочинів підтверджується наявними у матеріалах справи податковими накладними, платіжними дорученнями (т. 4-18).

Так, судом встановлено, що між ПрАТ "ЛИНІК" було придбано природний газ згідно договорів: від 24.09.2012 року №ЛПН-2012 ПР, від 24.12.2012 року №ЛПН2013-ПР, за умовами яких продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України за кодом згідно УКТЗЕД , а покупець прийняти та оплатити цей природний газ на умовах укладених договорів.

Реальність укладених вище правочинів підтверджується наявними у матеріалах справи податковими накладними: №24648 від 31.12.2013 року на загальну суму 6704920,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1340984,00 грн., №22617 від 31.12.2013 року на загальну суму 16396880,88 грн., в т.ч. ПДВ - 3279376,18 грн., платіжними дорученнями (т. 2, т. 14, т. 15-18).

До складу податкових зобов'язань ПрАТ "ЛИНІК" за січень 2014 року включено податкові накладні, виписані на реалізацію теплоенергії та пару, отриманих за рахунок споживання природного газу на ТЕЦ, а саме: ТОВ "Інспекторат Україна" № 2 від 29.12.2012 року та № 2 від 30.12.2013 року, "РН Бізнессервіс -Україна" № ТБС-216 від 29.12.2012 року, Луганська дирекція УГППС "Укрпочта" № 135/80 від 29.12.2012 року, ТОВ "Тара-Маркет" № 7 від 01.12.2013 року, ТОВ "Мединский і К" №3 від 01.01.2013 року, ДП ЛСУ №10 від 15.02.2013 року № , ВО "Домобудівельник" № від 16.02.2013 року, № 3 16.02.2013 року, ОСОБА_3 № 2 від 11.02.2013 року (т. 4-18).

Крім того, між позивачем (споживач) та ТОВ "РН Коммерс" (постачальником) 01.01.2013 року укладено договір №0001 ПЦ, предметом якого є забезпечення споживача електричною енергією, у встановлених даним договором об'ємах через мережі ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" та порядок розрахунків між постачальником та споживачем (т. 6 а.с. 43-56).

Реальність укладеного правочину підтверджується наявними у матеріалах справи податковими накладними: №131 від 31.01.2014 року на загальну суму 6412532,65 грн., в т.ч. ПДВ - 1282506,53 грн. (т. 4-18), планом-графіком поставки електроенергії (т. 6 а.с. 49), актом фактичного постачання електричної енергії (т. 6 а.с. 51), протоколом узгодження вартості та об'єму постачання електричної енергії (т. 6 а.с. 50), заявками на необхідний об'єм та потужність електричної енергії (т. 6 а.с. 52-56).

Постачальником електроенергії та наданням послуг з перетікань електроенергії у січні 2014 року, було ТОВ "ЛЕО". Постачання електроенергії та надання послуг з перетікань електроенергії відбувалось згідно договору від 01.12.2006 року № 100.

Згідно умов зазначеного договору постачальник - ТОВ "ЛЕО" продає електричну енергію споживачу - ПрАТ "ЛИНІК" для забезпечення потреб електричних установок споживача. Реальність вказаного правочину підтверджується наявними в матеріалах справи податковими накладними, актом про надання послуги з компенсації перетікання реактивної енергії за лютий 2014 року та платіжними дорученнями.

До складу податкових зобов'язань ПрАТ "ЛИНІК" за січень 2014 року включено податкові накладні на реалізацію електроенергії та з послуг перетікань електроенергії, отриману від ТОВ "РН- Коммерс" та ТОВ "ЛЕО", а саме: ПАТ "Київстар" від 01.01.2013 № 172; ТОВ "РН Бізнессервіс Україна" від 29.12.2012 № ТБС-216; ТОВ "РН Коммерс" від 29.12.2012 № 2; ПАТ "ЛНП" від 29.12.2012 № 383; ТОВ "Інспекторат Україна" від 30.12.2013 № 2; Луганська дирекція УГППС "Укрпошта" №14 від 29.12.2012 № 4; ТОВ "Тара-Маркет" від 01.01.2013 № 7; ТОВ "Мединсьий і К" від 01.01.2013 № 3; ОСОБА_3 від 01.10.2013 № 3; ПрАТ "МТС" від 01.12.2013 року № 27 АР/ЛУГ-13; ПАТ "ЛНП" від 25.08.2009 року № 803/2009/АХ; ТОВ "ЛЕО" від 30.04.2010 року №ДСВ 100; ДП "ЛСУ №10" від 15.02.2013 року № ; ВО "Домобудівельник" від 30.04.2010 року № Э-10; ФОП ОСОБА_5 від 30.04.2012 року № 3-ел; ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" від 01.07.2009 року № 1-009-е; КП Лисичанський з-д ЗБК від 30.04.2010 року № 56; КП-52 Термоізоляція від 30.04.2010 року № 56.

Крім того, 01.09.2013 року між позивачем (споживач) та ТОВ "Луганськвода" (постачальник) укладено договір № 51-13, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується надавати споживачу питну воду, а споживач своєчасно здійснювати сплату за надану воду (т. 7 а.с. 180-184).

У підтвердження реальності вказаного правочину, позивачем надано до матеріалів справи податкові накладні, акти приймання-передачі, платіжні доручення (т. 4-18).

До складу податкових зобов'язань ПрАТ "ЛИНІК" за січень 2014 року включено податкові накладні на реалізацію послуг з водопостачання за рахунок придбаної питної води у ТОВ "Луганськвода", а саме: ПАТ "Укртранснафта" від 01.01.2010 року № 3052-10/058-00; ПАТ "ЛНП" від 12.12.2009 року № 76/20009/АХ; ТОВ "Інспекторат Україна" від 30.12.2013 року № 2; ДП Донецька залізниця від 10.02.2009 року № 09100/НІО, ТРЕСТ "Рубіжанськхімбуд" від 30.12.2008 року № Д-40-2008; ДП Донецька залізниця Красний лиман від 07.05.2009 року № Д/В-09504/ню; Луганська дирекція УГППС "Укрпошта" №14 від 29.12.2012 року № 4; ТОВ "Тара-Маркет" від 01.01.2013 року № 7; ТОВ "Мединсьий і К" від 01.01.2013 № 3; ОСОБА_3 від 01.10.2013 року № 3; ДП "ЛСУ №10" від 01.07.2009 року № 19; ВО "Домобудівельник" від 30.12.2008 № Д-38-2008; ТОВ "РН Бізнессервіс Украина" від 29.12.2012 року № ТБС-216.

28.08.2012 року між позивачем та ПАТ "Укртелеком" укладено договір № 888311 про постачання телекомунікаційних послуг. Згідно умов цього договору є технічні, організаційні та економічні умови взаємоз'єднання телекомунікаційних мереж оператора і телекомунікаційною мережею Укртелекому у точках взаємоз'єднання мереж, організованих для пропуску трафіку.

Реальність зазначеного договору підтверджується наявними у матеріалах справи податковими накладними, актом комплексних випробувань, актом здавання - прийняття робіт та платіжними дорученнями (т. 4-18).

До складу податкових зобов'язань ПрАТ "ЛИНІК" за січень 2014 року включено податкові накладні на реалізацію телекомунікаційних послуг (абон.плати за телефон, послуг міжміського та міжнародного зв'язку) за рахунок придбаних телекомунікаційних послуг у ПАТ "Укртелеком", а саме: "Укртелеком" Філіал централізована від 28.08.2012 року № 888311-129; ТОВ "РН Бізнессервіс Україна" від 03.01.2014 року № ; Луганська дирекція УГППС "Укрпошта";14 від 30.12.2013 року № 0/5; ТОВ БФ "Зодчий" від 03.02.2014 року № ; ВО "Домобудівельник" від 16.01.2014 року № ; ПАТ "Укрспецтрансгаз" від 20.01.2014 року № ; ТОВ "Інспекторат Україна" від 03.01.2014 року № ; ТРЕСТ "РУБІЖАНСЬКХІМБУД" від 03.02.2014 року № ; ТОВ "Мединсьий і К" від 03.02.2014 року № ; ДП ЛСУ № 10 від 30.01.2014 року № ; ПП "Лисспецьбудмонтаж" від 21.01.2014 року № .

Також, судом встановлено, що між ПрАТ "ЛИНІК" (замовник) та ТОВ "Інспекторат Україна" (виконавець) укладено договір № від 13.12.2013 року, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає зобов'язання надати результати проведених випробувань якості нафтової сировини (у вигляді оригіналу протоколу випробувань) та якості товарної продукції після її відвантаження в залізничний транспорт.

Реальність виконання вказаного правочину підтверджується наявними у матеріалах справи податковими накладними, платіжними дорученнями.

Так як на зберіганні у ПрАТ "ЛИНІК" є залишок товарних продуктів нафтопереробки, позивач уклав договір з ТОВ "Інспекторат Україна", на проведення аналізу нафтопродуктів перед їх відвантаженням, що є обов'язковою законодавчою умовою з реалізації нафтопродуктів.

Суд не погоджується з твердженням перевіряючих викладених в акті перевірки, що відсутність операцій з продажу нафтопродуктів є підставою для дострокового розірвання договору, оскільки дострокове припинення договору в односторонньому порядку не передбачено його умовами і тягне для ПрАТ "ЛИНІК" господарські санкції. До того ж, цей контрагент продовжує надавати послуги з відбору аналізів не лише тих, що продає підприємство, але й на установках, що перебувають в роботі - ТЕЦ, азотна станція, станція підготовки повітря тощо, які є обов'язковими для ведення технологічного процесу.

Позивачем сформовано податковий кредит у січні 2014 року також за рахунок послуг з ремонту виробництва, ремонтно - будівельних робіт, поточного ремонту обладнання та технічного обслуговування виробничих потужностей підприємства.

Для реалізації вказаних правочинів з ремонту та технічного обслуговування, ПрАТ "ЛИНІК" придбавало матеріал у наступних постачальників: ТОВ "Хербигер Сервіс Україна", ТОВ "СХІДРЕМСЕРВІС", ТОВ "ВОСТИОК-ІНВЕСТ", ТОВ "ПРИВАТ КАПІТАЛ", ТОВ "ПРОМ-СТАЛЬ", НПО "Завод стальних труб", ТОВ "ТРЕМ УКРАЇНА", ПП "ДОНТЕХОБОРУДОВАНИЕ", ТОВ "Компанія Максімет", ТОВ "Трансстройінжиніринг", ТОВ "ПРОМТЕХТЕПЛО", ТОВ "НВП"УКІЗОЛ", ТОВ ТД "ТРУБОСТАЛЬ", ТОВ ЗН "АГИС-СТАЛЬ", ТОВ "СЄВЄРОДОНЕЦЬКІ МЕТАЛЕВІ ВИРОБИ ТА КОНСТРУКЦІЇ", ТОВ "Група компаний"Альтернатива", ТОВ "ЄВРОСВІТЛО-ЛУГАНСЬК", ТОВ "ТД ИРБИС", ТОВ "КСК-АВТОМАТИЗАЦИЯ", ТОВ "ВОСТОК-ІНВЕСТ-СТАЛЬ", ІП "ХОНЕВЕЛЛ УКРАЇНА", ВКФ "ПРОФІТ", ТОВ "Фоксстон", ТОВ "БОККО", ТОВ "ПРИЛАД ІМПЕКС АВТОМАТИЗАЦІЯ", ПРАТ "ПРОМАРМАТУРА", ТОВ "ЄЙ-ПІ ІНЖЕНІРІНГ", ТОВ "ХІМЛАБОРРЕАКТИВ", ПП "Укрхімсіз", ПП "САГ", ТОВ "Иокогава Електрик Украина", ТОВ "ДОНПРОМРЕСУРС", ТОВ "ІНТЕРГУМА", ТОВ "ІНРОМСИСТЕМС", ТОВ "УКРАЇНСЬКА ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ЛЄТЄХ", ТОВ "РІДКІСНІ ГАЗИ", ТОВ "ТЦ"ПРОМИСЛОВЕ ОБЛАДНАННЯ ТА ТЕХНОЛОГІЇ", ТОВ "КРОК Г.Т.", ТОВ НВП "РЕМА", ТОВ "Торговий дім "РУНО".

У підтвердження виконання вказаних договорів позивачем надано до матеріалів справи податкові накладні.

Висновок про завищення позивачем податкового кредиту, податковим органом зроблено на підставі того, що господарська діяльність ПрАТ "ЛИНІК" у перевіряємому періоді не направлена на отримання доходу, оскільки не здійснює виробництво нафтопродуктів, а лише надає послуги вартісного характеру з оренди приміщень, обладнання, земельної ділянки, вартість придбаних товарів (робіт, послуг), у зв'язку з чим може бути віднесена до податкового кредиту за січень 2014 року лише в межах господарської діяльності, яку позивач здійснював протягом перевіряємого періоду, тобто в частині послуг, які було перевиставлено та виставлено покупцям послуг, за рахунок яких було сформовано податкові зобов'язання з ПДВ (отримано доходи) у січні 2014 року. Таким чином, в ході проведення перевірки встановлено відсутність підстав для формування податкового кредиту у січні 2014 року за рахунок придбаних матеріалів та послуг, прямо непов'язаних з господарською діяльністю, яку ПрАТ "ЛИНІК" здійснював у січні 2014 року.

Проте, суд не погоджується з такими висновками податкового органу, виходячи з наступного.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2013 року № 397 затверджено перелік суб'єктів господарювання, в яких обов'язково створюється відомча пожежна охорона і позивача віднесено до таких суб'єктів.

Згідно з ч. 1 ст. 93 Кодексу цивільного захисту України фінансування заходів цивільного захисту здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, коштів суб'єктів господарювання, інших не заборонених законодавством джерел. Аналогічні норми містить і Положення про Цивільну оборону України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.94 року № 299 (далі - Положення № 299 в редакції, яка діяла на час проведення перевірки). А саме, відповідно до п. 3 р. V Положення № 299 заходи цивільної оборони на підприємствах, в установах і організаціях, які перебувають на господарському розрахунку, проводяться за рахунок коштів, що виділяються на загальновиробничі, адміністративно-управлінські та експлуатаційні витрати. Частиною 2 ст. 93 КЦЗУ передбачено, що обсяг фінансування, який виділяється потенційно небезпечними об'єктами та об'єктами підвищеної безпеки для проведення необхідних заходів цивільного захисту, має становити не менше ніж 0,5 відсотка обсягу валового доходу такого об'єкта.

Крім того, ПрАТ "ЛИНІК" згідно з нормами Закону України "Про об'єкти підвищеної небезпеки" ідентифікується як об'єкт підвищеної небезпеки (ст. ст. 1, 9 Закону). Так, об'єктом підвищеної небезпеки розуміється об'єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об'єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру. Безпечна експлуатація таких об'єктів потребує постійних витрат на забезпечення захисту людей та довкілля, утримання засобів ліквідації аварій у постійній готовності та технічно належному стані. Загальний перелік обов'язків суб'єктів господарювання щодо експлуатації об'єктів підвищеної безпеки викладено в ст. 8 Закону № 2245.

Оскільки забезпечення заходів цивільного захисту віднесено до обов'язків суб'єкта господарювання, то, такі витрати можуть включатись до складу витрат згідно з пп. 138.12.2 Податкового кодексу України як інші витрати господарської діяльності, стосовно яких р. ІІІ Податкового кодексу України прямо не встановлено обмежень на віднесення до складу витрат.

Обов'язок по підтриманню технологічного обладнання в безпечному для навколишнього середовища та населення зобов'язує позивача утримувати певну чисельність персоналу з виплатою йому заробітної плати, дотримання державних стандартів щодо забезпечення персоналу питною водою, належних санітарних умов праці (тепло, електропостачання, санітарні приміщення для зберігання одягу, миття, прання спецодягу, видача молока за шкідливі умови праці тощо), а тому придбання таких послуг має відбуватися незалежно від того чи виробляє підприємство нафтопродукти, чи тимчасово зупинилося для проведення ремонтних робіт. Тому висновки акту, що містять посилання на відсутність у ПрАТ "ЛИНІК" права на формування податкового кредиту за операціями з придбання питної води, молока, послуг з хімчистки та прибирання приміщень послуг з доставляння працівників ПрАТ "ЛИНІК" на підприємство транспортом, забезпечення теплом є незмістовним. Зазначені обов'язки передбачені для ПрАТ "ЛИНІК" ще й Колективним договором, невиконання якого тягне для підприємства адміністративну відповідальність та штрафні санкції.

Постановою КМУ № 808 від 28.12.2013 року "Про затвердження переліку видів діяльності та об'єктів" затверджено перелік видів та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку діяльність.

Так, відповідно до зазначеної постанови, діяльність ПрАТ "ЛИНІК", пов'язана з нафтопереробкою та віднесена до такої, яка становить підвищену екологічну небезпеку. Обов'язок щодо підтримки в належному стані кореспондує з іншими нормативними та локальними актами.

Зокрема, виробнича діяльність позивача передбачає під час експлуатації обладнання проведення обов'язкових регламентних операцій навіть при зупиненому технологічному процесі, тобто вчасний ремонт та технічна підтримка якого регламентується певними локальними нормативними актами, а також обов'язковими нормами, встановленими законодавством та є фактично складовою функції експлуатації. Недотримання таких правил та приписів тягне за собою небезпеку руйнування, пожеж, вибухів та як наслідок, встановлену законодавством адміністративну, кримінальну, цивільну відповідальність .

Під час розгляду справи судом встановлено, що для проведення періодичних капітальних та поточних ремонтів, реконструкцій підприємство закуповує товарно-матеріальні цінності в одному податковому періоді, а використовує їх в інших, оскільки ремонт або реконструкція може тривати достатньо великий час. Відповідач не довів належними доказами того, що купівля тих ТМЦ, що придбані у лютому 2014, здійснення без мети використання у подальшій господарській діяльності.

Також для проведення аварійних та непередбачуваних робіт позивач вимушений відповідно до існуючих вимог мати резерв запасних частин, запірної арматури, пакувальних матеріалів, приладів, тощо які зберігаються певний час у складських приміщеннях на випадок аварій та зупинок. Недотримання цього правила також тягне встановлену законодавством відповідальність.

Таким чином, перевіряючими в акті перевірки зроблено висновки, які не враховують ці обов'язки платника податку.

Крім того, ПрАТ "ЛИНІК" має власну теплоелектроцентраль, яка виробляє парову та електричну енергію та відповідно до законодавства зобов'язане надавати послуги субабонентам незалежно від того, чи виробляються нафтопродукти. Відмова у наданні таких послуг тягне відповідальність за зловживання монопольним становищем, а це потребує придбання сировини (газу, реагентів) для підтримки виробничої діяльності ТЕЦ. Відповідачем безпідставно не враховано, що у ПрАТ "ЛИНІК" існує обов'язок щодо підтримки технологічного обладнання в належному стані для чого в холодний період використовуються теплоносії на більшості установок навіть в період, коли виготовлення нафтопродуктів зупинено. На період ремонту підприємство також використовує пар для технологічних процесів ремонту (пропарювання) технологічних трубопроводів та ємностей.

Неможливим є безпечне функціонування технологічного підприємства без енергоресурсів (води, газу, електричної енергії), що не піддається сумніву, тому виключення з податкового кредиту господарських операцій щодо їх придбання є протиправним.

На постійній основі на ПрАТ "ЛИНІК" працюють очисні захисні споруди для зменшення негативного впливу на оточуюче природне середовище робота цеху потребує придбання реагентів для стаціонарних та пересувних лабораторій, тощо, а отже виключення з податкового кредиту таких операцій є неправомірним.

За технічними нормами та правилами в постійній роботі також перебуває азотна станція, що виробляє інертний газ (азот) для заповнення трубопроводів та ємностей для попередження пожеж та вибухів.

Для проведення постійного моніторингу за герметичним станом трубопроводів та ємностей на постійній основі відбувається робота компресорної, що подає очищене та підготовлене повітря під тиском на прибори та прилади.

Для забезпечення постійних робіт, проведення ремонтних робіт задіяним є весь персонал підприємства, для якого в виробничих цехах створюються належні побутові умови, здійснюється його доставка на підприємство.

Таким чином, суд приходить до висновку, що висновки відповідача щодо відсутності права у позивача на податковий кредит за окремими господарськими операціями, у зв'язку із тимчасовою зупинкою окремого виду діяльності (переробки нафтопродуктів), є хибними та незмістовними.

Крім того, доводи податкового органу щодо відсутності права позивача на бюджетне відшкодування, оскільки платником податків у січні 2014 року не здійснювався основний вид господарської діяльності, є безпідставними.

Приписами Господарського кодексу України зазначено, що кожен суб'єкт господарювання має право вільно обирати види господарської діяльності для здійснення підприємництва, враховуючи встановлені законами вимоги та заборони. Однією із найважливіших ознак підприємництва є здійснення господарської діяльності на власний ризик, що передбачає економічну самостійність підприємця і тісно пов'язану з цим відповідальність за результати своєї діяльності.

Види господарської діяльності, які здійснює (може здійснювати) ПрАТ "ЛИНІК", визначені його Статутом. При цьому, Статутом передбачене здійснення як господарської діяльності, яка підлягає обов'язковому ліцензуванню, відповідно до Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", так й інших видів господарської діяльності.

Жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов'язок суб'єкта господарювання здійснювати виключно той вид господарської діяльності, який визначений ним в установчих документах як основний. Так само, як і не встановлено обмеження щодо здійснення інших видів господарської діяльності, для здійснення яких такий суб'єкт створювався.

У зв'язку з цим, право суб'єкта господарювання на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та відповідне право на отримання бюджетного відшкодування, не може обумовлюватися здійсненням таким суб'єктом виключно лише основного виду господарської діяльності.

Крім того, здійснення платником податків необхідних господарських операцій, які є об'єктами оподаткування податку на додану вартість, та реалізація свого права на податковий кредит та бюджетне відшкодування, є законним правом платника податків та не може суперечити інтересам держави.

Суть податку на додану вартість полягає у тому, що підприємством оподатковуються не одержані доходи, а його витрати, при цьому суб'єкт господарювання сплачує різницю між сплаченим та одержаними сумами ПДВ, а решту платять покупці, які є кінцевими споживачами.

Пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування для податку на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

При цьому, оподатковуються за відповідною ставкою усі операції, перелічені у пункті 185.1 статті 185 Податкового кодексу, крім тих, що не є об'єктом оподаткування, звільнені від оподаткування, та операції, до яких застосовуються нульова ставка.

Таким чином, усі господарські операції щодо постачання товарів та послуг, крім виключень, встановлених Податковим кодексом України, є об'єктом оподаткування податку на додану вартість.

За приписами пункту 198.1. статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно із пунктом 198.3. статті 198 Податкового кодексу України кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що податкове законодавство дає право платнику податку на додану вартість на податковий кредит у разі придбання товарів та послуг, які будуть використовуватися ним в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності. Придбання товарів та послуг платником податку на додану вартість для здійснення своєї господарської діяльності дає право на формування податкового кредиту.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що висновок відповідача, згідно з яким ПрАТ "ЛИНІК" не має права на бюджетне відшкодування, оскільки ним сформований податковий кредит за господарськими операціями, які не пов'язані з основною господарською діяльністю, є необґрунтованим.

Крім того, суд не бере до уваги посилання відповідача, що операції, які здійснені ПрАТ "ЛИНІК" не є господарськими, оскільки відсутня у кожній господарській операції економічна мета - отримання прибутку.

Так, підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкову кодексу України встановлена презумпція правомірності рішень платника податку, яка поширюється також на кваліфікацію господарських операцій для визначення податкового кредиту з податку на додану вартість. За змістом указаної норми відповідний податковий кредит вважається сформованим платником податків правомірно, однак контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам.

За приписами Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України перевірці підлягають доводи податкового органу, що свідчать про відсутність ділової мети у діях платника податку. При цьому, слід ураховувати, що для підтвердження права платника податків на формування податкового кредиту з податку на додану вартість достатньо наявності мети використання товарів та послуг, що ним придбані, незалежно від фактичних результатів такого використання. Крім того, неотримання економічного ефекту від придбання товарів та послуг у періоді, коли вони придбані, само собою не свідчить про негосподарський характер таких операцій, оскільки такий економічний ефект не обов'язково має настати одразу після придбання послуг, а мета його отримання може мати довгострокову перспективу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов до висновку, що відповідач ні документально, ні нормативно не довів правомірності винесених податкових повідомлень - рішень, а тому вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в частині позовних вимог та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.04.2014 року: форми "В4" № 000204110 про завищення від'ємного значення ПДВ в сумі 14709850,00 грн.; форми "В1" № про завищення розміру бюджетного відшкодування у сумі 10166187,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 5083093,50 грн.; форми "Р" № про збільшення суми бюджетних зобов'язань по сплаті ПДВ в сумі 78 928,00 грн. і штрафу 39 464,00 грн.

Поряд із тим, щодо позовних вимог про визнання протиправними податкових повідомлень - рішень від 28.04.2014 року: форми "В4" № 000204110 про завищення від'ємного значення ПДВ в сумі 14709850,00 грн.; форми "В1" № про завищення розміру бюджетного відшкодування у сумі 10166187,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 5083093,50 грн.; форми "Р" № про збільшення суми бюджетних зобов'язань по сплаті ПДВ в сумі 78 928,00 грн. і штрафу 39 464,00 грн., суд зазначає, що вказана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки поглинається вимогою про скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, крім того, з урахуванням приписів ч.3 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України саме скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є тим засобом захисту, який гарантуватиме захист прав позивача.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" підлягає задоволенню в частині позовних вимог про скасування податкових повідомлень - рішень від 28.04.2014 року: форми "В4" № 000204110 про завищення від'ємного значення ПДВ в сумі 14709850,00 грн.; форми "В1" № про завищення розміру бюджетного відшкодування у сумі 10166187,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 5083093,50 грн.; форми "Р" № про збільшення суми бюджетних зобов'язань по сплаті ПДВ в сумі 78 928,00 грн. і штрафу 39 464,00 грн. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" до Міжрегіонального ГУ Міндоходів України у особі спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального ГУ Міндоходів України про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення - рішення від 28.04.2014 року: форми "В4" № 000204110 про завищення від'ємного значення ПДВ в сумі 14709850,00 грн.; форми "В1" № про завищення розміру бюджетного відшкодування у сумі 10166187,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 5083093,50 грн.; форми "Р" № про збільшення суми бюджетних зобов'язань по сплаті ПДВ в сумі 78 928,00 грн. і штрафу 39 464,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 3 лютого 2015 року.

Суддя М.О.Лук'яненко