Справа № 826/14166/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дресс-Код» до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПІ у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року - адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № і № від 08 січня 2014 року.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ДПІ у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № 6971-25 від 04 липня 2014 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про опис майна у податкову заставу № 15663/10/26-54-25-24 від 25 липня 2014 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - ДПІ у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, податковим органом проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Дресс-Код» (ідентифікаційний код 33346372) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Авеста Трейд» (ідентифікаційний код 34295994) за період з 01 квітняи 2011 року по 30 червня 2012 року, за результатами якої складений Акт № 16807/26-54-22-03/33346372 від 27 грудня 2013 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 та п. п. 198.1, 198.3 і п. 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до заниження цим підприємством податку на додану вартість за квітень, червень, липень, жовтень-грудень 2011 року та січень, березень, травень 2012 року на загальну суму у розмірі 82 725, 00 грн., а також до заниження за такий же період податку на прибуток на загальну суму у розмірі 91415,00 грн.

Висновки податкового органу ґрунтуються на акті ДПІ у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № 348/22-509/34295994 від 27 травня 2013 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Авеста Трейд» з питань своєчасності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2012 року, в якому зазначено, що СВ ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000029, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, за фактами фіктивного підприємства, тобто створення (придбання) невстановленими слідством особами ряду підприємств, в тому числі ТОВ «Авеста Трейд», з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненими повторно, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі, а також перевіркою не підтверджено реальність проведених господарських операцій придбання та реалізації товарів, робіт, послуг у підприємств-постачальників за вказаний період з урахуванням їх виду, обсягу, якості та розрахунків.

Також відповідачем був врахований лист слідчого СВ ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС Євпака М.Ю. № 1608/07-09/29 від 19 червня 2013 року, в якому зазначено, що перевіркою не встановлено фактичного продажу товарів від ТОВ «Авеста Трейд» на виконання рахунків-фактур.

А тому, податковий орган прийшов до висновку про відсутність у ТОВ «Дресс-Код» правових підстав для формування сум валових витрат і податкового кредиту з податку на додану вартість за вказані звітні періоди на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Авеста Трейд» за наслідками нереальних господарських операцій.

Не погоджуючись з висновками Акта документальної перевірки позивач звернувся до податкового органу з відповідними письмовими заперечення, проте за результатами розгляду останніх висновки Акта перевірки залишені без змін, а заперечення ТОВ «Дресс-Код» - без задоволення.

08 січня 2014 ДПІ у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на підставі акта перевірки прийняла наступні спірні у даній справі податкові повідомлення-рішення:

№ (форми «Р»), яким визначило ТОВ «Дресс-Код» до сплати суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 99561,75 грн., в т.ч. 82725,00 грн. - основний платіж, 16836,75 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

№ (форми «Р»), яким визначило позивачу до сплати суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 101 176, 75 грн., в т.ч. 91 415, 00 грн. - основний платіж, 9 761, 75 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

В подальшому у зв'язку з наявністю у позивача станом на 03 липня 2014 року податкового боргу у розмірі 32 720, 05 грн. відповідачем складено податкову вимогу № 6971-25 (форми «Ю») від 04 липня 2014 року, якою вимагалось від позивача терміново сплатити суму податкового боргу, а також прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 15663/10/26-54-25-24 від 25 липня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Дресс-Код» та ТОВ «Авеста Трейд» на підставі усних домовленостей укладено правочин щодо поставки товару та друку логотипів.

На підтвердження факту виконання умов спірного договору та проведення розрахунку, позивач надав суду наступні оригінали та копії первинних документів:

- рахунків-фактур за квітень, червень, жовтень, грудень 2011 року та січень, березень, травень 2012 року;

- видаткових накладних та актів-здачі прийняття робіт (надання послуг) за вказаний період;

- податкових накладних від 13 квітня 2011 року № 143, від 20 квітня 2011 року № 243, від 22 квітня 2011 року № 272, від 01 червня 2011 року № 22, від 08 червня 2011 року № 99, від 20 жовтня 2011 року № 196 та № 197, від 25 жовтня 2011 року № 233, від 27 жовтня 2011 року № 266 та № 271, від 05 грудня 2011 року № 31, від 27 січня 2012 року № 178, від 30 січня 2012 року № 185 та № 197, від 05 березня 2012 року № 33, від 12 березня 2012 року № 74 та від 05 травня 2011 року № 31, виписаних ТОВ «Авеста Трейд» на користь ТОВ «Дресс-Код», які підписані ОСОБА_3 та скріплені печаткою підприємства, на загальну суму у розмірі 496 349, 00 грн., в тому числі ПДВ - 82 725, 00 грн.;

- виписок по рахунку позивача з відповідними відмітками банку, відповідно до яких позивач виплатив на користь ТОВ «Авеста Трейд» загальну суму у розмірі 450 523, 00 грн., в тому числі ПДВ - 75 087, 16 грн.;

- оборотно-сальдових відомостей за спірний період;

- фотокартки виготовленої продукції (футболки з відповідними логотипами).

Відповідно до п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України - не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України - право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Господарська операція згідно зі ст. 1 названого Закону - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, з наведених законодавчих приписів вбачається, що наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків. При цьому господарські операції мають бути відображені в податковому обліку відповідно до їх реального змісту.

Зокрема, не може визнаватися право платника ПДВ на податковий кредит у тому разі, якщо відповідні товари ним реально не придбавалися, або якщо витрати на таке придбання реально не понесені тощо.

Відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02 червня 2011 року з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясовувати, зокрема, обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, реальність господарських відносин з ТОВ «Дресс-Код» підтверджується належним чином укладеними договорами, видатковими та податковими накладними, що підтверджують факт постачання товару, та банківськими виписками про перерахування коштів за поставлений товар, що повністю відповідає умовам договору поставки, що підтверджує саме направлення викладених у зазначених договорах правочинів на реальне настання правових наслідків.

Крім того, ТОВ «Дресс-Код» надало суду копії документів, що підтверджують економіко-правовий статус позивача та наявність у нього адміністративно-господарських можливостей для здійснення протягом перевіряємого періоду господарської діяльності: статуту; договорів оренди № 36 від 31 грудня 2010 року, № 2/12 від 01 січня 2012 року; інвентаризаційного опису; наказу про затвердження штатного розкладу та сам штатний розклад; накази про внесення змін до штатних розкладів; документів щодо чисельності та фаховості працівників ТОВ «Дресс-Код»; висновок Санепідемслужби Оболонського району м. Києва № 238 від 18 грудня 2007 року щодо переобладнання адміністративних приміщень під швейну майстерню; протокол та висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи щодо умов праці у швейній майстерні ТОВ «Дресс-Код»; фотокартки самої майстерні.

Крім того, встановлено, що починаючи з 2005 року ТОВ «Дресс-Код» активно здійснює свою господарську діяльність у таких сферах, як виготовлення корпоративного одягу (футболки, сорочки, тощо) трикотажного та з тканини код за ДКПП 18.24.12; 18.24.22. Виробництво іншого одягу та аксесуарів КВЕД-2010 14.19, оптова торгівля одягом та взуттям КВЕД-2010 46.42.

На балансі ТОВ «Дресс-Код» перебувають такі фонди, як орендоване приміщення, різнопрофільне швейне устаткування, а саме: швейні машини, оверлоки, розкрійний стіл, розкрійне обладнання, парогенератори тощо, а також офісна техніка для менеджерів. Чисельність працівників становить сім чоловік. Працівники мають фахову освіту, що дозволяє виконувати поставленні завдання по виготовленню готової продукції.

На момент укладення договору з ТОВ «Авеста-Трейд» ТОВ «Дресс-Код» мало всі необхідні дозвільні документи, зокрема, висновки та експертизи державної санітарно-епідеміологічної служби Оболонського району м. Києва, що дозволяли ТОВ «Дресс-Код» займатися господарською діяльністю.

Крім того, позивач з ТОВ «Авеста Трейд» уклав договір поставки №15 від 10 січня 2011 року на закупівлю трикотажної тканини та для нанесення логотипів, яка була використана для виготовлення футболок і тенісок з нанесенням логотипів.

Придбані у ТОВ «Авеста Трейд» тканини в подальшому були використанні в господарській діяльності ТОВ «Дресс-Код», а виготовлені з неї вироби реалізовані для таких замовників (контрагентів) як ТОВ «Хорека Стайл» на виготовлення футболок та тенісок згідно з договором поставки № 25/03 від 25 березня 2011 року; ТОВ «Торговий Дім «Мегаполіс» згідно з договором № 01/07/11 від 01 липня 2011 року - нанесення бренду «МОРОША»; ДЗ «ДОТ «Світанок» ДУС для виготовлення футболок з логотипом та бандан з логотипом згідно з договорами № 10 від 16 травня 2012 року та № 11 від 23 червня 2012 року - нанесення бренду «СВІТАНОК»; ДП «Імідж Холдинг» АК «Імідж Холдинг АпС» для виготовлення футболок з логотипом згідно з договором № ГАБ 16/01/2007 від 16 січня 2007 року (специфікації № 19/10/2011, № 12/04/2011) - нанесення бренду «ХОРТИЦЯ», підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи договори та додатки до них, а також бухгалтерські документи (довіреності на отримання ТМЦ та видаткові накладні).

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на наявність досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000029, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, за фактами фіктивного підприємства, тобто створення (придбання) невстановленими слідством особами ряду підприємств, в тому числі ТОВ «Авеста Трейд», з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненими повторно, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі та лист слідчого СВ ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС Євпака М.Ю. № 1608/07-09/29 від 19 червня 2013 року, в якому зазначено, що перевіркою не встановлено фактичного продажу товарів від ТОВ «Авеста Трейд» на виконання рахунків-фактур.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України - вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Отже, матеріали досудового слідства не можуть мати преюдиційний характер під час розгляду даної справи.

Колегія суддів також не приймає до уваги наявність акту ДПІ у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № 348/22-509/34295994 від 27 травня 2013 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Авеста Трейд» з питань своєчасності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2012 року.

Таким чином, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат товариства не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином дослідив реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.