Справа № 813/8342/14
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року № 813/8342/14

об 11 год., 44 хв. м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Саковець Б.П., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним

позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2
до Державної податкової інспекції у Жовківському районі ГУ Міндоходів у Львівській області, представник - Ледчак Т.Я.
про визнання протиправним і скасування рішення про застосування фінансових санкцій

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовківському районі ГУ Міндоходів у Львівській області у якому просила визнати протиправним і скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № від 24.11.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки податкового органу про те, що мала місце реалізація алкогольного напою - горілки марки «Володар» ємністю 0,5 літра по ціні 36,00 грн., номер чеку 4283 від 20.08.2014 року за ціною нижчою ніж мінімальна роздрібної ціни є надуманими та документально не підтвердженими, оскільки відповідачем не проведено розрахунку мінімальної ціни, нижче від якої заборонено здійснювати реалізацію вищевказаного алкогольного напою.

Також, відповідачем застосовано відповідальність передбачену абзацом 13 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в редакції, яка на момент здійснення даних правовідносин не була чинною.

Представник позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду додаткові пояснення на підтвердження позовних вимог, просив суд позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у запереченні на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити в задоволені позовних вимог повністю з підстав, що відповідачем правомірно встановлено наведене у акті перевірки порушення, заходи відповідальності за яке визначались згідно нормативно-правових актів, чинних на час вчинення спірних правовідносин.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

28.10.2014 року відповідачем проведено перевірку за дотриманням позивачкою порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій. За результатами проведеної перевірки складено акт (довідку) за № 1139/13/012203/НОМЕР_2.

Проведеною перевіркою позивача встановлено порушення постанови Кабінету міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» № 957 від 30.10.2008 року, а саме - реалізація алкогольного напою марки «Володар» ємністю 0,5 літра по ціні 36,00 грн., номер чеку 4283 від 20.08.2014 року, що є нижчою ніж мінімальна роздрібна ціна.

24.11.2014 року ДПІ у Жовківському районі ГУ Міндоходів у Львівській області прийнято рішення № про застосування фінансових санкцій, яким на підставі акту перевірки № 1139/13/012203/НОМЕР_2 від 28.10.2014 року, до позивачки згідно абз. 13 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 10000,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-BP від 19 грудня 1995 року із змінами і доповненнями, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно абз. 13 ч. 2 ст. 17 цього ж Закону (в редакції закону зі змінами від 02.12.2010 року), до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі - оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 5000 гривень.

Згідно Постанова Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 року «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», мінімальна роздрібна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту, що застосовується з 1 серпня 2014 року у товарах - горілка та лікеро-горілчані вироби, інші, становить 199,50 гривень.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом встановлено, що до позивача застосовано відповідальність у вигляді штрафу згідно абзацу 3 частини 1 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в редакції зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо посилення контролю за обігом підакцизних товарів та уточнення окремих податкових норм» № 1638-VII від 12.08.2014 року. Згідно пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного Закону, цей ж Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Вказаний Закон вперше був опублікований в офіційному виданні газети «Голос України» 03.09.2014 року, відповідно і набрав чинності саме 03.09.2014 року.

З акту перевірки позивачки вбачається, що порушення за яке застосовано фінансову санкцію згідно спірного рішення, мало місце 20.08.2014 року.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції Законів України від 21.01.2010 року № 1824-VI та від 02.12.2010 року № 2756-VI), до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі - оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 5000 гривень.

Факт реалізації алкогольного напою марки «Володар» ємністю 0,5 літра по ціні 36,00 грн., номер чеку 4283 від 20.08.2014 року, що є нижчою ніж мінімальна роздрібна ціна позивачкою та її представником по суті не заперечується.

Судом враховуються обґрунтування позивачки та її представником позовних вимог про протиправність спірного рішення лише в частині застосування до позивачки фінансових санкцій в розмірі 5000,00 грн., оскільки редакція абз. 3 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» якою керувався відповідач призначаючи відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 10000,00 грн. на час вчинення позивачкою порушення (20.08.2014 року) не була чинною.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вона пом'якшують або скасовують відповідальність особи, спірне рішення про застосування фінансових санкцій, на думку суду, є протиправним і підлягає скасуванню лише в частині застосування штрафної санкції у розмірі 5000,00 грн.

Судом також не враховуються обґрунтування позовних вимог позивачка щодо безпідставності висновків акту перевірки про порушення вимог постанови Кабінету міністрів України № 957 від 30.10.2008 року, оскільки вказаною постановою з 1 серпня 2014 року визначено мінімальну роздрібну ціну на горілку та лікеро-горілчані вироби з розрахунку за 1 літр напою в розмірі 199,50 гривень, вимог якої позивачкою не дотримано.

З цих підстав судом враховуються заперечення відповідача про правомірність спірного рішення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем було зроблено частково.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовківському районі ГУ Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення про застосування фінансових санкцій № від 24.11.2014 року підлягають задоволенню в частині застосування штрафної санкції у розмірі 5000,00 грн.

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задоволити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення про застосування фінансових санкцій Державної податкової інспекції у Жовківському районі ГУ Міндоходів у Львівській області № від 24.11.2014 року в частині застосування штрафної санкції у розмірі 5000,00 грн.

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1) 91,35 грн. судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 02.02.2015 року.

Суддя Гавдик З.В.