Справа № 161/20645/14-а
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/61/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 року м.Луцьк Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до УПФ України у м. Луцьку про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до УПФ України у м. Луцьку про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що він перебуває на обліку в УПФ України у м. Луцьку з 04.11.2008 року та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу". Після призначення пенсії він продовжував виконувати обов'язки державного службовця в інспекції ДАБК у Волинській області. В березні 2014 року він звільнився з державної служби за власним бажанням і звернувся до УПФ України у м. Луцьку з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії. За результатами проведеного перерахунку, йому було призначено пенсію в розмірі 2 795,58 гривень. В порушення вимог чинного законодавства, при проведенні перерахунку пенсії позивачу не були враховані до складових заробітної плати інші виплати на загальну суму 9 373,95 гривень, в які входили: матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 2 249,00 гривень, та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в сумі 7 148,95 гривень. В результаті неправильно проведеного перерахунку пенсії позивачу були недораховані 313,26 гривень. Таким чином, УПФ України у м. Луцьку зобов'язано було призначити позивачу пенсію в розмірі 3108,84 гривень. На звернення до УПФ України у м. Луцьку, провести перерахунок неправильно призначеної пенсії з врахуванням суми матеріальної допомоги та виплатити донараховані суми за весь період, з часу настання права на отримання пенсії після першого перерахунку, позивач отримав лист, від 15 грудня 2014 року, в якому повідомляється про те, що законних підстав для проведення перерахунку призначеної позивачу пенсії за період з 01 березня 2012 року по 28 лютого 2014 року немає. Вважає, що дії суб'єкта владних повноважень, УПФ України у м. Луцьку, які полягають в відмові повторно перераховувати неправильно призначену (перераховану) позивачу пенсію державного службовця є протиправними, та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України.

Просить суд визнати протиправними дії УПФ України у м. Луцьку щодо відмови в проведенні перерахунку неправильно призначеної (перерахованої) пенсії.

Зобов'язати відповідача провести перерахунок та призначити пенсію державного службовця з урахуванням інших виплат в розмірі 3 108,84 гривень. Зобов'язати УПФ України у м. Луцьку з дати подання заяви на перерахунок пенсії державного службовця в березні 2014 року провести перерахунок та здійснювати виплату різниці (недоплати), яка виникла внаслідок неправильного здійснення розрахунку (перерахунку) пенсії державного службовця і накопичуватиметься з часу подання адміністративного позову, з нарахуванням індексації до пенсії відповідно до законодавства.

12 січня 2015 року позивач подав до суду заяву про зміну та уточнення позовних вимог. В своїй заяві просить суд визнати протиправними дії УПФ України у м. Луцьку щодо відмови в проведенні перерахунку неправильно призначеної (перерахованої) пенсії. Зобов'язати відповідача з дати подання заяви на перерахунок пенсії державного службовця в березні 2014 року провести перерахунок та призначити і в подальшому щомісячно виплачувати пенсію державного службовця з урахуванням інших виплат (а саме матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) в розмірі 3 108,84 гривень. Зобов'язати УПФ України у м. Луцьку з дати подання заяви на перерахунок пенсії державного службовця в березні 2014 року виплатити різницю (недоплату), яка виникла внаслідок неправильного здійснення розрахунку (перерахунку) пенсії державного службовця і накопичуватиметься з часу подання адміністративного позову, з нарахуванням індексації до пенсії відповідно до законодавства.

Відповідач, суб'єкт владних повноважень, заявлений позов не визнав з підстав, викладених в письмовому запереченні.

Відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії УПФ України у м. Луцьку щодо відмови в проведенні перерахунку неправильно призначеної (перерахованої) пенсії та зобов'язання відповідача з дати подання заяви на перерахунок пенсії державного службовця в березні 2014 року провести перерахунок та призначити і в подальшому щомісячно виплачувати пенсію державного службовця з урахуванням інших виплат (а саме матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) в розмірі 3 108,84 гривень, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 04.11.2008 року перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області як одержувач пенсії за віком (а.с. 8). Пенсія призначена відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Також встановлено, що розмір пенсії позивачу обчислено згідно довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або спеціальні звання, надбавка за вислугу років) від 31 березня 2014 року № 03-13/32 та довідки про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 31 березня 2014 року № 03-13/33 із заробітної плати, в яку враховані: основний посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавка за високі досягнення у праці, премії, обраховані відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією. На всі виплати, включені в довідках, нараховувалися страхові внески.

Також встановлено, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не враховані до заробітної плати, з якої обчислений розмір пенсії позивачу, оскільки, на думку управління пенсійного фонду України в місті Луцьку, не належать до інших надбавок, визначених Законом України "Про державну службу" (а.с. 8).

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону України "Про державну службу", пенсія державним службовцям призначається в розмірі від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до частини 7 статті 33 Закону України "Про державну службу" державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про оплату праці" визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оплату праці" структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії.

Із змісту статті 40 Закону України "Про оплату праці" вбачається, що з середньої заробітної плати повинні бути сплачені страхові внески.

Таким чином чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Формою довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" № 5-1 передбачено, що відпускні, відрядні, матеріальна допомога на оздоровлення, грошова винагорода за безперервний стаж роботи є складовими заробітної плати. При цьому чітко передбачено, що з усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплат праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір" на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержаного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плати враховуються суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактичні нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше,нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11). За приписами ч.2 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Відповідно частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністартивного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісчний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли соба дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судом встановлено, що позивач звернувся із позовом до суду 22 грудня 2014 року, проте не навів поважності причин пропуску звернення до суду за період до 22 червня 2014 року. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про залишення без розгляду позовних вимог за період з 29 березня 2014 року по 22 червня 2014 року.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватися із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням відпускних, відрядних, матеріальної допомоги на оздоровлення, грошова винагорода за безперервний стаж роботи на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову шляхом визнання дій управління пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивачу з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та зобов'язання управління пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань починаючи з 22 червня 2014 року з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання УПФ України у м. Луцьку з дати подання заяви на перерахунок пенсії державного службовця в березні 2014 року виплатити різницю (недоплату), яка виникла внаслідок неправильного здійснення розрахунку (перерахунку) пенсії державного службовця і накопичуватиметься з часу подання адміністративного позову, з нарахуванням індексації до пенсії відповідно до законодавства, то вона не підлягає до задоволення, оскільки суд прийшов до висновку про визнання дій управління пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивачу з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та зобов'язав управління пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань починаючи з 22 червня 2014 року з урахуванням виплачених сум. А тому за таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 73,08 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з місцевого бюджету м. Луцька на користь ОСОБА_1 понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 73,08 гривень.

Керуючись Законом України "Про державну службу", Законом України "Про оплату праці", Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 2, 11, 71, 86, 99, 100 159, 160, 161, 162, 163, 183-2, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до УПФ України у м. Луцьку про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії - задовольнити частково.

Визнати дії управління пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області щодо невключення до складових заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань плати протиправними.

Зобов'язати управління пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії згідно Закону України "Про державну службу" з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань з 22 червня 2014 року з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги в частині зобов'язання управління пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за період 29 березня 2014 року по 22 червня 2014 - залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету м. Луцька на користь ОСОБА_1 понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 73,08 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: В.В. Ковтуненко