Справа № 826/3515/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3515/14 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Гром Л.М.

Міщук М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Джонсон" до Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СК Джонсон" звернувся до суду з позовом до Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків про скасування податкового повідомлення-рішення від 13 листопада 2013 року № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Міжрегіональне головне управління Міністерства доходів і зборів України - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Міжрегіональним головним управлінням Міністерства доходів і зборів України - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю «СК Джонсон» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у сумі 4 345 282 грн. та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 1 653 499 грн., відображених у податковій декларації з ПДВ за липень місяць 2013 року (вх. від 20 серпня 2013 року № ).

За результатом перевірки відповідачем складено Акт перевірки від 18 жовтня 2013 року № 1267/40-30/37-20-146137.

Перевіркою встановлено порушення позивачем: п.п.198.2., 198.6. ст. 198, п.п. 200.1., 200.3. ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту та від'ємного значення в розмірі 316063 грн. а саме: за червень місяць 2013 року на суму ПДВ 192058 грн.; за липень місяць 2013 року на суму ПДВ 124 004 грн.; п.п. 14.1.18. п. 14.1. ст. 14, п. 200.1. ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на загальну суму ПДВ у розмірі 192 058 грн., у тому числі: за липень місяць 2013 року на суму ПДВ 192 058 грн.

На підставі встановлених порушень, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 13 листопада 2013 року № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування на суму 192 058 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним податковим-повідомленням рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Згідно п. 201.4. ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок податкового органу про порушення ТОВ «СК Джонсон» п.п. 198.2., 198.6. ст. 198, п. 200.1., 200.3. статті 200 Податкового кодексу України ґрунтується на тому, що податкові накладні виписані контрагентами позивача із порушенням порядку заповнення податкових накладних, а саме: не вказані всі обов'язкові реквізити (дата і номер цивільно-правового договору) та в графі «вид цивільно-правового договору» зазначено: «договір». Дата зазначена в податковій накладній в графі «Вид цивільно-правового договору» є датою виписки рахунку-фактури.

Згідно Акту перевірки контролюючим органом здійснено аналіз первинних бухгалтерських та податкових документів за наслідками господарських взаємовідносин ТОВ «СК Джонсон» з контрагентами-постачальниками.

При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідач без дослідження змісту та обсягу господарських операцій, вказаних у таких первинних документах, дійшов висновку про відсутність об'єктів оподаткування по спірним господарським операціям.

З приводу посилань відповідача на неправомірність зазначення в податкових накладних виданих контрагентами-постачальниками в графі "вид цивільно-правового договору" відповідних рахунків (фактур) замість Договорів, судом першої інстанції вірно зазначено, що сам по собі Договір не є первинним документом, а поняття "вид цивільно-правового договору", в свою чергу, слід розуміти як відповідний правочин, що є підставою для вчинення господарських операцій.

Таким чином, колегія суддів вважає, що податковим органом було зроблено передчасний висновок про неправомірність оформлення позивачем податкових накладних.

Крім того, слід зазначити, що контролюючим органом не доведено відсутності фактичного здійснення господарських операцій та не надано суду доказів, що первинні документи позивача не відповідають вимогам, встановленим податковим законодавством України.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання відповідача на неправомірність формування позивачем податкового кредиту та витрат спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про безпідставність винесення Міжрегіональним головним управлінням Міністерства доходів і зборів України - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків податкового повідомлення-рішення від 13 листопада 2013 року № .

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Джонсон" та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 10.02.2015 року.

.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.