Справа № 569/1098/15-а
Суддя: Музичук Н.Ю. Н. Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/1098/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi суддi Музичук Н.Ю.

при секретарі Довбенко Г.В.,

за участю представника позивача Негрей А.С.,

відповідача ОСОБА_3

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне

спpаву за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України,

В С Т А Н О В И В :

26 Січня 2015 року до Рівненського міського суду надійшов адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення за межі України.

Заперечень відповідача на позовну заяву суду не надано.

Представник Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області Негрей А.С. в судовому засіданні позов підтримала і просить суд примусово видворити громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_3 за межі України.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до нього визнав повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області є обґрунтованими та доведеними, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_3 прибув на територію України через КПП «Конотоп» 23 грудня 2013 року з метою торгівлі на базарах України. Перебуває в Україні по внутрішньому паспортному документу громадянина Республіки Узбекистан НОМЕР_1, виданому 23 серпня 2013 року в Республіці Узбекистан.

Термін перебування ОСОБА_3 на території України закінчився 22 березня 2013 року і з цього часу іноземець вважається таким, який знаходиться в державі України на нелегальному положенні, родичів чи знайомих в Україні не має. В грудні 2014 року він прибув і з м. Києва в м. Рівне, де займався торгівельною діяльністю.

08 Грудня 2014 року ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП за порушення правил перебування на території України, за наслідками розгляду якого на нього накладений штраф в розмірі 510 грн. та попереджено про необхідність залишити територію України в добровільному порядку. Штраф сплачений відповідачем.

10 Грудня 2014 року, у відповідності до вимог ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відносно ОСОБА_3 Управлінням Державної міграційної служби України в Рівненській області прийнято рішення про примусове повернення його за межі території України та зобов'язано його покинути територію України в термін до 08.01.2015 року. 10.01.2015 Року ОСОБА_3 під особистий підпис було повідомлено про прийняте рішення та роз'яснено, що у разі невиконання рішення про примусове повернення, його буде видворено за межі України у примусовому порядку. Прийняті рішення іноземцем не оскаржені і на даний час є чинними.

Однак, 22 січня 2015 року, на підставі повідомлення Рівненського МВ УМВСУ в Рівненській області та проведеної перевірки, позивачем встановлено, що ОСОБА_3 проживає в місті Рівне за різними адресами, приймаюча сторона і місце постійного проживання у іноземця відсутні, він офіційно не працює, існує за рахунок тимчасових заробітків. Територію України не покинув і в державі перебуває на нелегальному положенні. Невиконання рішення про примусове повернення мотивує відсутністю коштів. Законні джерела існування в Україні у іноземця відсутні, підстав для подальшого його перебування на території держави не має. Фактично він повторно ухилився від виїзду з території України.

Відповідно вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Судом не встановлено жодних обставин, які свідчили б про те, що виконання рішення про примусове видворення до держави належності буде становити для ОСОБА_3 реальну загрозу його життю, свободі або здоров'ю чи призведе до інших негативних наслідків, які згідно ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», є підставами для заборони щодо примусового повернення чи примусового видворення відповідача з території України в країну його походження.

Враховуючи, що після прийняття рішення територіальним підрозділом Державної міграційної служби України про примусове повернення ОСОБА_3, останній ухилився від виїзду з України, в добровільному порядку не покинув територію України до встановленого йому терміну, чим порушив законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства, притягався до відповідальності за порушення правил перебування в Україні, а також приймаючи до уваги відсутність заборон щодо примусового повернення чи примусового видворення або видачі чи передачі іноземця та особи без громадянства, передбачених ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд приходить до висновку, що позовні вимоги про видворення ОСОБА_3 за межі території України в примусовому порядку підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які відповідно до рішення суду підлягають примусовому видворенню за межі України, відшкодовують витрати, пов'язані з видворенням, в установленому законом порядку. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов'язаних із видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок державного бюджету.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.11,17,18,71,94,160,161,162,163,183-5,186 КАС України, суд, -

постановив :

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області задовольнити повністю.

Примусово видворити громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом п»яти днів з дня її проголошення.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо була подана апеляційна скарга судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Cуддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук