Справа № 27556/10
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2014 рокусправа № 2а-5528/10/0870

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної Л.П. (доповідач),

суддів: Проценко О.А. Дурасової Ю.В.

при секретарі - Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної інспекції України з контролю за цінами в особі Сектору в Запорізької області Державної інспекції України з контролю за цінами

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.09.2010 р.

у справі № 2а-5528/10/0870

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1

до відповідача Державної інспекції України з контролю за цінами в особі Сектору в Запорізької області Державної інспекції України з контролю за цінами

про визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області, в якому просив визнати незаконними дії Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області з призначення планової перевірки позивача з питань дотримання порядку формування та застосування цін на окремі види продовольчих товарів, відповідно до повідомлення № 01-15/2163 від 06.07.2010 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.09.2010 р. позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Визнано дії Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області з призначення планової перевірки позивача з питань дотримання порядку формування та застосування цін на окремі види продовольчих товарів, відповідно до повідомлення № 01-15/2163 від 06.07.2010 року, протиправними.

Постанову суду обґрунтовано Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Суд дійшов висновку, що Державною інспекцією з контролю за цінами в Запорізькій області не дотримано визначеного порядку, а саме посадові особи контролюючого органу прибули на перевірку лише 26.07.2010 року, тобто в термін, який не передбачений повідомленням щодо проведення перевірки. Також, Державною інспекцією з контролю за цінами в Запорізькій області не було надано належних доказів правомірності призначення проведення перевірки, контролюючим органом не було з'ясовано коло питань, що зумовили віднесення позивача до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Державна інспекція з контролю за цінами в Запорізькій області подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.09.2010 р. та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Державна інспекція з контролю за цінами в Запорізькій області вважає, що судом обставини справи з'ясовано не всебічно та неповно. Зазначає, що позивачу на підставі п. 3.1.1 Плану роботи на ІІІ квартал 2010 року та на виконання наказу про проведення планової перевірки від 01.07.2010 року № 173 від 08.07.2010 року було направлено повідомлення про проведення перевірки від 06.07.2010 року за вих. № 01-15/2163. Вищезазначене повідомлення було отримано позивачем 12.07.2010 року. Посадові особи контролюючого органу вийшли на здійснення планового заходу 26.07.2010 року, тобто позивача було повідомлено про проведення перевірки відповідно до вимог діючого законодавства, що підтверджується матеріалами перевірки, які долучено до матеріалів справи. Отже, позивач із свого боку не мав законних підстав для недопущення посадових осіб до здійснення перевірки.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що Указом Президента № 19 від 19.01.2012 року утворено Державну інспекцію з контролю за цінами, на яку було покладено функції з реалізації державної політики з контролю за цінами.

Верховною Радою України 21.06.2012 року було прийнято нову редакцію Закону України «Про ціни та ціноутворення», яка набрала чинності 03.08.2012 року.

У відповідності до ст. 16 вказаного Закону органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; центральний орган виконавчої влади з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 при визначенні процесуального правонаступника судам слід виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, та враховувати, що якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується, припинили свою діяльність, то в такому випадку суду необхідно залучити до участі у справі їх правонаступників. У випадку ж відсутності правонаступників суд залучає орган, до компетенції якого належить вирішення спірного питання.

З Указу Президента України від 30.03.2012 року № 236 «Питання реалізації державної політики з контролю за цінами», зі змінами, встановлено, що на Держцінінспекцію України з контролю за цінами покладено виконання функцій (повноважень) аналогічних тим, які здійснювала Державна інспекція з контролю за цінами в Запорізькій області, та яка ліквідована у встановленому Законом порядку. В областях України створено сектори Держцінінспекції України.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне здійснити процесуальну заміну відповідача - Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області, у зв'язку з чим відповідачем у справі визнати Державну інспекцію України з контролю за цінами в особі Сектору в Запорізькій області Державної інспекції України з контролю за цінами.

Представники сторін у судове засідання не прибули. Про час та місце судового розгляду сторони сповіщено належним чином.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007, № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, органів місцевого самоврядування, інших в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до ст. 7 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Наказом №173 від 01.07.2010 року Державної інспекцієї з контролю за цінами в Запорізькій області відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», та Плану роботи на ІІІ квартал 2010 року посадовим особам інспекції доручено провести планові перевірки, зокрема позивача з питань дотримання порядку формування та застосування цін на окремі види продовольчих товарів та мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.07.2010 року позивачем отримано повідомлення про проведення перевірки від 06.07.2010 року №01-15/2163, відповідно до якого перевірка повинна розпочатися з 19.07.2010 року та закінчитись 23.07.2010 року, тобто повідомлення вручено менше ніж за 10 днів.

З матеріалів справи також вбачається, що перевіряючими здійснено вихід для проведення перевірки лише 26.07.2010 року, тобто в термін, який не передбачений повідомленням про проведення перевірки. Повідомлення про проведення перевірки з 26.07.2010 року позивачу взагалі не направлялось.

Таким чином, дії щодо проведення перевірки було вчинено з порушенням норм ч. 4 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України суб'єкт владних повноважень при прийнятті рішення повинен діяти: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що Державна інспекція з контролю за цінами в Запорізькій області як компетентний орган, який уповноважений здійснювати державний контроль (нагляд) у сфері дотримання державної дисципліни цін, діяла всупереч вимог закону, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з викладеного, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу Державної інспекції України з контролю за цінами в особі Сектору в Запорізької області Державної інспекції України з контролю за цінами слід залишити без задоволення, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.09.2010 р. - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної інспекції України з контролю за цінами в особі Сектору в Запорізької області Державної інспекції України з контролю за цінами залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.09.2010 р. у справі № 2а-5528/10/0870 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова