Справа № 810/4693/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4693/14 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехавіаресурс" до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлення-рішення та вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецтехавіаресурс" звернулося до суду з позовом до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.10.2013 № та , скасування податкової вимоги № 1-11 від 13.01.2014.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.

Сторони до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовою особою Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області проведено камеральну перевірку податкової звітності позивача з податку на прибуток за 2012 рік.

За наслідками перевірки складено Акт від 28.10.2013 №1254/15-116/37868268 згідно висновків якого встановлено порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України, а саме - самостійно визначені грошові зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 11 635,00 грн. сплачені 23.07.2013, у той час як граничний термін сплати складав 31.03.2013, зобов'язання в розмірі 11 635,00 грн. сплачені 24.07.2013, у той час як граничний термін сплати - 02.05.2013, зобов'язання в розмірі 11 635,00 грн. сплачені 23.07.2013, у той час як граничний термін сплати - 02.05.2013, зобов'язання в розмірі 11 635,00 грн. сплачені 24.07.2013, у той час як граничний термін сплати - 30.05.2013, зобов'язання в розмірі 11 635,00 грн. сплачені 23.07.2013, у той час як граничний термін сплати - 31.03.2013.

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення рішення, якими визначено грошові зобов'язання за платежем: авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств від 29.10.2013: № на суму 6 919,00 грн. та № на суму 1 163,50 грн. Також на підставі ст. 126 ПК України винесено податкову вимогу форми "Ю" від 13.01.2014 № 1-11, згідно якої визначено податковий борг станом на 13.01.2014 на загальну суму 101 676,73, у тому числі основний платіж - 101 122,50 грн., штрафні (фінансові) санкції - 554, 23 грн.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс України, ПК України).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платники податку на прибуток підприємств, які починаючи з 2013 року подають річну податкову декларацію сплачують у січні - лютому 2013 року сплачують авансовий внесок з цього податку у розмірі 1/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності за дев'ять місяців 2012 року протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

За підсумками показників декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2012 року протягом січня - лютого 2013 року позивачем було нараховано та сплачено щомісячний авансовий внесок в розмірі 7 500 грн., тобто 1/9 нарахованої до сплати загальної суми податку на прибуток за 9 місяців 2012 року.

За підсумками 9 місяців 2012 року податок на прибуток позивача за звітний (податковий) період (рядок 11 + рядок 12 - рядок 13 ) становив 66 108 грн. (66108/9= 7 346 грн.).

З матеріалів справи слідує, що згідно з платіжними дорученнями і № 523 від 14.01.2013 і № 607 від 07.02.2013 позивачем сплачено податок на прибуток 14.01.2013 у сумі 7 500 грн. та 07.02.13 у сумі 7 500 грн.

З викладеного слідує, що позивач своєчасно сплатив самостійно визначені суми авансових внесків у січні - лютому 2013 року.

Відповідно до абз. 4 п. 57.1 ст. 57 ПК України платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний" звітний - податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Відповідно до річної декларації позивача з податку на прибуток підприємств від 04.02.2013 за звітній період 2012 року загальна сума нарахованого до сплати податку на прибуток за звітний рік становить 139 616, 00 грн., авансовий внесок (1/12 нарахованої до сплати загальної суми податку на прибуток за звітний), що підлягатиме сплаті у березні - грудні 2013 року та січні - лютому 2014 року становить 11 635,00 грн.

Податок на прибуток за звітний податковий період (2013 рік) становив 139 616,00 грн. (рядок 14 Декларації) (139 616/12=11 635 грн.)

Позивачем за березень - квітень здійснено переплату сум авансових внесків відповідно до платіжних доручень № 772 від 23.07.2013 та № 784 від 30.07.2013 всього на суму 23 000, 00 грн.

Проте, оскільки позивач за підсумками першого кварталу 2013 року не отримав оподаткованого прибутку, згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємств позивача за І квартал 2013 року від 24.07.2013 об'єкт оподаткування від усіх видів діяльності (рядок 07 Декларації) відсутній, а податок на прибуток за звітний податковий період (2013 рік) не нараховано.

Відповідно до річної податкової декларації з податку на прибуток позивача за звітний період (2013 рік) від 21.01.2014 позивач мав від'ємний показник податку на прибуток, нарахований за результатами останнього календарного кварталу (звітного) податкового періоду (рядок 16 Декларації), а саме - 22 089,00 грн.

Згідно абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Абзацом 9 п. 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що у разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому-четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до контролюючого органу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, оскільки у ТОВ "Спецтехавіаресурс" за підсумками І кварталу 2013 року відсутній оподатковуваний прибуток, то відповідно до вимог абз. 9 п. 57.1 ст. 57 ПК України у ІІ - ІV кварталах 2013 року у позивача не виникло податкове зобов'язання щодо сплати авансових внесків з податку на прибуток.

Згідно абз. 11 та 12 п. 57.1 ст. 57 ПК України у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців.

Дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

Відповідно до п. 152.9 ст. 152 ПК України для цілей цього розділу використовуються такі податкові періоди: календарні квартал, півріччя, три квартали, рік. Базовим податковим (звітним) періодом для цілей цього розділу є календарний квартал або календарний рік у разі сплати щомісячних авансових внесків, у порядку, визначеному пунктом 57.1 статті 57 цього Кодексу;

Згідно п. 33.3 ст. 33 ПК України базовий податковий (звітний) період - період, за який платник податків зобов'язаний здійснювати розрахунки податків, подавати податкові декларації (звіти, розрахунки) та сплачувати до бюджету суми податків та зборів, крім випадків, передбачених цим Кодексом, коли контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податку.

Пунктами 46.1, 46.5 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною. Форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Авансові платежі з податку на прибуток є узгодженою сумою податкових зобов'язань з податку на прибуток 2013 року. Так, в рядку 34 податкової декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 28.09.2011 № 1213, зазначені суми авансових внесків, що підлягають сплаті у березні - грудні 2013 року. А отже, звітним податковим періодом за який сплачується податок, визначено 2013 рік.

Таким чином, авансові платежі з податку на прибуток, які сплачуються протягом звітного річного періоду, є складовою частиною податку на прибуток того звітного періоду, протягом якого вони сплачуються та який визначений для сплати в розрахунку щомісячних авансових платежів у складі річної декларації.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 109.2 ст. 109 ПК України вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Обов'язковою підставою настання відповідальності є вчинення протиправної дії, що призвела до невиконання або до неналежного виконання вимог встановлених податковим законодавством.

Одним із видів відповідальності за таке правопорушення є застосування штрафів, передбачених п. 113.3 ст. 113 ПК України, а відповідальність у вигляді штрафу за порушення сплати узгодженого авансового внеску встановлено в п. 126.1 ст.126 ПК України.

З викладеного слідує, що позивачем не порушено терміну сплати авансових внесків з податку на прибуток, оскільки відповідне податкове зобов'язання за ІІ - ІV квартали 2013 року не виникло, разом з тим, відповідачем не прийнято до уваги подання позивачем податкової декларації за І кв 2013 року із нульовим доходом з використанням свого права передбаченого абз. 9 п. 57.1 ст.57 ПК України.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення від 29.10.2013 № та , податкова вимога від 13.01.2014 № 1-11 є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.