Справа № 820/594/15
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 лютого 2015 р. № 820/594/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Таранової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського обліково-економічного технікуму-інтернату ім. Ф.Г. Ананченко про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд про зобов'язання відповідача надати відповідь на його інформаційний запит від 14.01.2015 р. № 02-із/2015 про перелік продуктів харчування та їх ціну щодо закупівлі для потреб закладу на 2015 р. за бюджетні кошти.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що відмова у задоволенні його інформаційного запиту про надання публічної інформації № 02-із/2015 від 14.01.2015 р. є неправомірною, оскільки це суперечить приписам Закону України "Про доступ до публічної інформації", що стало причиною неправомірного обмеження його права на доступ до публічної інформації та потребує судового захисту.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю Кравцов А.А. проти позову заперечував, посилаючись на те, що ч. 3 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що на розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами, тобто, технікум є суб'єктом цього Закону з обмеженими обов'язками саме тому, що не є суб'єктом владних повноважень або особою, яка здійснює владні управлінські функції або делеговані повноваження, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши сторони, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Харківського обліково-економічного технікуму-інтернату ім. Ф.Г. Ананченко з інформаційним запитом № 02-із/2015 від 14.01.2015 р. про надання публічної інформації.

В даному запиті першим питанням було зокрема отримання інформації про, те які продукти харчування та за якою ціною за одиницю продукції закуповує відповідач протягом 2015 року за бюджетні кошти.

Листом № 10/1-14 від 15.01.2015 р. відповідач у задоволенні вище вказаного питання відмовив, з посиланням на те що вказане вище питання не відповідає вимогам пункту 2, частини 5, статті 19 Закону № 2939, а саме: не містить загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо.

Із зазначеним суд не погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не надав належних доказів правомірності відмови щодо вирішення інформаційного запиту позивача.

Так, доступ до публічної інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації", запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Стаття 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" серед суб'єктів відносин у сфері доступу до публічної інформації визначає і фізичних осіб, якою є позивач.

Суд зазначає, що предметом інформаційного запиту про отримання публічної інформації було отримання, інформації стосовно того, які продукти харчування та за якою ціною за одиницю продукції закуповував відповідач протягом 2015 року для потреб закладу за бюджетні кошти.

Так, відповідач є державною установою, яка фінансується з Державного бюджету.

Відповідно до ст. 22 БК України, Міністерство освіти і науки України є головним розпорядником бюджетних коштів, а відповідач - розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня.

Таким чином, відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, здійснює владні управлінські функції (обов'язки) по отриманню бюджетних асигнувань, взяттю бюджетних зобов'язань та здійсненню витрат бюджету.

Бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення, замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому (ст. 2 БК України).

З огляду на положення викладених норм чинного законодавства, відповідача уповноважено на взяття бюджетних зобов'язань, в тому числі у вигляді укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.

Укладання відповідачем договорів про закупівлю продуктів харчування є фактом взяття бюджетних зобов'язань у вигляді укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому. Ці дії відповідач реалізує лише завдяки своєму статусу розпорядника бюджетних коштів і відповідним владним повноваженням для цього, адже без них ніяка юридична особа не має прав розпоряджатися коштами бюджету.

Отже, надаючи відповідь на згаданий вище запит відповідач порушив вимоги ч. 5 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", де зазначено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умов отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

При цьому, суд також звертає увагу, що у своєму інформаційному запиті ОСОБА_1 просив надати інформацію стосовно того, які продукти харчування та за якою ціною за одиницю продукції закуповував відповідач протягом 2015 року для потреб закладу за бюджетні кошти, тобто в даному випадку малось на увазі саме про розпорядження бюджетними коштами, тому, що на продукти харчування, які відповідач придбав для потреб закладу, були витрачені бюджетні кошти, а ціна та обсяг продуктів харчування як раз і є ті складові витрачання бюджетних коштів.

А від так, суд не може погодитися, що відмова відповідача у вирішенні інформаційного запиту позивача є правомірною.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Харківський обліково-економічний технікум-інтернат ім. Ф.Г. Ананченко задовольнити інформаційний запит ОСОБА_1 за № 02-із/2015 від 14.01.2015 року в повному обсязі шляхом надання інформації щодо переліку продуктів харчування та за якою ціною за одиницю продукції проводилась їх закупівля для потреб закладу протягом 2015 року за бюджетні кошти.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 73,08 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 06.02.2015 року.

Суддя Самойлова В.В.