Справа № 2а/2570/1148/12
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Київ К/9991/70216/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської регіональної митниці на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.04.2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської регіональної митниці, Державної служби контролю за переміщенням культурних цінностей через державний кордон України про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Київської регіональної митниці, Державної служби контролю за переміщенням культурних цінностей через державний кордон України про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.04.2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено. Визнано незаконними дії співробітників Київської регіональної митниці щодо затримання та неповернення власнику ОСОБА_2 поштового відправлення RA140861451UA. Зобов'язано Київську регіональну митницю повернути відправнику ОСОБА_2 затримане поштове відправлення RA140861451UA згідно даних, вказаних на поштовому повідомленні.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2012 року апеляційну скаргу Київської регіональної митниці було залишено без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.04.2012 року - без змін.

У касаційній скарзі Київська регіональна митниця, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.04.2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2012 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_2 подано заперечення на касаційну скаргу, в яких він просить залишити касаційну скаргу Київської регіональної митниці без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Київської регіональної митниці задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 09.03.2012 року позивачем було здійснено поштове відправлення, дрібний пакунок № RA140861451UA з України до Іспанії, оформлене згідно встановлених норм діючого законодавства з складанням відповідної митної декларації, в якому знаходились три розповсюджені медалі СРСР, які були придбані в вільному продажі в антикварних магазинах України, а саме: «За взятие Будапешта», «За взятие Берлина», «За освобождение Праги».

22.03.2011 року ОСОБА_2 було направлено електронний запит до Державної служби контролю за переміщенням культурних цінностей через державний кордон України, щодо порядку вивезення орденів СРСР за межі України та порядок оформлення документів для їх вивезення.

Листом Державної служби контролю за переміщенням культурних цінностей через державний кордон від 24.03.2011 року № 28/99 ОСОБА_2 було повідомлено про те, що якщо у висновку експертизи вказано, що предмет культурного призначення «не є культурною цінністю», власнику такого предмета не потрібне Свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України. На цій підставі такий предмет не підпадає під дію Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» і може бути безперешкодно вивезений за територію України.

У зв'язку із отриманим листом від 24.03.2011 року № 28/99, позивачем проведено експертизи предметів поштового відправлення № RA140861451UA експертом Чернігівського обласного історичного музею імені В.В. Тарновського (вказаний музей згідно з Переліком державних установ, закладів культури, інших організацій, яким надається право проведення державної експертизи культурних цінностей, затвердженого наказом Міністерства культури і мистецтв України від 15.11.2002 року № 647, - має право на проведення даних експертиз.)

Висновком експерта від 20.07.2011 року 99/11 встановлено, що розглянуті у експертизі предмети не відносяться до виробів, що мають всі (або переважну більшість) складових, які входять до поняття «культурні цінності». Проте ці предмети є зразками нагородної системи СРСР. Крім того, для визначення культурно-історичної цінності зразків нагородної системи різних країн важливим є ступінь їх розповсюдження, дані про яких містяться у науково-фалеристичній літературі. Представлені на експертизу предмети є зразками масового загальнодержавного випуску. Вони не є рідкісними та унікальними. З цієї причини вони не можуть бути занесені до Державного реєстру національного культурного надбання.

11.03.2012 року Державним підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» подано на митний огляд міжнародне поштове відправлення за митною декларацією № RA140861451UA, що пересилалося позивачем до Іспанії. Згідно записів відправника в митній декларації вкладенням цього відправлення були: 3 відзнаки, 3 книжки та копії документів. За результатами контролю 21.03.2012 року вкладення даного міжнародного поштового відправлення представником Держслужби контролю за переміщенням культурних цінностей надано висновок з записом у накладній № RA140861451UA: «Не пропущено. 3 медалі; 2 посвідчення. Для вивезення (пересилання) необхідно оформити дозвільні документи». Запис завірений підписом мистецтвознавця-контролера та його робочою печаткою. З метою встановлення автентичності затриманих предметів зразки вкладень міжнародного поштового відправлення були направлені до Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи для проведення експертного дослідження на безоплатній основі.

Згідно отриманої відповіді, проведення експертного дослідження зазначених відзнак не є можливим у зв'язку з відсутністю фахівців в даній галузі. Таким чином, вказаний висновок представника Державної служби контролю за переміщенням культурних цінностей унеможливив подальше митне оформлення та пропуск за межі митної території України міжнародного поштового відправлення за митною декларацією № RA140861451UA, у зв'язку з чим вирішується питання проведення експертизи в Національному музеї історії України.

Відповідно до статті 98 Митного кодексу України, митні органи здійснюють контроль за переміщенням культурних цінностей через митний кордон України у взаємодії зі спеціально уповноваженим державним органом по контролю за переміщенням культурних цінностей через державний кордон України та спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства в порядку, встановленому законом.

Згідно із статтею 152 Митного кодексу України, міжнародні експрес-відправлення переміщуються через митний кордон України, в тому числі транзитом через територію України, після здійснення митного контролю і митного оформлення товарів, що знаходяться у цих відправленнях.

Пунктом 23 Порядку і умов здійснення митного контролю товарів та інших предметів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон у міжнародних поштових відправленнях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2002 року № 1948, не підлягають пропуску через митний кордон у відправленнях такі товари та інші предмети: заборонені до переміщення (пересилання) через митний кордон згідно із законодавством; відправлені з порушенням митних правил, нормативно-правових актів з питань надання послуг поштового зв'язку; щодо яких відсутні відповідні дозвільні документи у разі застосування нетарифних заходів регулювання зовнішньої торгівлі (ліцензування, сертифікація тощо); які підлягають іншим передбаченим законодавством видам контролю та за результатами такого контролю не можуть бути пропущені через митний кордон.

Відповідно до статті 96 Митного кодексу України, до переміщення через митний кордон України у міжнародних поштових відправленнях забороняються культурні цінності.

Разом з тим, як встановлено судами попередніх інстанцій, медаль СРСР «За взятие Будапешта», «За взятие Берлина», «За освобождение Праги» не відносять до культурних цінностей, що підтверджується висновками експертів Чернігівського обласного історичного музею імені В.В. Тарновського, якому згідно з Переліком державних установ, закладів культури, інших організацій, яким надається право проведення державної експертизи культурних цінностей, затвердженого наказом Міністерства культури і мистецтв України від 15.11.2002 року № 647, надано право на проведення даних експертиз, а відтак колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.

Таким чином, предмети, які знаходилися в поштовому відправленні (медаль СРСР ««За взятие Будапешта», «За взятие Берлина», «За освобождение Праги») не відносяться до культурних цінностей, тому правильними є висновки судів про протиправність дій відповідача щодо затримання та поштового відправлення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київської регіональної митниці - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.04.2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської регіональної митниці, Державної служби контролю за переміщенням культурних цінностей через державний кордон України про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз