Справа № 815/7262/14
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7262/14
УХВАЛА

06 лютого 2015 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вовченко О.А., розглянувши адміністративний позов державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до приватного підприємства "Гамма-Плюс" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до приватного підприємства "Гамма-Плюс" про стягнення податкового боргу у розмірі 40603, 33 грн.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, предметом даного спору є, зокрема, стягнення з відповідача податкового боргу по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки, який виник у нього на підставі податкового повідомлення-рішення від 24.09.2009 року № 000432360 на суму 39413,84 грн. (з урахуванням переплати у сумі 99,61 грн.).

Частиною 1 статті 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

В силу положень частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до роз'яснень Вищого адміністративного суду України, викладених у листі від 05.07.2011 №945/11/13-11, зміст суб'єктивного права особи, у тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Водночас неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності. Отже, приписи нового нормативно-правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно-правовими актами.

З огляду на викладене тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку.

З матеріалів справи вбачається, що 24 квітня 2009 року ДПІ у Приморському районі м. Одеси на підставі акту перевірки від 11.04.2009 року було винесено рішення № про застосування до відповідача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 39513 грн. 45 коп. З вказаним рішенням відповідача було ознайомлено 28 квітня 2009 року.

Загальний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи визначався частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України і становив один рік. Зазначений строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з наведеної норми Кодексу адміністративного судочинства України, строки звернення з адміністративним позовом та порядок їх обчислення можуть встановлюватися також іншими законами, в тому числі Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Згідно положень пп. 15.2.1 п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" несплачене в передбачений строк узгоджене податкове зобов'язання визнається податковим боргом платника податку, який може бути примусово стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

Відповідно до п.п.5.2.1 п. 5.2. ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Таким чином, строк звернення з позовом до адміністративного суду щодо стягнення боргу визначається на підставі норм статей 5 та 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" і становить 1095 днів. При цьому наслідки пропущення зазначеного строку регулюються статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

З матеріалів справи вбачається, що з рішенням від 24 квітня 2009 року № про застосування до відповідача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 39513 грн. 45 коп. відповідача було ознайомлено 28 квітня 2009 року.

При цьому, позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача боргу на підставі рішення № від 24.04.2009 року у сумі 39413, 84 грн. (з урахуванням переплати 99,61 грн.) лише 23.12.2014 року, тобто поза межами 1095 днів, передбачених Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Більш того, як встановлено судом, з позовною заявою про стягнення боргу на суму 39513,45 грн., що виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 24.09.2009 року № 000432360 по штрафним (фінансовим) санкціям, позивач звертався до суду ще 19 серпня 2010 року, що вбачається з бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» та ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.08.2010 року по справі № 2а-8215/10/1570 вказаний адміністративний позов залишено без розгляду на підставі ст. 99 КАС України.

Так, аналізуючи вимоги чинного законодавства, суд звертає увагу на те, що позивачем пропущено як річний термін для звернення до суду із позовом в частині позовних вимог, що передбачався ст.. 99 КАС України так і трирічний строк (1095 днів) на звернення з позовом до суду, який передбачався Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та який передбачений Податковим кодексом України.

При цьому, суд зазначає, що позивачем не надано до суду доказів оскарження відповідачем податкового повідомлення-рішення від 24.09.2009 року № 000432360 по штрафним (фінансовим) санкціям, на підставі якого заявлено вимогу про стягнення у розмірі 39513,45 грн.

Жодних заяв чи клопотань про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, як і будь-яких істотних та вагомих причин пропуску строку на звернення до суду, які непереборно перешкоджали позивачеві його зверненню або надавали б суду підстави обчислювати даний строк від іншої дати, як позовна заява та і додані до неї матеріали не містять.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначено правові наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Так, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (частина перша статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, враховуючи те, що позивачем пропущений строк звернення до суду та будь-яких ґрунтовних обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовними вимогами позивачем не надано та не наведено, що унеможливлює визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даними позовними вимогами та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, суд вважає необхідним роз'яснити позивачу, що згідно ч.3 ст.155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

В силу положень частини другої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Так, суд вважає за можливе, керуючись ч. 7 ст. 9 КАС України, залишити адміністративний позов без розгляду при розгляді справи в порядку скороченого провадження.

Керуючись ст.9, 99, 100, 160-165 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до приватного підприємства "Гамма-Плюс" в частині стягнення податкового боргу по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 24.09.2009 року № 000432360, на суму 39413,84 грн. (з урахуванням переплати у сумі 99,61 грн.) - залишити без розгляду.

Особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в п'ятиденний строк з дня оголошення та (або) отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя О.А. Вовченко