Справа № 755/8112/14-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 755/8112/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Виниченко Л.М. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання здійснити перерахунок і виплату щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду у якому просив визнати протиправною бездіяльність та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації та Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат в порядку та на умовах, визначених положеннями ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 1996 по 2013 роки включно, що дорівнює 85 розмірам мінімальних заробітних плат та в подальшому нараховувати і виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення у вказаному розмірі; а також визнати протиправною бездіяльність та зобов'язати відповідачів здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити йому одноразову компенсацію, як інваліду ІІІ групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у розмірі 30 мінімальних заробітних плат.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2014 року адміністративний позов залишено без розгляду в частині вимог за період з 1996 р. по 16.09.2013 р. в зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу в суд першої інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.199, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено, встановлений ст. 99 КАС України, строк звернення до суду, а також відсутні підстав вважати причини пропуску строку поважними.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з позицією Вищого адміністративного суду у постанові Пленуму від 16.03.2012 № 4 Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", під час вирішення питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду з позовами про нарахування та виплату пенсії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, судам необхідно керуватися нормами статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до приписів статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, позивач у своєму позові просить суд зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, що передбачений ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 1996 року.

Разом з тим, заяви про поновлення строків звернення до суду позивач не надав, будь-яких обґрунтувань стосовно причин пропуску процесуального строку у позовній заяві, як і в апеляційній скарзі, не зазначив.

Отже, враховуючи, що позивач до суду звернувся 17.03.2014 року, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції що з урахуванням строків звернення до суду з позовом, передбачених статтями 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, позовні вимоги, заявлені поза межами шестимісячного строку звернення до суду, а саме за період з 1996 р. по 16.09.2013 р., підлягають залишенню без розгляду.

Доводи апелянта з приводу того, що до вказаних правовідносин не застосовуються строки звернення до суду, встановлені ст. 99 КАС України, посилаючись на Віденську конвенцію про цивільну відповідальність за ядерну шкоду від 21 травня 1963 року, до якої Україна приєдналася згідно із Законом України «Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду» № 334/96-ВР від 12 липня 1996 року положеннями п. п. і) п. а) ч. 1 ст. VI якої встановлено, що строк позовної давності на відшкодування ядерної шкоди, спричиненої тілесному здоров'ю, складає тридцять років з дня ядерного інциденту, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки на відміну від положень Конвенції строки, визначені ст.99 КАС України є процесуальними.

Їх початок та перебіг пов'язується з моментом порушення прав та інтересів позивача..

Про порушення прав та інтересів щодо розміру здійснених виплат позивачу було відомо з дня отримання відповідних коштів. Однак, у визначений процесуальним законом строк він до суду не звернувся.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства та ту обставину, що позивач об'єктивно знав і повинен був знати розмір отримуваної ним соціальної допомоги як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, мав можливість звернутись до суду для вирішення питання у значно коротший проміжок часу, інформація щодо діючого законодавства є загальновідомою, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про залишення позовних вимог без розгляду.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, судове рішення постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.