Справа № 754/10776/14-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ч. 1 ст. 41 КАС в залі суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, третя особа: Відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання нечинним рішення та повернення незаконно утриманих коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, третя особа: Відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання нечинним рішення та повернення незаконно утриманих коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення відповідача є протиправним, суперечить чинному законодавству України, оскільки жодних зловживань і недобросовісності не було, його звернення до суду за захистом своїх прав, правильність яких підтверджена судовими рішеннями, не можуть вважатися зловживаннями або недобросовісністю. Ніяких недостовірних даних він (позивач) до органів Пенсійного фонду України не подавав. Відповідач, у свою чергу, виплачував пенсійні виплати у відповідному розмірі не внаслідок рахункової помилки, оскаржувані рішення від 23.05.2014 року і розпорядження від 26.05.2014 року винесені ним виключно в зв'язку з переведенням на інший вид пенсії згідно рішення суду. Як зазначає позивач, за будь-яких наявних обставин відповідач не мав законних підстав стягувати з нього цю переплату, адже зазначена ним підстава стягнення не передбачена законодавством, натомість, законом прямо заборонено здійснювати стягнення з пенсії за подібними підставами, а тому стягнуті відповідачем з його пенсії на виконання протиправних рішень кошти підлягають поверненню (виплаті) як такі, що стягнуті протиправно.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року задоволено вказаний позов. Визнано протиправним та нечинним рішення Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва згідно з протоколом від 23 травня 2014 року № 995 "Про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру, внаслідок зловживань з його сторони" по пенсійній справі і особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_2 про утримання з пенсії переплати по 20% від розміру місячної пенсії в сумі 38310,99 грн. Визнано протиправним та нечинним розпорядження начальника Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва від 26 травня 2014 року про утримання з ОСОБА_2 (пенсійна справа № НОМЕР_1) переплату пенсії в сумі 38310,99 грн. по 20% до повного погашення. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва повернути (виплатити) ОСОБА_2 фактично стягнуті кошти з його пенсії при такому фактичному їх утриманні з початку такого утримання за оскаржуваними рішення Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22.03.2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до УПФУ в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, було задоволено вимоги ОСОБА_2, за результатами розгляду яких суд вирішив визнати дії УПФУ в Деснянському районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_2 у переведенні на пенсію по інвалідності неправомірними, зобов'язано УПФУ в Деснянькому районі м. Києва перевести ОСОБА_2 на пенсію по інвалідності, зобов'язати УПФУ в Деснянському районі м. Києва здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату основної пенсії, встановленої ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведених виплат (а.с. 9).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2011 року вказану постанову суду залишено без змін (а.с. 10).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2013 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФУ в Деснянському районі м. Києва про визнання протиправною бездіяльність щодо невиконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 22.03.2011 року, визнав протиправною бездіяльність УПФУ в Деснянському районі м. Києва щодо невиконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 22.03.2011 року у справі № 2а-1526/2011 в частині переведення ОСОБА_2 на пенсію по інвалідності та зобов'язання УПФУ в Деснянському районі м. Києва здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату основної пенсії, встановленої ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з 11.02.2011 року з урахуванням проведених виплат; зобов'язано УПФУ в Деснянському районі м. Києва виконати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 22.03.2014 року в частині переведення ОСОБА_2 на пенсію по інвалідності; зобов'язано УПФУ в Деснянському районі м. Києва виконати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 22.03.2011 року в частині перерахунку та виплати ОСОБА_2 основної пенсії, встановленої ст. 54 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з 11.02.2011 року з урахуванням проведених виплат (а.с. 11-12).

На виконання вказаної постанови Київського апеляційного адміністративного суду, Деснянським районним судом м. Києва 27.11.2013 року було видано виконавчі листи, на підставі яких 13.12.2013 року було відкрито виконавче провадження (а.с. 13-16).

26.02.2014 року листом № 4821/10/Л-284, Л-284/1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивача було повідомлено, що за результатами перевірки пенсійної справи встановлено, що з 23.07.2011 року районним управлінням змінено вид пенсійного забезпечення на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки даний розмір пенсії є більший (а.с. 70-71). Також зазначено про те, що при виконанні рішення суду суттєво зменшується розмір пенсійної виплати (а.с. 17).

Судом першої інстанції було встановлено, що в зв'язку з виконанням вказаних постанов судів, відбулось зменшення розміру пенсії позивача, в зв'язку з чим листами № 813, № 977 Управління з координації та контролю за виплатою пенсії звернулось до УПФУ в Деснянському районі м. Києва про вирішення питання щодо відрахування переплати пенсії в сумі 38310,99 грн. за період з 23.07.2011 року по 30.04.2014 року у ОСОБА_2 (а.с. 106, 107).

16.04.2014 року позивач звернувся до УПФУ в Деснянському районі в м. Києві з заявою про переведення його на пенсію за віком, оскільки за матеріалами справи при переводі на інвалідність пенсія значно зменшилась (а.с. 101).

26.05.2014 року УПФУ в Деснянському районі м. Києва було прийнято розпорядження про утримання переплати пенсії ОСОБА_2 в сумі 38310,99 грн. по 20 % до повного погашення (а.с. 105).

Листом № 2412/06-1 від 05.06.2014 року відповідач повідомив позивача про те, що у зв'язку з переведенням на інший вид пенсії згідно рішення суду утворилась переплата пенсії в розмірі 38717,45 грн. за період з 23.07.2011 року по 30.04.2014 року. Переплата буде утримана по 10 % від розміру пенсії до повного погашення (а.с. 21).

Згідно довідки № 1486 від 07.10.2014 року, виданої УПФУ в Деснянському районі м. Києва, розмір пенсії позивача після відпрацювання рішення суду зменшився, в зв'язку з чим утворилась переплата, яка за період з 23.07.2011 року по 30.04.2014 року становить 38310,99 грн. Станом на 07.10.2014 року залишок переплати становить 34222,07 грн. За період з 01.07.2014 року по 31.10.2014 року утримано з пенсії 4088,92 грн. (а.с. 108).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Пункт 1 частини 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України визначає, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

З огляду на те, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме: через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.

Оскільки нарахування пенсійних виплат до здійснення перерахунку відбулось не з вини пенсіонера, факт підроблення документів або надання органу Пенсійного фонду неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії, судом не встановлено, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правові підстави для стягнення з позивача переплати пенсії відсутні.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.