Справа № 341/3345/13а, 2а-341/19/14
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року Справа № 876/3570/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду в Галицькому районі Івано-Франківської області на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду в Галицькому районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

20 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду в Галицькому районі Івано-Франківської області (далі - УПФ України в Галицькому районі) та зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання з 03 червня 2013 року з розрахунку 90 % від заробітної плати голови Галицького районного суду Івано-Франківської області без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27 січня 2014 року у справі № 341/3345/13-а позов було задоволено.

У поданій апеляційній скарзі УПФ України в Галицькому районі просить вказану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що законодавчими нормами не передбачено проведення перерахунків довічного грошового утримання суддям у відставці, крім суддів Конституційного Суду України.

Крім того, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1 порядок подання документів і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду не передбачає можливості проведення перерахунку щомісячного грошового утримання суддям у відставці, в тому числі, у разі зміни грошового утримання працюючим суддям за відповідною посадою.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що аналіз положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дає підстави для висновку, що в усіх випадках розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці залежить від розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді. При цьому законодавець не обмежує розмір довічного грошового утримання судді у відставці розміром грошового утримання працюючого судді, діючим на дату призначення судді у відставці грошового довічного утримання.

Положення ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинні бути застосовані до даних правовідносин, до права позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання у процентному відношенні до грошового утримання суддів апеляційного суду, працюючих на відповідних посадах, тобто на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у випадку зміни розміру грошового утримання діючих суддів апеляційного суду.

Суд дійшов висновку, що після прийняття Конституційним судом України рішення № 3-1/2013 від 03.06.2013 року виплата суддям у відставці пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) повинна здійснюватись із здійсненням індексації, із застосуванням положень ч. 2, 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-VI, яка кореспондується зі ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», проведенням інших перерахунків, передбачених законом.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянтів, викладеним у апеляційних скаргах, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював з квітня 1976 року на посаді судді та в подальшому головою Галицького районного суду Івано-Франківської області. На обліку в УПФ України в Галицькому районі позивач перебуває з 2001 року та йому виплачується щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Позивач звернувся до УПФ України в Галицькому районі із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, проте листом від 27 листопада 2013 року № 184/Г-15 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VІ) такий передбачено лише для суддів Конституційного Суду України (а.с. 7).

Згідно з частиною першою статті 138 Закону № 2453-VІ (у редакції чинній до 03.06.2013 року), судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу» або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання.

В силу приписів частини першої статті 37 і статті 37-1 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до частини третьої статті 138 Закону № 2453-VІ (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VI) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Частиною четвертою статті 138 Закону № 2453-VІ передбачено, що у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Відтак, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і розмір пенсії колишнього державного службовця, залежать від суми грошового утримання діючого судді (заробітної плати працюючого на відповідній посаді державного службовця), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та виходячи з принципу єдності статусу суддів, у разі підвищення розміру грошового утримання діючого судді має здійснюватись перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання передбачений на рівні підзаконного нормативно-правового регулювання. Зокрема, пунктами 3 і 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, пунктами 2.1 і 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 № 5-5), серед основних завдань і функцій Пенсійного фонду України та його органів на місцях є призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати.

Також додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначаються відомості про заробітну плату судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Разом з тим, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, частину 3 і 5 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладено в новій редакції, згідно з якою щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді (частина 3 статті 138 Закону). Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (частина 5 статті 138 Закону).

Таким чином, у період до 03 червня 2013 року щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Слід зазначити, що положення частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013.

Відповідно до статті 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки з 03 червня 2013 року правове регулювання спірних правовідносин здійснювалося відповідно до частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції до змін внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI, то апеляційний суд приходить до переконання, що з цього часу довічне грошове утримання позивача, як судді у відставці, повинно виплачуватись у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді та не обмежується граничним розміром.

Разом із тим, при вирішенні адміністративного позову ОСОБА_1 судом першої інстанції безпідставно не враховано, що згідно із ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

Враховуючи зазначене та приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню починаючи з 20 червня 2013 року, а його позовну заяву у частині вимог за період з 03 червня 2013 до 19 червня 2013 року слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 203, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду в Галицькому районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27 січня 2014 року у справі № 341/3345/13-а у частині задоволення позову ОСОБА_1 за період з 03 червня 2013 року до 19 червня 2013 року скасувати і залишити його позовну заяву у цій частині без розгляду.

У решті постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук