Справа № 826/7204/14
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7204/14 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Старової Н.Е.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.,

при секретарі: Молодець К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва по справі за адміністративним позовом Національного інституту раку до Управління Державної казначейської служби України у Голосіївському районі м. Києва про визнання дій незаконними,-

В С Т А Н О В И В:

Національний інститут раку звернувся до суду з позовом до управління Державної казначейської служби України у Голосіївському районі м. Києва про визнання дій щодо непроведення платежів по платіжним дорученням №2734 та №2735 від 12.12.2013 року незаконними.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2014 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, в зв'язку з відсутнісю юридичного відділу в УДКС в Голосіївському районі м. Києва, Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Представник позивача заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, оскаржуване рішення просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб що з'явилися до судового засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та управлінням Державної казначейської служби України у Голосіївському районі м. Києва було укладено договір №31 від 03.01.2013 року на здійснення розрахунково-касового обслуговування (а.с.33-37).

Між Національним інститутом раку та ТОВ «Медінжиніринг» було укладено договір №344 від 05.12.2012 року про закупівлю товарів за державні кошти (а.с.8-13).

На виконання зазначеного договору відповідно до видаткової накладної №РН-0000006 (а.с.14) та рахунку-фактури №СФ-0000009 (а.с.15) від 27.12.2012 року ТОВ «Медінжиніринг» було поставлено позивачу товар на загальну суму 1 149 000,00 грн.

Відповідно до листа №962кн від 29.10.2013 року у позивача станом на 01.10.2013 року обліковувалась прострочена кредиторська заборгованість в сумі 1 149 000,00 грн. за товар поставлений за договором №344 від 05.12.2012 року.

07.11.2013 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №874-р «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству охорони здоров'я на 2013 рік», яким відповідно до ч.8 ст.23 БК України, здійснено перерозподіл видатків, шляхом встановлення обсягу видатків розвитку за програмою 2301170 «Діагностика і лікування захворювань із впровадженням експериментальних та нових медичних технологій у закладах охорони здоров'я науково-дослідних установ та вищих навчальних медичних закладах Міністерства охорони здоров'я України» в сумі 1149 тис. грн.

В зв'язку з наявною заборгованістю, 12.12.2013 року позивачем було оформлено та подано платіжні документи для проведення оплати на користь ТОВ «Медінжиніринг» в розмірі 1 149 000,00 грн., а саме платіжні доручення: №2733 на суму 398 800,00 грн., №2734 на суму 350 200,00 грн., №2735 на суму 400 000,00 грн.

Управлінням ДКС України у Голосіївському районі м. Києва було проведено платіж за платіжним дорученням №2733 на суму 398 800,00 грн., а платежі за дорученнями №2734 та №2735 не проведено.

Пунктом 11.1 розділу ХІ Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1407 від 24.12.2012 серед іншого встановлено, що органи Казначейства здійснюють розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів шляхом проведення платежів з рахунків розпорядників бюджетних коштів та рахунків одержувачів бюджетних коштів, відкритих в органах Казначейства.

З метою забезпечення контролю за цільовим спрямуванням бюджетних коштів органи Казначейства в частині виконання державного бюджету за видатками здійснюють: попередній контроль - на етапі реєстрації бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів; поточний контроль - у процесі оплати рахунків розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів.

Згідно з п.11.3 розділу ХІ зазначеного Порядку органи Казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень за дорученнями розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобов'язання та бюджетного фінансового зобов'язання у межах залишків на рахунках для обліку відкритих асигнувань.

Пунктом 11.7 розділу ХІ зазначеного Порядку встановлено, що подані розпорядниками бюджетних коштів та одержувачами бюджетних коштів платіжні доручення перевіряються органами Казначейства щодо наявності всіх необхідних реквізитів, відповідності підписів відповідальних посадових осіб і відбитка печатки установи зразкам. Також передбачено, що після проведення платежу на платіжних дорученнях, за якими проведено оплату, ставиться відмітка у вигляді відбитка штампа казначея «Оплачено».

Пунктом 11.8 розділу ХІ Порядку, передбачено випадки неприйняття до виконання платіжних доручень.

Пунктом 11.12 розділу ХІ зазначеного Порядку встановлено, що органи Казначейства при здійсненні розрахунково-касового обслуговування розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів шляхом проведення платежів з їх рахунків надають розпоряднику бюджетних коштів та одержувачу бюджетних коштів виписки з рахунка про здійснені операції за результатами попереднього операційного дня з відміткою у вигляді відбитка штампа казначея «Оплачено».

Органи Казначейства здійснюючи розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів, мають право не прийняти до виконання платіжне доручення у випадках передбачених пунктом 11.8 розділу ХІ Порядку, при цьому платіжне доручення, не прийняте до виконання, не пізніше наступного робочого дня повертається без виконання органами Казначейства розпорядникам бюджетних коштів (одержувачам бюджетних коштів), від яких воно надійшло.

Проте зазначеної вимоги відповідачем виконано не було, натомість, останнім на реєстрі проставлено відбиток «Оплачено»(а.с.16), водночас проведено платіж лише за одним платіжним дорученням №2733 від 12.12.2013, що підтверджується копією відповідного доручення, яке міститься в матеріалах справи (а.с.17).

Важливо те, що позивач мав необхідну суму для проведення платежів за вказаними платіжними дорученнями, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з рахунку з урахуванням КЕКВ рахунку №0423 за 26.12.2013 року.

Суд першої інстанції вірно вказує, що віповідачем не надано доказів існування підстав для неприйняття до виконання платіжних доручень, та не надано доказів на підтвердження факту повернення зазначених платіжних доручень без виконання позивачу. Не зроблено цього і під час апеляційного розгляду справи.

Враховуючи все вищевикладене, факти непроведення оплати за всіма платіжними дорученнями, відсутності підстав для неприйняття вказаних платіжних доручень, та неповернення їх позивачу у встановленому порядку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відтак, суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, не знаходить достатніх та обгрунтованих підстав для задоволення вимог апелянта.

Згідно ч.2ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач всупереч зазначених вимог не довів відповідність своїх дій положенням закону та обставинам справи.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 25.07.2014 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.