Справа № 813/365/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року № 813/365/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Косів М.Б.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Сидор О.Б.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач безпідставно відмовляється зарахувати позивачеві до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в органах державної податкової служби з 10.03.1999 по 17.12.2001 та з 09.09.2004 по 18.07.2005.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області проти позову заперечив повністю з підстав викладених у письмовому запереченні, суть яких зводиться до того, що позивачу час роботи в державному органі за наслідками переходу на службу в органи внутрішніх справ не зараховано, оскільки законодавчими актами України передбачено зарахування деяких періодів роботи до вислуги років для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Абзацами 6,8,12,13,14, п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 визначено періоди роботи, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії працівникам органів внутрішніх справ. Встановлений вищезазначеною постановою перелік посад, час перебування на яких зараховується до вислуги років для призначення пенсії є вичерпним. Поширення цього порядку на осіб вільнонайманого складу, які займали посади не рівнозначні за умовами праці (складністю, інтенсивністю, ризиком), умовами служби на посадах рядового і начальницького складу не відповідатиме принципам соціальної справедливості. Просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

13.01.2015 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, де проходить службу, із заявою, у якій просив зарахувати йому до вислуги років для призначення пенсії строку роботи на посадах державного службовця в періоди з 10.03.1999 по 17.12.2001 та з 09.09.2004 по 18.07.2005.

21.01.2015 Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області направило відповідь позивачу, в якому зазначило, що стаж роботах на посада державного службовця у Державній податковій службі Львівської області не зараховано у зв»язку з тим, що законодавчими актами України передбачено зарахування деяких періодів роботи до вислуги років для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», зокрема п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 чітко визначено перелік посад, час перебування на яких зараховується до вислуги років для призначення пенсії, тому поширення цього порядку на осіб вільнонайманого складу, які займали посади нерівнозначні за умовами праці (складністю, інтенсивністю, ризиком), умовам служби на посадах рядового і начальницького складу не відповідатиме принципам соціальної справедливості.

Не погодившись з відмовою відповідача зарахувати йому до вислуги років для призначення пенсії строку роботи на посадах державного службовця, ОСОБА_1 вимушений був звернутися до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. При цьому у відповідності до ч.2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі долучених до матеріалів справи копій трудової книжки судом та довідок встановлений факт перебування позивача в органах Державної податкової служби з 10.03.1999 по 17.12.2001 на посаді старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу примусового стягнення податків та на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу стягнення податкової заборгованості; з 09.09.2004 по 18.07.2005 на посаді начальника відділу документальних перевірок фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб та на посаді заступника начальника-начальника управління оподаткування фізичних осіб; 11.03.2002 по 08.09.2004 проходив службу на офіцерських посадах управління податкової міліції Державної податкової адміністрації у Львівській області.

З 13.03.2006 по даний час ОСОБА_1 проходить службу на офіцерських посадах органів внутрішніх справ України.

За змістом частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» визначено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій (частина 2 статті 2 Закону України «Про державну службу»).

Законом України «Про державну податкову службу в Україні» № 509-XII передбачено, що органи державної податкової служби є органами державної виконавчої влади, вони виконують державні функції і посадові особи цих органів мають повноваження встановлені цим законом, до функції цих органів належить практичне виконання завдань і функцій держави, на посадових осіб цих органів покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень і на них покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Згідно абзаців 1-3 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв'язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 № 503-р до категорії посад державних службовців були включені посади працівників ДПА, які не мають спеціальних звань.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає згідно преамбули Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"від 09.04.1992р. N 2262-XII у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі -Закон N 2262-XII).

Згідно з п. "и"ст. 17 Закону N 2262-XII, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Державною податковою адміністрацією України та Державним департаментом України з питань виконання покарань.

Закріплений у ст. 8 КАС України принцип верховенства права полягає у тому, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Дослідивши долучені матеріали справи, суд дійшов висновку, що вказані положення Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області дотримані не були, що зумовило необхідність звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

Закріплений у ч. 1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий збір слід стягнути з Державного бюджету на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

Постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, яка виразилась у не включенні вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні стажу роботи в органах Державної податкової служби з 10.03.1999 по 17.12.2001 та з 09.09.2004 по 18.07.2005.

Зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні стаж роботи в органах Державної податкової служби з 10.03.1999 по 17.12.2001 та з 09.09.2004 по 18.07.2005.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три) грн 08 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський