Справа № 815/1275/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Київ К/800/2637/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Сороки М.О.,

розглянула у порядку письмового розгляду касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.04.2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, у якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо ненадання відповіді на звернення від 06 жовтня 2011 року № Д-439 та зобов'язати надати відповідь на звернення;

- визнати акт перевірки від 30 грудня 2011 року таким, що складений з порушенням ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553;

- визнати неправомірними дії відповідача при складанні акту перевірки від 30 грудня 2011 року;

- визнати відсутність висновку Інспекції ДАБК в Одеській області в листах та в акті перевірки щодо відповідності або не відповідності об'єкту містобудівної діяльності АДРЕСА_1;

- визнати відсутність висновку Інспекції ДАБК в Одеській області про відповідність чи не відповідність каналізаційних мереж та будівлі гаражу об'єкту містобудівної діяльності АДРЕСА_1 діючому законодавству таким, що не відповідає завданню, цілям та меті проведення перевірки об'єкту АДРЕСА_1;

- визнати неправомірними відомості, викладені в листах Інспекції ДАБК в Одеській області, щодо захисту виключно інтересів держави;

- зобов'язати Інспекцію ДАБК в Одеській області провести перевірку об'єкта містобудівної діяльності за адресою АДРЕСА_1 на предмет відповідності державним будівельним нормам каналізаційних мереж та будівлі гаражу, а також об'єкту № 58 в цілому, згідно листів позивача та заяви від 01 лютого 2013 року;

- встановити наявність або відсутність компетенції у Інспекції ДАБК в Одеській області для проведення державного архітектурно-будівельного контролю щодо створення, перепланування, реконструкції (дообладнання) об'єкту будівництва АДРЕСА_1 з дотриманням вимог, встановлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією;

- встановити наявність чи відсутність компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень (інспекції ДАБК в Одеській області) щодо перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням взагалі, та суб'єкта містобудівної діяльності по АДРЕСА_1;

- встановити наявність чи відсутність компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень (інспекції ДАБК в Одеській області) для перевірки суб'єкта містобудівної діяльності по АДРЕСА_1 на предмет відповідності всіх будівель (окремо будівлі гаражу) та каналізаційних мереж будівельним нормам, стандартам та правилам та будівельному законодавству;

- скасувати або визнати нечинним акт перевірки Інспекції ДАБК в Одеській області від 30 грудня 2011 року в частині відсутності відповіді на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 08 грудня 2011 року про відповідність каналізаційних мереж ділянки № 58 будівельним нормам та правилам;

- скасувати або визнати нечинним акт перевірки Інспекції ДАБК в Одеській області від 30 грудня 2011 року з підстав не дотримання процесуальних норм при перевірці каналізаційних мереж на ділянці № 58;

- скасувати або визнати нечинною відмову відповідача проводити перевірку об'єкту містобудівної діяльності по АДРЕСА_1, оскільки така перевірка не проведена;

- зобов'язати відповідача надати відповідь на запити щодо відповідності будівель АДРЕСА_1 та каналізації на ділянці № 58 будівельному законодавству;

- зобов'язати відповідача надати відповідь на запити щодо відповідності будівель № 58 протипожежним та санітарним нормам;

- зобов'язати відповідача надати відповідь на запити щодо відповідності відстаней будівлі гаражу та каналізаційних мереж ділянки № 58 до межі з суміжною земельною ділянкою № 56-а ДБН 360-92 (державним будівельним нормам);

- зобов'язати відповідача надати відповідь на запити та запитання в ухвалі Біляївського районного суду Одеської області від 08 грудня 2011 року щодо відповідності відстані каналізаційних мереж ділянки № 58 до межі з суміжною ділянкою № 56-а ДБН 360-92 (державним будівельним нормам);

- скасувати або визнати нечинною відмову відповідача надати позивачу відповідь на запити щодо законності розташування стовбурів винограду біля межі позивача;

- зобов'язати відповідача провести перевірку об'єкту містобудівної діяльності АДРЕСА_1 щодо його відповідності будівельному та житлово-комунальному законодавству;

- визнати неправомірними відсутність відповідей на 15 запитань позивача в інформаційному запиті;

- зобов'язати відповідача надати відповідь на 15 запитань позивача, що зазначені в інформаційному запиті від 19 лютого 2013 року;

- скасувати та визнати нечинною відповідь (відсутність відповіді) про законність чи не законність будівлі гаражу та каналізації на ділянці № 58.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2013 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2013 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо скасування або визнання нечинним акту перевірки Інспекції ДАБК в Одеській області від 30 грудня 2011 року в частині відсутності відповіді на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 08 грудня 2011 року про відповідність каналізаційних мереж ділянки № 58 будівельним нормам та правилам та зобов'язання відповідача надати відповідь на запитання в ухвалі Біляївського районного суду Одеської області від 08 грудня 2011 року щодо відповідності відстані каналізаційних мереж ділянки № 58 до межі з суміжною ділянкою № 56-а ДБН 360-92 (державним будівельним нормам) - скасовано, а провадження у справі в цій частині закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України. В іншій частині постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2013 року залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_2 отримав у спадщину житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_2.

Власником суміжного будинку за АДРЕСА_1 є ОСОБА_3

Позивач неодноразово звертався до Інспекції ДАБК в Одеській області з приводу порушення ОСОБА_3 норм будівельного законодавства.

Інспекцією ДАБК в Одеській області на адресу позивача надсилались відповідні відповіді на звернення.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до обґрунтованого висновку, що Інспекцією ДАБК в Одеській області виконано вимоги законодавства щодо надання відповідей на звернення позивача з приводу порушення його прав на належне користування майном власником суміжного будинку. При цьому відповідач вправі здійснювати заходи державного архітектурно-будівельного контролю виключно під час здійснення містобудівної діяльності суб'єктами містобудування.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Згідно з п. 1 названого Порядку він визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Відповідно до п.п. 2, 3 та 5 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що зі змісту наведених норм будівельного законодавства вбачається, що Інспекції ДАБК здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль шляхом проведення планових та позапланових перевірок виключно під час здійснення містобудівної діяльності суб'єктами містобудування.

Як встановлено, станом на момент виникнення спірних правовідносин за адресою: АДРЕСА_1 будівельні роботи не ведуться, а всі існуючі на цій земельній ділянці об'єкти та споруди були зведені до 1980 року.

Отже, у Інспекції ДАБК в Одеській області відсутні встановлені законом підстави для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за спорудами, розташованими за названою вище адресою, що виключає можливість задоволення вимог позивача у вказаній частині.

Позивачем також заявлено вимоги про зобов'язання Інспекції ДАБК в Одеській області надати відповіді на запити ОСОБА_2, які пов'язанні з відповідністю суміжного будинку по АДРЕСА_1 вимогам будівельного законодавства.

Проте, Інспекцією ДАБК в Одеській області протягом 2012 - 2013 років надавались відповіді на всі звернення позивача.

Фактично, позивач не погоджується зі змістом відповідей, наданих Інспекцією ДАБК в Одеській області, щодо відсутності підстав для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за будівлями, зведеними на суміжній земельній ділянці до 1980 року.

Названі позовні вимоги ОСОБА_2 пов'язані з основною позовною вимогою про зобов'язання Інспекції ДАБК в Одеській області провести перевірку об'єкта містобудівної діяльності за адресою АДРЕСА_1 на предмет його відповідності (в тому числі каналізаційних мереж та будівлі гаражу) державним будівельним нормам, у задоволенні якої було обґрунтовано відмовлено.

Отже, висновок суду першої інстанції, який підтримав суд апеляційної інстанції, про відмову позивачу у задоволенні вимог про зобов'язання відповідача надати відповіді на запити ОСОБА_2, які пов'язанні з відповідністю суміжного будинку по АДРЕСА_1 вимогам будівельного законодавства, також є правильним.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення наявності або відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень - Інспекції ДАБК в Одеській області слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Зі змісту наведених положень КАС України вбачається, що фізична особа у спорі із суб'єктом владних повноважень може заявляти вимоги щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, а також з питань прийняття, проходження або звільнення з публічної служби. Вимоги щодо наявності або відсутності компетенції у конкретного суб'єкта владних повноважень можуть бути заявлені лише у спорі між суб'єктами владних повноважень.

Таким чином, звернувшись до окружного адміністративного суду із позовними вимогами про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень - Інспекції ДАБК в Одеській області, ОСОБА_2 обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, що виключає можливість задоволення вимог позивача в цій частині.

Разом з цим, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо скасування або визнання нечинним акту перевірки Інспекції ДАБК в Одеській області від 30 грудня 2011 року в частині відсутності відповіді на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 08 грудня 2011 року про відповідність каналізаційних мереж ділянки № 58 будівельним нормам та правилам та зобов'язання відповідача надати відповідь на запитання в ухвалі Біляївського районного суду Одеської області від 08 грудня 2011 року щодо відповідності відстані каналізаційних мереж ділянки № 58 до межі з суміжною ділянкою № 56-а ДБН 360-92 (державним будівельним нормам) не підлягають розгляду в адміністративному суді.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вище позовні вимоги ОСОБА_2 безпосередньо пов'язанні з виконанням ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 08 грудня 2011 року, постановленої при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Августівської сільської ради та ОСОБА_3 про усунення перешкод в реалізації права власності.

Порядок вирішення процесуальних питань, пов'язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, визначено в Розділі VI Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 203 та п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі в частині заявлених позивачем вимог про скасування або визнання нечинним акта перевірки Інспекції ДАБК в Одеській області від 30 грудня 2011 року в частині відсутності відповіді на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 08 грудня 2011 року про відповідність каналізаційних мереж ділянки № 58 будівельним нормам та правилам та зобов'язання відповідача надати відповідь на запитання в ухвалі Біляївського районного суду Одеської області від 08 грудня 2011 року щодо відповідності відстані каналізаційних мереж ділянки № 58 до межі з суміжною ділянкою № 56-а ДБН 360-92 (державним будівельним нормам).

За таких обставин, рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими.

Касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.04.2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: