Справа № 804/1653/14
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2014 рокусправа № 804/1653/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - Конько О.С., дов. від 24.03.14 р.

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 р. у справі № 804/1653/14

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області

третя особа Чернігівська обласна спілка споживчих товариств

про визнання протиправною (нечинною) та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2014 р. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області , за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Чернігівська обласна спілка споживчих товариств, в якому просило:

- визнати протиправною (нечинною) та скасувати постанову Інспекції ДАБК у Чернігівській області № 101/2196 від 24.12.2013 р. «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» в розмірі 109 620 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність Інспекції ДАБК у Чернігівській області, яка полягає у не закритті провадження у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно саме ПАТ КБ «Приватбанк», який не є суб'єктом правопорушення; неповідомленні ПАТ КБ «Приватбанк» про час, місце та дату розгляду адміністративної справи; не з'ясуванні чи винний саме ПАТ КБ «Приватбанк» у вчиненні адміністративного правопорушення, за ознаками абз.4 п.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»; не проставленні у першому примірнику постанови № 101/2196 від 24.12.2013 р., що надсилався на адресу позивача - відмітки про поштове відправлення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова є такою, що винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, оскільки позивач не є належним суб'єктом правопорушення в сфері містобудівної діяльності, передбаченого абз.4 п.6 ч.2 ст.2 Закону України "Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності"; зі змісту постанови не вбачається вини позивача, а отже відсутні елементи складу адміністративного правопорушення; відповідачем не доведено, що позивач здійснював перетворювання (реконструкцію) орендованого ним приміщення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2014р. закрито провадження в адміністративній справі № 804/1653/14 в частині заявлених позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не закритті провадження у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно саме ПАТ КБ «Приватбанк», який не є суб'єктом правопорушення; неповідомленні ПАТ КБ «Приватбанк» про час, місце та дату розгляду адміністративної справи; не з'ясуванні чи винний саме ПАТ КБ «Приватбанк» у вчиненні адміністративного правопорушення, за ознаками абз.4 п.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»; не проставленні у першому примірнику постанови № 101/2196 від 24.12.2013 р., що надсилався на адресу позивача - відмітки про поштове відправлення (а.с.138, 139).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2014р. у справі № 804/1653/14 задоволено позовні вимоги про визнання протиправною (нечинною) та скасування постанови ПАТ КБ «Приватбанк» № 101/2196 від 24.12.2013 р. «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» в розмірі 109620 грн.

Постанову суду мотивовано тим, що позивач не є суб'єктом містобудування, а отже не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про містобудування.

Не погодившись з постановою суду, Інспекція ДАБК у Чернігівській області подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2014р. у справі № 804/1653/14, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Скаржник вважає, що суд першої інстанції не врахував пояснень власника будівлі, згідно яких за час експлуатації будівлі позивачем, власником не здійснювалось жодних перебудов в будівлі, а отже незаконна реконструкція проведена саме позивачем і останнього правомірно притягнуто до відповідальності.

ПАТ КБ «Приватбанк» проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважаючи оскаржену постанову суду цілком обґрунтованою та правомірною, про що зазначено представником і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Представник відповідача, належно повідомленого про розгляд справи, до судового засідання не прибув.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників відповідача, виходячи з приписів ч.4 ст. 196 КАС України, не перешкоджає розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, будівля інженерно-виробничого корпусу з обчислювальним центром А-8, А-10, А1-3, А2-1, А3-2, А4-2, А5, А6-1, а; загальною площею 11177, 8 кв. м, розташована за адресою: м.Чернігів, пр.Перемоги, 139, належить на праві власності Чернігівській облспоживспілці згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.12.2003 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.12.2013 р. (а. с.21, 121).

05.09.2013 р. між Чернігівською облспоживспілкою (Орендодавець) та ПАТ КБ «Приватбанк» (Орендар) укладено договір оренди приміщень № 1, за умовами якого Орендодавець для здійснення господарської - банківської діяльності передав Орендарю у тимчасове користування за плату та на обумовлений строк приміщення загальною площею 94, 5 кв. м, що складається з п'яти кімнат №№ 150-109 і знаходяться на першому поверсі будівлі, розташованої за адресою: м.Чернігів, пр.Перемоги, 139 (а. с.13-20).

Працівниками Інспекції ДАБК у Чернігівській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудування діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ПАТ КБ «Приватбанк», а саме: реконструкцій орендованих приміщень в будівлі інженерно-виробничого корпусу з обчислювальним центром від відділення банку ПАТ КБ «Приватбанк» по пр.Перемоги, 139 у м.Чернігові, за результатами якої складено акт від 17.12.2013 р. № 1936 (а. с.9, 10).

Даною перевіркою встановлено, що Банком здійснюється експлуатація орендованих приміщень (згідно договору оренди приміщень № 1 від 03.09.2013 р.) в будівлі інженерно-виробничого корпусу з обчислювальним центром, які реконструйовані під відділення банку ПАТ КБ «Приватбанк», без прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, що є порушенням п.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (ІІІ категорія).

24.12.2013 р. Інспекцією на підставі акту перевірки винесено постанову № 101/2196 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яким за порушення п.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до Банку застосовано штраф у сумі 109 620 грн. у відповідності до абз.4 п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (а. с.11, 12).

Вказана постанова оскаржена ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом подання адміністративного позову до суду.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Інспекції ДАБК у Чернігівській області не підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.99 р. №687-XIV (в редакції, що діяла на момент проведення перевірки) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

З вищенаведеного вбачається, що на думку відповідача позивачем порушено п.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яке полягає у виконанні будівельних робіт за відсутності декларації про початок виконання будівельних робіт.

Так, згідно ч.8 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. № 3038-VI (в редакції, що діяла на момент проведення перевірки, далі - Закон № 3038) експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

У відповідності до абз.4 п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.94 р. № 208/94-ВР (в редакції, що діяла на момент проведення перевірки, далі - Закон № 208) суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону № 3038 замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

З приписів абз.4 п.6 ч.2 ст.2 Закону № 208 вбачається, що відповідальність у вигляді штрафу можлива у разі встановлення факту експлуатації або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, і лише, якщо така експлуатація або використання мало місце з боку певних осіб - суб'єктів містобудування, до яких за визначенням законодавця відносяться: замовники будівництва об'єктів або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

За приписами ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про те, що ПАТ КБ «Приватбанк» являється суб'єктом містобудування у розумінні ч.2 ст.2 Закону № 208.

Більш того, матеріали справи містять Акт від 24.12.1980 р. приймання в експлуатацію Державною приймальною комісією закінченого будівництвом (реконструкцією) об'єкта - будівлі інженерно-виробничого корпусу з обчислювальним центром облспоживспілки за адресою: м.Чернігів, пр.Перемоги, 139 (а. с.114-120).

При цьому, згідно письмових пояснень голови правління Чернігівської облспоживспілки, які містяться в матеріалах справи, протягом всього періоду експлуатації вказаного об'єкта завершеного будівництва, перебудова чи прибудова власником не здійснювалась.

І посилання скаржника на те, що такі пояснення третьої особи підтверджують той факт, що реконструкція проведена саме позивачем, колегія суддів вважає безпідставним, тобто таким, що недоведений належними доказами у розумінні ч.4 ст.70 КАС України.

Тим більш, що в абз.4 п.6 ч.2 ст.2 Закону № 208 не йде мова про реконструкцію об'єктів.

Отже, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України не доведено суду наявність порушення позивачем ч.8 ст.34 Закону № 3038 і підстав для застосування до останнього штрафних санкцій відповідно до абз.4 п.6 ч.2 ст.2 Закону № 208.

З цих підстав , колегія суддів вважає цілком обґрунтованим задоволення судом першої інстанції позовних вимог Банку про визнання протиправною і скасування постанови Інспекції № 101/2196 від 24.12.2013 р. «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» в розмірі 109 620 грн.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 р. у справі № 804/1653/14 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 р. у справі № 804/1653/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко