Справа № 641/9599/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 р.Справа № 641/9599/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.12.2014р. по справі № 641/9599/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 2 грудня 2014 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова щодо визначення розміру пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, починаючи з 30.04.2013 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у розмірі, передбаченому Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 - IV від 09.07.2003 року, починаючи з 30.04.2013 року, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. Скаржник зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, не вірно застосував до спірних правовідносин положення ч. 4 ст. 8Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноти та об'єктивності розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції на підставі п.1 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.12.2013 року по справі № 641/12067/13-а позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова були задоволені, та визнано неправомірними дії УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за віком, та зобов'язано УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова поновити їй виплату пенсії за віком з 30.04.2013 року (а.с. 2).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2014 року постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.12.2013 року залишено без змін (а.с.3-5).

Згідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з довідки про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії позивачу було нараховано пенсію у травні 2013 року у розмірі 1,50 грн., та за період з травня 2013 року по вересень 2014 року у розмірі 45 грн. щомісячно, а разом - 766,50 коп. (а.с. 18).

Згідно із ч. 1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні діє принци верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституції України (стаття 19 ч.1 Конституції України).

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 64 Конституції України встановлено вичерпний перелік випадків, при яких допускається обмеження прав і свобод людини а саме: в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватись окремі обмеження прав і свобод людини із зазначеннями строку дії цих обмежень та визначено ряд прав і свобод, які не можуть бути обмежені за жодних обставин.

Виходячи зі змісту ст. 22 та ст. 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень) лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Стаття 1 Протоколу №12 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає аналогічні положення недопущення дискримінації гарантованих законом прав, а саме здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статті, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або іншою ознакою.

У ч.3 ст.22 Конституції України проголошено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон) загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно до ч.3 статті 42 Закону, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановленого прожиткового мінімуму.

Стаття 43 Закону передбачає, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Також, згідно з розділом II Прикінцевих положень Закону України " Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - частиною 2 передбачено, що дія статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" поширюється на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до положень викладених у ст.ст. 28 та 42 Закону встановлено, що перерахунок (підвищення розміру) пенсії здійснюється органом Пенсійного фонду автоматично, не залежно від наявності заяви пенсіонера про перерахунок (підвищення) пенсії.

Разом з тим, відповідно до ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідач в даному випадку, поновлюючи позивачу виплату пенсії мав здійснити її перерахунок відповідно до норм Конституції України, які мають пряму дію.

Таким чином, враховуючи, що Комінтернівським районним судом м. Харкова було ухвалене рішення про поновлення виплату пенсії позивачу на підставах, визначених пенсійним законодавством, а саме з 30.04.2013 року, яке не виконувалося в повному обсязі з вини відповідача, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача щодо визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання здійснювати виплату пенсії за віком, з врахуванням страхового стажу, відповідно до вищевказаних вимог законодавства, починаючи з 30.04.2013 року, враховуючи виплачені суми, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди судове рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку н оскаржувалось..

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача про порушення судом першої інстанції під час розгляду справи вимог ч. 4 ст. 8Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та норм ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноти та об'єктивності розгляду справи висновків суду не спростовують, оскільки при розгляді справи суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 159 КАС України повно і всебічно, в межах заявлених вимог, з'ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку наявним у справі доказам, правильно вирішив питання щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, та вирішив справу на підставі норм матеріального права, які регулюють ці правовідносини.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.12.2014р. по справі № 641/9599/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І. Любчич Л.В.