Справа № 820/19966/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 р. № 820/19966/14

Харківський окружний адміністративний суд

головуючого судді - Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Кульчій А.М.

за участю:

представника позивача - Куценка Г.В.,

представника відповідача - Надобка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська рекламно-інформаційна система" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державна податкова інспекція у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська рекламно-інформаційна система" в якому просив суд стягнути з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих товариство з обмеженою відповідальністю "Міська рекламно-інформаційна система" (код 31343590) заборгованість у сумі 33849,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог заявник зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Міська рекламно-інформаційна система" перебуває на обліку як платник податків та зборів (обов'язкових платежів) в Державній податковій інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області. Відповідно до облікових даних Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області відповідач має узгоджені податкові зобов'язання по податкам та зборам на загальну 33849,66 грн., які у встановлений законодавством строк не сплачені. У зв'язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання у встановлені строки, позивачем направлено відповідачу податкову вимогу. Наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем свого податкового обов'язку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених законодавством України.

Представник відповідача в письмових запереченнях наданих до суду зазначив, що доводи викладені в адміністративному позові є такими, що не відповідають правовій дійсності а адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню. Зазначив, що ним було здійснено всі належні платежі з метою сплати податкових зобов'язань, шляхом направлення платіжного доручення №590 від 05.08.2014 року через банківську установу ПАТ "АКТАБАНК", проте проведені та виконані не були. У зв'язку з наведеним вважає, що ТОВ "Міська рекламно-інформаційна система" було виконано всі покладені на нього обов'язки по сплаті податкових зобов'язань.

Представник позивача в судове засідання з'явився, адміністративний позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ТОВ "Міська рекламно-інформаційна система" було подано до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області податкові декларації з податку на додану вартість № від 19.11.2014 року (термін сплати 30.11.2014р.), з єдиного податку з юридичних осіб № від 03.07.2014 року (термін сплати 19.08.2014р.), № від 20.10.2015 року (термін сплати 19.11.2014р.), в яких підприємством самостійно визначено податкові зобов'язання з податку на додану вартість та єдиного податку з юридичних осіб.

Як зазначає податковий орган, оскільки відповідачем суму самостійно визначених податкових зобов'язань з податку на додану вартість в повному обсязі у встановлені законодавством строки сплачено не було, податковим органом відповідачу було нараховано пеню у розмірі 690,18 грн.

Таким чином, загальна сума податкового боргу ТОВ "Міська рекламно-інформаційна система" за розрахунком податкового органу складає 33849,66 грн. з яких: 33159,48грн. - заборгованість з податку на додану вартість та 690,18 грн. - пеня.

В подальшому, 22.08.2014 року Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на адресу відповідача було направлено податкову вимогу № 2540-25 від 22.08.2014 року.

Перевіряючи правомірність позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, відповідно п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 129.6 ст. 129 ПК України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Пунктом 1.24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Положенням п. 22.4 ст. 22 названого Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку має виконувати платіжна система (п. 1.29 ст. 1 Закону № 2346-III). Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Згідно із ст.ст. 22.3, 22.4 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги-доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. При використанні розрахункового документа ініціювання переказу для платника вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах (п.п. 16.5.2 п. 16.2 ст. 16 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Таким чином, виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, зокрема з моментом прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Суд зазначає, що пунктом 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, передбачено, що Банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня".

Якщо дата складання розрахункового документа (реєстру) збігається з датою його виконання (списання банком коштів за цим документом), то реквізит "Дата надходження" може не заповнюватися.

Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту "Дата надходження", який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

Ініціювання переказу вважається завершеним з часу прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Суд зазначає, що згідно наявного у матеріалах справи розрахунку суми заборгованості, станом на час розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 33849,66 грн., з яких:

- 14552,09 грн. по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.11.2014 року; 1759,02 грн. по податковій декларації з єдиного податку юридичних осіб № від 03.07.2014 року; 16848,37 грн. по податковій декларації з єдиного податку юридичних осіб № від 20.10.2014 року; 690,18 пеня.

Матеріалами справи підтверджено, 05.08.2014 року позивачем до обслуговуючого банку ПАТ "АКТАБАНК" для сплати узгодженого грошового зобов'язання з єдиного податку з юридичних осіб за 2 квартал 2014 року було направлено платіжне доручення № 590 від 05.08.2014 року на суму 18631,09 грн.

У зв'язку з тим, що вказане платіжне доручення банком виконано не було, відповідачем було направлено на адресу податкового органу лист, в якому повідомлялось, що платіж щодо узгоджених грошових зобов'язань з єдиного податку з юридичних осіб за 2 квартал 2014 року здійснено не було з вини банківської установи (а.с. 46).

В подальшому 01.09.2015 року підприємством повторно було направлено до податкового органу заяву, в якій зазначалось, що несвоєчасне та не в повному обсязі перерахування єдиного податку було здійснено не з вини ТОВ "Міська Рекламно-Інформаційна Система", а з вини банківської установи, що підтверджується положеннями чинного законодавства та відповідними платіжними дорученнями (а.с. 48).

Також, матеріалами справи підтверджено, що позивачем до обслуговуючого банку - АТ "ОТП Банк" 28.11.2014 р. для сплати узгоджених грошових зобов'язань з податку на додану вартість за жовтень 2014 було направлено платіжне доручення №212 від 28.11.2014 року на суму 30811,00 грн.

Суд, дослідивши платіжні доручення № 590 від 05.08.2014 року на суму 18631,09 грн. (сплата єдиного податку з юридичних осіб за 2 квартал 2014 року) та №212 від 28.11.2014 року на суму 30811,00 грн. (сплата податку на додану вартість за жовтень 2014 року, які наявні у матеріалах справи, встановив, що на них наявна відмітка банку "одержано банком" та наявні ознаки того, що банком було прийнято дані платіжні доручення до виконання.

Враховуючи те, що платіжні доручення були одержані банком та прийняті до виконання, суд вважає, що позивачем не було допущено порушення щодо перерахування до бюджету податкових зобов'язань у строк, встановлений законом, та у сумах, самостійно узгоджених у відповідній податковій звітності.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в разі виконання банківською установою платіжного доручення № 590 від 05.08.2014 року на суму 18631,09 грн., за відповідачем станом на час подання податкової декларації № від 20.10.2014 року, в якій відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 16848,37 грн., рахувалася б переплата у розмірі 16872,07 грн., яка б у подальшому перекрила заборгованість підприємства за податковою декларацією № від 20.10.2014 року.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем виконані всі покладені на нього обов'язки по сплаті податкових зобов'язань, у випадку своєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання, виключає застосування до нього штрафних санкцій та нарахування пені на підставі ст.129 Податкового кодексу України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, при цьому частина 2 статті 71 Кодексу передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 86 цього Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи, що мотивація та докази, на які посилається позивач, не дають суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи відповідача, а встановлені у справі обставини не підтверджують позиції позивача покладену в основу заявлених вимог, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська рекламно-інформаційна система" про стягнення податкового боргу - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений 10.02.2015 року.