Справа № 826/952/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 лютого 2015 року 11:43 № 826/952/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., при секретарі судового засіданні Непомнящій О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр перекладів "Тріс"
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києва
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр перекладів «Тріс» (далі по тексту - позивач) звернулось до Державної податкової інспекції у Шевченківському у районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 04 лютого 2014 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/952/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 05 лютого 2014 року.

У судовому засіданні 05 лютого 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі направлення на перевірку № 22/26-59-22-01 від 16 січня 2014 року та наказу Державної податкової інспекції у Шевченківському у районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 15 січня 2014 року № 4/26-59-22-01, згідно підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 78.4 статті 78, пунктів 79.1, 79.2 статті 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Центр перекладів «Тріс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість за період з 01 серпня 2014 року по 30 вересня 2014 року по взаємовідносинах із ТОВ «Перітус Альянс» (), за результатом якої складено акт перевірки від 20 січня 2014 року № 168/26-59-22-01-18/31173039.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість за період з 01 серпня 2013 року по 30 вересня 2013 року на загальну суму 239753,00 грн. в тому числі за період: серпень 2013 року - 100872,00 грн., вересень 2013 року - 138881,00 грн.

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у Шевченківському у районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 04 лютого 2014 року № Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр перекладів «Тріс» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 359629,50 грн., в тому числі: за основним платежем - 239753,00 грн., з штрафними санкціями - 119876,50 грн.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковим повідомленням - рішенням та податковою вимогою й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Перітус Альянс».

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 20 січня 2014 року № 168/26-59-22-01-18/31173039.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Перітус Альянс», обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи свідчать, що 01 липня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр перекладів «Тріс» (Замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Перітус Альянс» (Виконавець) укладено Договір № 23/13 про надання послуг з письмового та усного синхронного та послідовного перекладу, за умовами якого Замовник замовляє та оплачує, а Виконавець за рахунок власних сил та засобів надає послуги з письмового та усного синхронного та послідовного перекладу з іноземної мови на російську/українську мову і оренди обладнання для синхронного перекладу.

Відповідно, сторонами укладено акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 818 від 30 серпня 2013 року, № 691 від 30 вересня 2013 року, № 692 від 30 вересня 2013 року, № 693 від 30 вересня 2013 року про надання ТОВ «Перітус Альянс» послуг з письмового перекладу на загальну суму 1438515,00 грн.

ТОВ «Перітус Альянс», в свою чергу, виписано на адресу ТОВ «Центр перекладів «Тріс» податкові накладні № 818 від 30 серпня 2013 року на суму 605230,00 грн., №№ 691, 692, 693 від 30 вересня 2013 року на загальну суму 833285,00 грн.

Оплата за надані послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджують відповідні копії платіжних доручень.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Як вбачається з обставин справи, позивач в податкових деклараціях з податку на додану вартість перевіряємий період в складі податкового кредиту відобразив суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Перітус Альянс», у зв'язку з придбанням послуг.

Суд звертає увагу, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальником/продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведенння реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит з податку на додану вартість виникає в результаті придбання товарів і послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання повинна бути реальною, тобто повинна мати місце об'єктивна зміна складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Обґрунтовуючи необхідність придбання послуг позивач зазначає, що основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр перекладів «Тріс» є надання послуг з перекладу.

Представником позивача зазначено, що у зв'язку великою завантаженістю спеціалістів на ТОВ «Центр перекладів «Тріс», позивач був змушений звернутись ТОВ «Перітус Альянс», з метою належного виконання своїх зобов'язань перед клієнтами.

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вищезазначених доводів, а саме отримання позивачем великої кількості замовлень на надання послуг з письмового та усного синхронного та послідовного перекладу.

Із вказаних вище документів суд не вбачає, що придбані у ТОВ «Перітус Альянс» послуги якимось чином пов'язані із взаємовідносинами позивача і Замовників (клієнтів).

При цьому, позивачем не надано до перевірки документів на підтвердження факту придбання послуг з метою та в цілях господарської діяльності.

Слід звернути увагу, що згідно актів про надані послуги, ТОВ «Перітус Альянс» надавались, наступні послуги: послуги з надання письмового перекладу англійська мова - українська мова, українська мова - англійська, німецька мова - українська мова, українська мова - німецька мова, французька - українська мова, українська мова - італійська мова.

Матеріали справи не містять доказів, які свідчили би про реальність вищезазначених послуг, про їх надання, адже матеріали справи не містять кінченого результату наданих послуг, наприклад примірника текстового документу, переклад якого було здійснено ТОВ «Перітус Альянс» на замовлення позивача.

Слід звернути увагу, що суду не надано належних пояснень щодо перекладу яких саме документів позивач звертався до ТОВ «Перітус Альянс». У судовому зсіданні представником позивача не пояснено яка природа документів, які перекладались ТОВ «ТОВ «Перітус Альянс».

Відповідно до частини 2 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2015 року витребувано перелік первинних документів на підтвердження господарських операцій по всьому ланцюгу постачання, проте докази на підтвердження використання у власній господарській діяльності придбаних послуг не надано.

При цьому, враховуючи навіть отримання вищезазначених послуг, не вбачається можливим встановити, яким чином послуги з письмового перекладу використовувались позивачем у власній господарській діяльності.

Наявні у матеріалах справи податкові накладні та акти надання послуг містять лише загальну назву - послуги з надання письмового перекладу (із зазначення відповідної мови з якої та на яку перекладається документ), без деталізації змісту та обсягу таких послуг; не містять інформації про посаду, прізвище та ініціали особи, яка їх підписала, або іншої інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операції та наявність у неї відповідних повноважень, а відтак в силу наведених вище правових норм такі документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ.

Під час перевірки встановлено,що загальна чисельність працюючих на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Центр перекладів «Тріс» складає 94 особи, при цьому, враховуючи основний вид діяльності позивача, більшість працюючих працівників здійснюють діяльність щодо перекладів. Таким чином не можливо встановити економічну доцільність щодо звернення позивача до ТОВ «Перітус Альянс».

Таким чином, позивачем не спростовано належними доказами доводи податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення вказаних господарських операцій, а відтак, з урахуванням вказаних обставин такі документи не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання послуг.

Позивачем не надано документального підтвердження тих обставин та відносин, які супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності підтверджують їх реальне виконання, а відтак, і не доведено того, що обумовлені правочином надані послуги надані саме цим контрагентом.

Разом з тим, судом не приймаються як обґрунтовані посилання відповідача на висновки акту ДПІ у Шевченківського районі м. Києві ГУ Міндоходів від 07 листопада 2013 року № 1757/26-59-22-01-18/38780059 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Перітус Альянс» () з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за період з 01 липня 2013 року по 30 вересня 2013 року» та посилання позивача на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2014 року у справі № 826/11671/14 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року у справі № 826/19396/13-а, якими визнано протиправними дії контролюючого органу щодо складання акту ДПІ у Шевченківського районі м. Києві ГУ Міндоходів від 07 листопада 2013 року № 1757/26-59-22-01-18/38780059 та досліджено господарські відносини між ТОВ «Перітус Альянс» та ТОВ «Сільвер Ком», оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого орган про порушення пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлень-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Центр перекладів «Тріс» не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Законом України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено у 2014 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня - на рівні 1218,00 грн.

Враховуючи розмір майнових вимог, позивачу, в даному випадку, за звернення до адміністративного суду із майновим позовом слід було сплатити 4872,00 грн.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн., а тому, враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та розмір сплаченого судового збору, решта суми судового збору у розмірі 4384,80 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр перекладів «Тріс» відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр перекладів «Тріс» () на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 4007, код класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 4384,80 грн. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник