Справа № 826/11306/14
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року по справі за позовом Дочірнього підприємства «Ярославь» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 14 березня 2014 року №, -

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Ярославь» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14 березня 2014 року № .

Постановою Окружного адміністративного суду від 05 листопада 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що ДП «Ярославь» було допущено порушення граничних строків сплати податкового зобов'язання, з огляду на що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є платником орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 25 067 кв. м. на 25 років за адресою: м. Київ, вулиця Новокостянтинівська, 8, на підставі Договору оренди від 26.03.2004 та рішення Київської міської ради від 30 січня 2003 року №245/405.

28 Лютого 2014 року працівником ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві була проведена камеральна перевірка своєчасності сплати земельного податку ДП «Ярославь» за січень 2013 року, за результатами якої складений Акт від 28.02.2014 № 148/15-03-12.

В ході проведення перевірки було встановлено порушення позивачем п. 57.1 ст. 57 ПК України, внаслідок несвоєчасності сплати земельного податку за січень 2013 року за декларацією від 02.02.2013 №.

14 Березня 2014 року ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі Акта перевірки від 28.02.2014 № 148/15-03-12 прийняла податкове повідомлення-рішення за № (форми «Ш»), яким на підставі ст. 126 ПК України до позивача за затримку на 1 календарний день сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 159086,05 грн. застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 10% від суми такого податкового боргу, що становить 15908,61 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновок відповідача про порушення позивачем п. 57.1 ст. 57 ПК України та, як наслідок, застосування на підставі ст. 126 ПК України до позивача за затримку на 1 календарний день сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 159086,05 грн. штрафних (фінансових) санкції у розмірі 10% від суми такого податкового боргу, що становить 15908,61 грн., є безпідставним та таким, що не відповідає чинному законодавству та дійсним обставинам справи.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з п.8.1 ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

У разі подання платником податків платіжного документа на перерахування суми узгодженого податкового зобов'язання у останній день терміну сплати після закінчення операційного часу роботи банку, перерахування коштів до бюджету відбудеться на наступний день.

Тобто, узгоджена сума податкового зобов'язання буде сплачена до бюджету з порушенням встановленого граничного терміну сплати податкових зобов'язань, а до платника податків має бути застосована відповідальність, передбачена ст.126 ПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, затримка сплати грошового зобов'язання у розмірі 159086,05 грн. на 1 календарний день сталась за земельним податком, задекларованим позивачем у декларації від 02.02.2013 № , граничним терміном сплати якого є 02.03.2013.

Однак кошти були сплачені позивачем та надійшли до Державного бюджету України тільки 04.03.2013. Підтвердженням цього факту є платіжне доручення № 501 від 01.03.2013 із печатками ПАТ «ВТБ Банк» про отримання та проведення даного доручення 04.03.2013, тобто із затримкою слати на 1 календарний день.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що при винесенні оскаржуваного податковогс повідомлення-рішення Державна податкової інспекція в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, ще передбачені Конституцією та законами України.

Стосовно посилань позивача на порушення податковим органом строків проведення перевірки, колегія суддів зазначає, що допущення процедурних порушень під час проведення перевірки не спростовує факту наявних порушень норм ПК України позивачем.

Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем оскаржується, виключно, правомірність податкового повідомлення-рішення від 14 березня 2014 року №. Дії Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві щодо проведення камеральної перевірки товариством не оскаржуються, а тому дані обставини не є предметом розгляду даної справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги повністю спростовують висновки суду першої інстанції.

В свою чергу, висновки, суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 2б2 КАС України, - підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.160, 167, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року скасувати.

Дочірньому підприємству «Ярославь» в задоволенні адміністративного позову до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 14 березня 2014 року № відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 03 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.