Справа № 2а/1770/
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ К/800/30685/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Головуючого судді: Мороза В.Ф.

Суддів: Логвиненка А.О.

Донця О.Є

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області про визнання дій незаконними,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась з позовом в якому просила: визнати дії Рівненської райдержадміністрації незаконними; зобов'язати Рівненську райдержадміністрацію провести перевірку технічної документації державного акту на землю ОСОБА_3 щодо її відповідності вимогам закону; зобов'язати Рівненську райдержадміністрацію провести перевірку дотримання вимог закону при будівництві самочинно збудованого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; притягнути винних осіб до відповідальності згідно чинного законодавства України.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення судів мотивовано тим, що до компетенції Рівненської РДА не належить проведення перевірки технічної документації державного акту на землю щодо відповідності вимогам Закону, за наявності правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку у позивача та ОСОБА_3, спір між ними підлягає вирішенню в судовому порядку, а, відтак, позивач обрала не належний спосіб захисту порушеного права.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 08 серпня 2012 року через порушення права користування земельною ділянкою ОСОБА_3, позивач звернулась до Рівненської РДА з вимогою провести перевірку технічної документації державного акту, виданого ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку та дотримання вимог Закону при будівництві будинку за адресою: АДРЕСА_1.

На вказане звернення ОСОБА_2 було надано відповідь від 17.08.2012 року №01-63/464, відповідно до якої спірна земельна ділянка надавалась ОСОБА_3 в користування на підставі рішення Обарівської сільради від 30.03.1999р. №75 та передана йому у власність рішенням Обарівської сільради від 28.12.2001р. №210. Також зазначено, що на спірну земельну ділянку в наявності правовстановлюючі документи у громадянки ОСОБА_2 та громадянина ОСОБА_3, а тому факт забудови земельної ділянки громадянином ОСОБА_3, кваліфікувати як самовільне зайняття земельної ділянки - неможливо. Також позивача проінформовано, що відповідно до пункту 2 статті 158 Земельного кодексу України спір між нею та ОСОБА_3 підлягає вирішенню в судовому порядку.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Враховуючи вищезазначене, та зазначений в ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» вичерпний перелік повноважень державних адміністрацій в галузі використання та охорони земель, природних ресурсів і охорони довкілля, до компетенції Рівненської РДА не належить проведення перевірки технічної документації державного акту на землю щодо відповідності вимогам Закону.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем не доведено в чому саме полягають незаконні дії керівництва райдержадміністрації та не наведено жодних підстав в обґрунтування позовних вимог.

Таким чином суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Відтак доводи касаційної інстанції не дають підстави вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без змін, якщо визнає, що суд не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а Рівненського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець