Справа № 265/4788/14-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Адамова Т.С.
Суддя-доповідач - Гімон М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року справа №265/4788/14-а

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Гімона М.М., суддів Василенко Л.А., Гайдара А.В., при секретарі судового засідання Томах О., за участю представника відповідача Майстренко Н.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2014 року по адміністративній справі № 265/4788/14-а за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано дії відповідача неправомірними та зобов'язано здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.ст. 49, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з вказаною постановою суду першої інстанції і подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

В апеляційній скарзі послався на те, що додаткова пенсія сплачується на законних підставах на підставі постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року. Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у справі відсутній спір, оскільки позивач із заявою про перерахунок його додаткової пенсії до відповідача не звертався і рішення про відмову в такому перерахунку не приймалось.

Представник відповідача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Позивач в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 3 категорії, що підтверджується посвідченням. Позивач знадиться на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та користується правами та пільгами встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як встановлено судом апеляційної інстанції та не заперечується апелянтом, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області додаткова пенсія позивачу виплачується у розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як учасник ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 3 категорії, має право на отримання додаткової пенсії у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір якої визначається з мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» по 02.08.2014 року.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржується.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Кожен рік Законом України «Про державний бюджет України» визначається розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року № 1622-VІІ, який набрав чинності 03 серпня 2014 року встановлено, що у 2014 році положення статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлені зовсім інші розміри основної державної та додаткової пенсії, передбачені ст. ст. 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, суд першої інстанції, задовольняючі позовні вимоги, обґрунтовано виходив з того, що позивач, як учасник ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 3 категорії, має право на отримання додаткової пенсії у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір якої визначається з мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» по 02.08.2014 року.

Щодо посилань відповідача на застосування у спірний період положень Постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року «Деякі питання соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи те, що Закон має вищу юридичну силу ніж Постанова КМУ, то застосуванню при вирішенні спірного питання підлягає Закон.

Посилання апелянта на те, що у справі відсутній спір, суд вважає недоречними, оскільки законодавством не передбачено обов'язку особи звертатися до відповідача із заявою у позасудовому порядку, тому відсутні перешкоди для звернення позивача безпосередньо до суду з позовом для захисту своїх прав, які він вважає порушеними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та задовольнив позов з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу, є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2014 року по адміністративній справі № 265/4788/14-а за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

У повному обсязі ухвала виготовлена 04 лютого 2015 року.

Колегія суддів М.М. Гімон

Л.А. Василенко

А.В. Гайдар