Справа № 813/2550/14
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року Справа № 5484/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Глушка І.В., Судової-Хомюк Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Перемишлянського районного управління юстиції на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05.05.2014 року у справі № 813/2550/14 за позовом Золочівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області до відділу державної виконавчої служби Перемишлянського районного управління юстиції про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2014 року Золочівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Львівській області звернулася в суд з позовом до відділу державної виконавчої служби Перемишлянського районного управління юстиції в якому просила визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Перемишлянського районного управління юстиції Жовнір Г.Й. щодо винесення постанови від 07.03.14 серії - ВП №42436322 про відмову у відкритті виконавчого провадження незаконними та зобов'язати відділ державної виконавчої служби Перемишлянського районного управління юстиції відкрити провадження, щодо примусового виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року у справі № 813/8359/13-а.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05.05.2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Перемишлянського районного управління юстиції від 07.03.2014р. ВП № 42436322 про відмову у відкритті виконавчого провадження. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції відділ державної виконавчої служби Перемишлянського районного управління юстиції подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05.05.2014 року у справі № 813/2550/14, прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що суд при прийнятті рішення керувався ч. 1 ст. 51 Цивільного кодексу яка передбачає, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, проте Податковим кодексом України встановлено особливий порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з платників податків у рахунок погашення податкового боргу,а саме: відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Із змісту наведеної законодавчої норми випливає, що Податковим кодексом України встановлено особливий порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з платника податків у рахунок погашення податкового боргу. Органами стягнення за такими рішеннями, які здійснюють процедуру їх примусового виконання, є контролюючі органи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року у справі № 813/8359/13-а задоволено позов Золочівської ОДПІ до ФОП ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу у розмірі 7 335, 91 грн. Дана постанова набрала законної сили.

05.02.2014 року Львівським окружним адміністративним судом по справі №813/8359/13-а видано виконавчий лист.

07.03.2014 року Золочівська ОДПІ звернулась до ВДВС Перемишлянського РУЮ із заявою про примусове виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року у справі № 813/83598/13-а на підставі виконавчого листа №813/8359/13-а, виданого 05.02.2014 року.

Постановою головного державного виконавця ВДВС Перемишлянського РУЮ Жовнір Г.Й. від 07.03.2014 року ВП № 42436322 відмовлено у відкритті виконавчого провадження з посиланням на лист Головного управління юстиції у Львівській області від 27.01.2014 року, згідно з яким, виконавчі документи про стягнення податкового боргу не підлягають виконанню органами державної виконавчої служби, так як ПК України встановлено особливий порядок виконання судових рішень даної категорії.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби визначені статтею 181 КАС України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання в добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону України № 2677-VI від 04.11.2010 року, який набрав чинності з 09.03.2011 року) та покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (далі - Закон № 2677-VI).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень статті 17 Закону № 2677-VI примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до статті 25 Закону № 2677-VI державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 Закону № 2677-VI, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пункту 8 частини 1 статті 26 Закону № 2677-VI, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Судом першої інстанції було встановлено, що державний виконавець, як на підставу відмови у відкритті виконавчого провадження, покликається на лист Головного управління юстиції у Львівській області від 27.01.2014 року, згідно з яким, виконавчі документи про стягнення податкового боргу не підлягають виконанню органами державної виконавчої служби так як ПК України встановлено особливий порядок виконання судових рішень даної категорії.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, про те, що вищенаведені підстави відмови у відкритті виконавчого провадження є помилковими.

Відповідно до п. 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Виняток із наведеного правила становить процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи. На відміну від загального правила, передбаченого пунктом 95.3 статті 95 ПК України, відповідно до пункту 87.11 статті 87 цього Кодексу орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до частини 1 статті 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Частина 1 статті 128 Господарського кодексу України передбачає, що громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

З аналізу вищезазначених норм судом встановлено, що фізична особа-підприємець не є юридичною особою, відтак положення пункту 95.3 статті 95 ПК України не можуть бути застосовані до порядку виконання рішення суду про стягнення податкового боргу з фізичних осіб-підприємців. У даному випадку йдеться про стягнення податкового боргу з фізичної особи-підприємця, тому виконання такого судового рішення повинно здійснюватися відповідно до вимог пункту 87.11 статті 87 ПК України, згідно з яким, стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Також судом першої інстанції вірно було зазначено, що виконавчий лист №813/8359/13-а відповідає вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", строк пред'явлення виконавчого листа до виконання не закінчився, виконавчий лист подано до компетентного органу державної виконавчої служби України та за належним місцем виконання рішення. За таких обставин у ВДВС Перемишлянського РУЮ відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №813/8359/13-а, виданого 05.12.2013 року.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.. 41, ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Перемишлянського районного управління юстиції залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05.05.2014 року у справі № 813/2550/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: І.В. Глушко

Н.М. Судова-Хомюк