Справа № 2а-316/10/0870
Суддя: Зайцев М.П.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

21 січня 2015 року м. Київ В/800/281/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Зайцева М.П.,

Суддів: Веденяпіна О.А.,

Карася О.В.,

Костенка М.І.,

Рибченка А.О.,

перевіривши заяву Державної податкової інспекції у Ленінському районі Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 10 грудня 2014 року

К/9991/44546/12

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач»

до Державної податкової інспекції у Ленінському районі Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про стягнення бюджетного відшкодування податку на додану вартість,

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у Ленінському районі Головного управління Міндоходів у Запорізькій області подала заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 10 грудня 2014 року К/9991/44546/12 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про стягнення бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Відповідно до статті 2391 Кодексу адміністративного судочинства України (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 07 липня 2010 року №2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів"), заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за змістом статей 2392 та 240 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряє відповідність заяви вимогам цього Кодексу та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Згідно з статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих

норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом;

3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171 1 цього Кодексу.

У заяві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 10 грудня 2014 року заявник посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

В обґрунтування своїх вимог заявник додає копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 02 вересня 2010 року К-15425/07, від 15 липня 2010 року К-11564/07, від 03 листопада 2010 року К-3200/08, в яких, на його думку, норми права застосовані інакше, ніж у даній справі.

У відповідності до пункту 4 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 2 "Про судову практику застосування статей 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України" подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Колегія суддів не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України, оскільки з доданої до заяви копії ухвали Вищого адміністративного суду України від 10 грудня 2014 року, про перегляд якої ставиться питання, та рішень Вищого адміністративного суду України, на які посилається заявник, не вбачається неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права при вирішенні спору у подібних правовідносинах. Правовідносини між сторонами у справах, за якими ухвалені вказані вище судові рішення, виникли з різних відмінних між собою обставин, яким надавалася правова оцінка, тобто такі правовідносини не є подібними, в яких ухвалено різні судові рішення з неоднаковим застосуванням норм матеріального права, що виключає підстави для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Зважаючи на викладене, підстав для допуску справи до провадження для перегляду судового рішення Верховним Судом України у даній адміністративній справі немає.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити Державній податковій інспекції у Ленінському районі Головного управління Міндоходів у Запорізькій області у допуску справи для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 10 грудня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді