Справа № 702/1294/14-а
Суддя: Мазай Н. В.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 702/1294/14- а
Провадження № 2-а/702/1/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без розгляду

30 січня 2015 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді: Мазай Н.В.

при секретарях: Ясінській О.А., Шмунь Л.І., Подолянюк Н.В.

з участю позивача : ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Монастирище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці Міністерства доходів і зборів України про оскарження постанови в справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про оскарження постанови в справі про порушення митних правил посилаючись на те, що 02.10.2014 року головою комісії з реорганізації Черкаської митниці Міндоходів ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про порушення митних правил № 63/90200/14, виніс постанову № 63/90200/14, відповідно до якої він визнаний винним в порушенні митних правил, передбачених ч.2 ст.469 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн.00 коп. З даною постановою не погоджується та вважає її такою, що не відповідає вимогам закону через наступне: в описовій частині оскаржуваної постанови зазначено, що згідно письмових пояснень від 09.07.2014 року, наданих працівникам ДАІ встановлено, що ОСОБА_1 було відомо про факт перебування автомобіля «Volkswagen Golf» (номер кузова НОМЕР_1) під митним контролем та незавершеність його митного оформлення. Дана обставина не відповідає дійсності. Про незавершеність митного оформлення автомобіля «Volkswagen Golf» (номер кузова НОМЕР_1) йому стало відомо після вилучення зазначеного автомобіля працівниками ДАІ. Дійсно він придбав зазначений автомобіль через оголошення в мережі інтернет та планував розібрати зазначений автомобіль на запчастини. В своїх поясненнях наданих інспектору з технічного нагляду ВДАІ з обслуговування Монастирищенського району УДАІ УМВС України в Черкаській області капітану міліції ОСОБА_5 він вказав про придбання автомобіля без номерних знаків та реєстраційних документів. Проте, в даних поясненнях відсутні будь-які посилання на його поінформованість щодо неналежного митного оформлення. Відповідно до ч. 3. ст.325 МК України, користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ч.2 ст.464 МК України, зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Враховуючи те, що про митний контроль та митне оформлення йому не було нічого відомо, продавець автомобіля «Volkswagen Golf» (номер кузова НОМЕР_1) про дані обставини йому нічого не повідомив в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 464 МК України. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язані з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують відповідальність, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення. Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів та запобігання вчиненню нових правопорушень. Адміністративне правопорушення - це протиправна винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи і за яку законом передбачено відповідальність. Обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, постанова № 63/90200/14 від 02.10.2014 року в справі про порушення митних правил та накладення стягнення у вигляді штрафу не відображає дійсних обставин справи та винесена з порушенням вимог закону. Про наявність оскаржуваної постанови йому стало відомо 11.10.2014 року, після вручення рекомендованого листа № 487, що підтверджує довідка відділення звязку с. Сатанівка Монастирищенського району Черкаської області. Просить адміністративний позов задовільнити, визнати протиправним рішення (постанову № 63/90200/14 від 02.10.2014 року) суб»єкта владних повноважень, а саме головою комісії з реорганізації Черкаської митниці Міндоходів ОСОБА_4 в справі про порушення митних правил про накладення штрафу та скасувати зазначену постанову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю, просить його задоволити та пояснив, що він придбав даний автомобіль на запчастини. Документів на автомобіль не було і він не з»ясовував де вони. В той день коли його зупинили працівники міліції він їздив даним автомобілем в лікарню і для того, щоб не привертати до автомобіля увагу він встановив на автомобіль номера з іншого автомобіля. Йому не було відомо про те, що автомобіль не розмитнений і знаходиться під митним контролем. Про даний факт з»ясувалося коли працівники міліції перевірили автомобіль. Копію постанови про накладення адміністративного стягнення він отримав 11.10.2014 року, як саме отримував не пам»ятає.

В судовому засіданні 06.01.2015 року представник позивача ОСОБА_2 вважає, що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав повністю. Заперечував проти його задоволення, підтримав подані заперечення відповідно до яких 01.08.2013 р. через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці громадянином ОСОБА_6 (Львівська обл., Жовківський р-н, с. Гійче) по смузі руху «зелений коридор» на митну територію України в митному режимі «транзит» ввезено автомобіль «VOLKSWAGEN GOLF» (№ кузова WVWZZZ1HZRW604218) ( далі автомобіль), що зареєстрований у відповідних реєстраційних органах ОСОБА_7 за д.н. RP43915. Відповідно до листа Управління ДАІ УМВС України в Черкаській області №13/6-1022 від 14.07.2014р. встановлено, що 08.07.2014р. даний автомобіль, який йому не належить було зупинено по вул. Леніна в м. Монастерище, Черкаської області працівниками ВДАІ Монастерищенського району під керуванням ОСОБА_8 За вказаним фактом 05.08.2014 уповноваженою посадовою особою Черкаської митниці Міндоходів відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 63/90200/14 за ч. 2 ст. 469 МК України. В обґрунтування правомірності складення протоколу посилаються на п. 57 ст. 4, ч. 1 ст. 318, ч. 1 ст. 321, ч. 3 ст. 325, ст. ст. 458, 486, ч.2 ст. 469, ст. 508 МК України, ст. 208 ЦК України, Постанову КМУ від 07.09.1998 р. N 1388 "Про затвердження Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок" (із змінами та доповненнями), Інструкцію «Про проведення державної реєстрації,перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та здійснення перевірок реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України», затверджена Наказом МВС України N 335 від 10.04.2002. Зазначений автомобіль після ввезення на територію України повинен використовуватись виключно ОСОБА_6 та не підлягає передачі іншим особам. У звязку із отриманням інформації про можливі факти порушення митних правил, наданих листом Управління ДАІ УМВС України в Черкаській області № 13/6-1022 від 14.07.2014р., Черкаською митницею Міндоходів проведено аналітично-пошукову роботу, направлену на встановлення таких фактів. У межах проведеної роботи згідно отриманої відповіді від 01.08.2014 № 13.70.53/36-7804-ЕП Львівської митниці Міндоходів встановлено, що вказаний автомобіль на митну територію України було ввезено 01.08.2013 через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці Міндоходів по смузі «зелений коридор» в митному режимі «транзит» ОСОБА_6 (Львівська обл., Жовківський р-н, с. Гійче), що підтверджується даними в ЄАІС. Відповідно до повістки від 24.07.2014 № 4095/23-70-54-45 (вручена 25.07.2014) позивача викликано до Черкаської митниці Міндоходів 31.07.2014 об 11 год. 00 хв., для надання пояснень по суті перевірки та вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил, який позивач проігнорував, не повідомив про причини неприбуття. За таких обставин 05.08.2014 уповноваженою посадовою особою Черкаської митниці Міндоходів відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №63/90200/14 за ч. 2 ст. 469 МК України, за відсутності позивача. Примірник протоколу направлений позивачу листом від 06.08.2014 № 4365/23-70-54-45, який ним отриманий 08.08.2014. В листі роз»яснено положення ст. 498 МК України та повторно запропоновано зявитись до Черкаської митниці Міндоходів для надання пояснень по суті справи. Позивач вдруге проігнорував виклик митниці, не повідомив про причини неприбуття, жодних відомостей чи документів не надсилав. Митниця повісткою від 28.08.2014 року знову викликала позивача на 09.09.2014 року на який позивач не відреагував, не повідомив про причини неприбуття, жодних відомостей чи документів не надсилав. Враховуючи викладене, на адресу позивача знову була направлена повістка від 22.09.2014 року (отримана позивачем 26.09.2014), в якій пропонувалось зявитись до митниці 02.10.2014 о 14 год. 50 хв. на розгляд справи про ПМП. Враховуючи зазначене, враховуючи наявні в матеріалах справи документи, відповідно до положень ст. 526 МК України, розгляд справи про ПМП № 63/90200/14 було здійснено 02.10.2014 за відсутності особи, що притягається до відповідальності, яка була належним чином повідомлена про час, дату і місце розгляду справи. В матеріалах справи містяться пояснення, надані позивачем Інспектору з технічного нагляду ВДАІ з обслуговування Монастирищенського району УДАІ УМВС України в Черкаській області від 09.07.2014, які підписані позивачем із написом: «з моїх слів записано вірно, та мною прочитано». У зазначених поясненнях позивач повідомляє, що він придбав автомобіль у невідомої особи, без номерних знаків та реєстраційних документів з метою розборки на запчастини. Далі у цих поясненнях позивач повідомляє, що він «був зупинений працівниками ДАІ, яким повідомив, що автомобіль не розмитнений, ніяких документів на нього немає», а номерні знаки, які належать іншому автомобілю, він самостійно встановив. Отже, фактично позивач знав про те, що автомобіль перебуває під митним контролем, окрім того на нього також не було жодного реєстраційного документу і номерних знаків. Вчиняючи операції з даним автомобілем ОСОБА_8, свідомо, придбаваючи автомобіль, не поцікавився походженням даного автомобіля, не вчинив жодних дій, які могли попередити настання для нього несприятливих правових наслідків. У випадках покупки вживаних автомобілів, постає багато питань з приводу походження автомобіля - законність його находження на митній території України, законність його державної реєстрації; чи знаходиться автомобіль у розшуку як викрадений; чи не перебуває автомобіль у заставі. Фактично позивач знаючи, що може за собою тягнути наявність хоч би однієї з наведених обставин, маючи обовязок та можливість здійснити належну перевірку, легковажно (недбало) віднісся до ймовірних ризиків та сподівався на їх відвернення. За результатами розгляду справи, постановою Черкаської митниці Міндоходів від 02.10.2014 у справі №63/90200/14 позивача визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. Вказана постанова від 02.10.2014 направлена позивачу листом від 03.10.2014 № 5523/23-70-54-45 та отримана ним 07.10.2014. Таким чином, доводи позовної заяви щодо того, що позивач не знав, що автомобіль перебуває під митним контролем і не очищений у митному відношенні, не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються наявними письмовими доказами. За таких обставин ОСОБА_1І, користуючись даним автомобілем діяв протиправно та умисно. Диспозиція ч.2 ст. 469 МК України вказує на настання юридичної відповідальності за неправомірне користування і розпорядження речами, що перебувають під митним контролем без дозволу органів доходів і зборів. Позивач своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2. ст. 469 МК України, а саме: неправомірно користувався автомобілем, який відповідно до ст. 321 МК України перебуває під митним контролем та митне оформлення якого не закінчено, без дозволу органів доходів і зборів. Таким чином, постанова у справі про ПМП № 63/90200/14 від 02.10.2014 є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відповідно до положень ст. 531 МК України відсутні. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов повинен бути залишений без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.18 КАС України, усі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, які прийняті стосовно конкретної фізичної особи, вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання цієї особи позивача (ч.2 ст. 19 КАС України).

Суд встановив, що відносно ОСОБА_1 05.08.2014 року головним державним інспектором відділу провадження в справах про порушення митних правил оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Черкаської митниці Міндоходів ОСОБА_9 було складено протокол про порушення митних правил № 63/90200/14 відповідно до якого 08.07.2014 року автомобіль «VOLKSWAGEN GOLF» (№ кузова WVWZZZ1HZRW604218), який йому не належить було зупинено по вул. Леніна в м. Монастирище, Черкаської області працівниками ВДАІ Монастерищенського району під керуванням ОСОБА_1 Даний автомобіль 01.08.2014 року ввезений на митну територію України громадянином-резидентом України ОСОБА_6 (Львівська обл., Жовківський р-н, с. Гійче) через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці Міндоходів по смузі «зелений коридор» в митному режимі «транзит» (а. с. 55 - 57).

Постановою від 02.10.2014 року голови комісії з реорганізації Черкаської митниці Міндоходів позивач був підданий штрафу в розмірі 8500 грн. за порушення ч. 2 ст. 469 МК України оскільки 08.07.2014 року неправомірно, в порушення ч. 3 ст. 325 МК України, без дозволу органу доходів і зборів було здійснено неправомірне користування автомобілем «VOLKSWAGEN GOLF» (№ кузова WVWZZZ1HZRW604218), який відповідно до ст.. 321 МК України перебуває під митним контролем та митне оформлення якого не закінчено, чим вчинено правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 469 МК України ( а.с. 12-15).

Доказами вчинення правопорушення стали:

- відповідь від 01.08.2014 № 13.70.53/36-7804-ЕП Львівської митниці Міндоходів відповідно до якої автомобіль «VOLKSWAGEN GOLF» (№ кузова WVWZZZ1HZRW604218) (далі автомобіль) на митну територію України було ввезено 01.08.2013 через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці Міндоходів по смузі «зелений коридор» в митному режимі «транзит» ОСОБА_6 (Львівська обл., Жовківський р-н, с. Гійче), що підтверджується даними в ЄАІС ( а.с. 45-47);

- лист Управління ДАІ УМВС України у Черкаській області від 14.07.2014 року №13/6-1022 відповідно до якого встановлено, що 08.07.2014 року даний автомобіль, який йому не належить було зупинено по вул. Леніна в м. Монастирище, Черкаської області працівниками ВДАІ Монастирищенського району під керуванням ОСОБА_1 ( а.с. 92);

- пояснення позивача ОСОБА_1 від 09.07.2014 року, відповідно до яких він пояснив, що він придбав автомобіль у невідомої особи, без номерних знаків та реєстраційних документів з метою розборки на запчастини. Він був зупинений працівниками ДАІ, яким повідомив, що автомобіль не розмитнений, ніяких документів на нього немає, а номерні знаки, які належать іншому автомобілю, він самостійно встановив ( а.с. 95).

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що під час патрулювання ним був зупинений автомобіль, яким керував ОСОБА_1 Документів на автомобіль ОСОБА_1 не надав. Під час перевірки було встановлено, що номера автомобіля не відповідають даному автомобілю. При складанні протоколу було встановлено, що автомобіль не розмитнений. Пояснення позивача відповідають дійсності.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 08.07.2014 року о 8 год. 30 хв. в м. Монастирище був зупинений автомобіль марки «Фольксваген» під керуванням ОСОБА_1 Під час перевірки по базі було встановлено, що держаний номерний знак, встановлений на автомобілі належить автомобілю марки ГАЗ. В подальшому було з»ясовано, що автомобіль не розмитнений, про що повідомляв і сам ОСОБА_1 Потім в ОСОБА_1 було відібрано пояснення.

Згідно ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу митного органу, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до листа Державної митної служби України від 03.09.2012 року «Про кваліфікацію дій за ст. 469 Митного кодексу України» тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб строком до одного року, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

В той же час відповідно до абзацу 2 пункту 2.2 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право користування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

З огляду на викладене, у разі встановлення фактів відчуження чи передачі у володіння, користування або розпорядження іншим особам транспортних засобів особистого користування, ввезених особами, є підстави для розгляду питання щодо наявності ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України.

До відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України є особа, яка тимчасово ввезла на митну територію України транспортний засіб особистого користування і порушила митні правила шляхом передачі його в користування іншій особі. А в даному випадку за постановою від 02 жовтня 2014 року притягнута інша особа - позивач ОСОБА_1, який не ввозив даний автомобіль на митну територію України і не є власником автомобіля, на якого покладається дотримання вимог Митного кодексу України.

Факт ввезення на територію України автомобіля саме ОСОБА_6, сторонами у справі не оспорюється та підтверджується матеріалами справи ( а.с. 44, 47).

Сторонами не надано суду доказів відібрання пояснень в ОСОБА_6, особи, яка ввезла на територію України автомобіль, зокрема і з питань передачі в користування автомобіля позивачу.

В постанові Верховного Суду України від 16.04.2011р. по справі № 21-29а11 викладено наступну, обов'язкову для застосування всіма судами України, правову позицію : Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами».

Згідно з позицією Вищого адміністративного суду України, суд першої інстанції повинен встановлювати обставини у справі навіть, якщо сторона заявить про пропущення строку і суд не визнає поважними причини такого пропущення. Зокрема, суд має з'ясувати, чи не було порушено прав, свобод чи інтересів позивача, і навіть у разі встановлення такого порушення відмовити у задоволенні позову у зв'язку з порушенням строку звернення до адміністративного суду (п. 14 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 6 березня 2008 року N 2).

Згідно приписів частини 2 статті 5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Позивачем ставляться позовні вимоги про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 02.10.2014 року.

Суд вважає, що позивачем недобросовісно у позовній заяві зазначено дату, з якої позивач обраховує строк звернення з позовом до суду, тобто вважає дату коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, саме дату отримання копії оскаржуваної постанови 11.10.2014 року.

Отримання позивачем оскаржуваної постанови 11.10.2014 року спростовується:

- рекомендованим повідомленням про вручення копії постанови де зазначено про вручення ОСОБА_1 кореспонденції саме 07.10.2014 року ( а.с. 67 );

- показами свідка ОСОБА_12, яка в судовому засіданні показала, що вона працює поштаркою у відділенні поштового зв»язку с. Сатанівка Монастирищенського району. Саме вона вручала позивачу ОСОБА_1 кореспонденцію, яка була рекомендована. Вона, в день надходження кореспонденції на відділення поштового зв»язку с. Сатанівка Монастирищенського району Черкаської області прийшла додому до позивача ОСОБА_1 Вдома нікого не було, але через хвилин 20 приїхав ОСОБА_1 зі своєю матір»ю. Вона вручила лист позивачу особисто. В корінці до рекомендованого листа, вона зазначила дату вручення рекомендованої кореспонденції. Вона не пам»ятає точну дату, коли вручала лист, але стверджує, що в корінці ставила дату вручення листа. Будь-якої іншої дати в графі вручення вона поставити не могла. Зазначила, що якщо в корінці вказана дата вручення 7.10 то лист вручено саме 7.10.2014 року. ОСОБА_13»яна Миколаївна працювала начальником відділення поштового зв»язку в с. Сатанівка, але ніякого відношення до вручення даної кореспонденції вона не мала. Пояснити дані викладені в довідці за підписом ОСОБА_13, про вручення кореспонденції позивачу 11.10.2014 року вона пояснити не може;

- даними офіційного сайту поштових відправлень (а.с. 138).

Згідно поштового штампу на конверті кореспонденція, а саме позовна заява з доданими до неї матеріалами позивачем ОСОБА_1 направлена до суду через поштове відділення 20.10.2014 року ( а.с. 16).

Позивачем покази свідка ОСОБА_12 не спростовані, від допиту в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 ( особа, яка підписала довідку про отримання позивачем кореспонденції 11.10.2014 року) позивач відмовився.

Суд вважає, що покази свідка ОСОБА_12 правдиві, оскільки свідок не є зацікавленою у вирішенні спору, безпосередньо здійснювала доставку кореспонденції, в неприязнених відносинах чи сварці з сторонами не перебуває.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При визначенні початку строку звернення до суду з позовом передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення. Йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Десятиденний строк визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси було порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до адміністративного суду із відповідним позовом.

Таким чином, суд вважає, що позивач звернувся до суду з пропуском встановленого ст. 99 КАС України, строку.

До позовної заяви, заяву про поновлення строку звернення із позовом до суду, та доказів поважності його пропуску, позивачем суду не надано, суд підстав для його поновлення не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України Про судоустрій та статус суддіввід 07.07.2010 №2453-VI), адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що відповідно до ч.5 ст.107 КАС України, постановляється ухвала.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 72, 99, 100, 107, 165, 244-2 КАС України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07.07.2010 №2453-VI ), ст. 289 КУпАП, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року N 2, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Черкаської митниці Міністерства доходів і зборів України про оскарження постанови в справі про порушення митних правил залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Монастирищенський районний суд протягом 5 днів з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Суддя: Н.В. Мазай