Справа № 813/8957/13-а
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 р. Справа № 876/2428/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання: Нефедовій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.01.2014р. по справі № 813/8957/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» звернулося в суд з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові міжрегіонального головного управління Міндоходів ( далі - СДПІ ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /1702 та № /1701 від 12 листопада 2013.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.01.2014р. по справі № 813/8957/13-а позовні вимоги ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові міжрегіонального головного управління Міндоходів № /1701 та № /1702 від 12 листопада 2013 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції СДПІ з обслуговування великих платників у м.Львові МГУ Міндоходів оскаржило її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, та з наведених в ній підстав з посиланням на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного рішення, норм матеріального права та неповне з'ясування всіх обставин справи просить скасувати оскаржувану постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.01.2014р. та прийняти нову постанову, якою відмовити ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Представник апелянта, в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок».

Представник позивача, в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Львові міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі СДПІ) в період із 09.10.2013 року по 22.10.2013 року було проведено позапланову виїзну перевірку ТзОВ ТМ «Барвінок» з питань дотримання податкового законодавства по взаєморозрахунках з ТзОВ «Тріо» за жовтень, листопад, грудень 2010 року.

В ході вказаної перевірки податковим органом встановлено порушення ТзОВ ТМ «Барвінок» п.п. 7.2.1 п.7.2, п.п.7.4.1, п.п. 7.4.4, п.п. 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, (встановлено завищення податкового кредиту в сумі 61 095,00 грн. внаслідок безпідставного віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ по податкових накладних, отриманих від ТзОВ «Тріо»); п.44.1 ст.44, п.138.2 ст. 138, п.п.139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України (далі ПК України) та п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (завищення валових витрат за період з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року в сумі 305 478,89 грн., що призвело до заниження податку на прибуток в І кварталі 2012 року на 64 150,56 грн.), що відображено в акті перевірки № 16/39-10/35621418 від 25.10.2013 року.

Крім цього, із акту № 16/39-10/35621418 від 25.10.2013 року вбачається, що контролюючий орган дійшов висновку, що операції між ТзОВ ТМ «Барвінок» та ТзОВ «Тріо» не носили реального характеру, а були документовані з метою отримання податкових вигод.

На підставі акту перевірки № 16/39-10/35621418 від 25.10.2013 року 21.11.2013 року СДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № /1702 яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 96 225,84 грн. (за основним платежем 64 150,56 грн. та за штрафними санкціями 32 075,28 грн.) та податкове повідомлення-рішення № /1701, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 91 642,50 грн. (за основним платежем 61 095,00 грн. та штрафними санкціями 30 547,00 грн).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, між ТзОВ ТМ «Барвінок» та ТзОВ «Тріо» укладено договір поставки № ТП-027 від 04.01.2010 року, відповідно до умов якого ТзОВ «Тріо» (Постачальник) зобов'язується на умовах та в порядку визначеному цим договором систематично поставляти ТзОВ ТМ «Барвінок» (Покупцю) визначений цим договором товар, а покупець зобов'язується на умовах та в порядку, визначеному цим договором оплачувати отриманий товар. Предметом поставки є товар - продукти харчування. Поставка здійснюється на умовах DDР (поставка з оплатою мита) Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс». Ціна товару міститься у товарних накладних, які надаються Постачальником Покупцеві, що погоджується у специфікаціях, затверджених сторонами договору. Відповідно до умов договору Постачальник зобов'язаний поставляти і передавати у власність товари з усією товаросупровідною документацією, зокрема з товарною накладною, ТТН, податковою накладною, сертифікатом якості, ветеринарними свідоцтвами, сертифікатами відповідності, які вимагаються за законодавством України для реалізації товару.

В підтвердження виконання обумовлених договорами робіт, ТзОВ ТМ «Барвінок» надано товарні накладні, податкові накладні та платіжні доручення, які підтверджують виконання замовником (позивачем) своїх обов'язків за договорами в частині оплати за виконані роботи та, відповідно, про спрямування намірів позивача на реальне виконання умов укладених договорів, а також про реальну зміну майнового стану позивача та сплату Підприємством ПДВ у ціні замовлених та виконаних робіт.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (абзац 4 підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 цього Закону).

Згідно з підпунктом 7.4.5. пункту 7.4. статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Як зазначено у акті перевірки, до перевірки ТзОВ ТМ «Барвінок» не надано перевізні документи, якими підтверджується факт передачі товарів покупцям та сертифікати відповідності (якості) які підтверджують походження товару.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що після проведеної СДПІ перевірки, ТзОВ ТМ «Барвінок» подано заперечення на акт перевірки, до яких долучено копії товарно-транспортних накладних (від 02.10.2010 року, 22.10.2010 року, 01.11.2010 року, 19.11.2010 року, 26.11.2010 року, 13.12.2010 року), копії актів звірки, копії касових стрічок. Проте, при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень СДПІ вказані документи до уваги не прийнято, оскільки перевіркою не підтверджено факт отримання товарів ТзОВ «Тріо» від ТзОВ «Майра», а представлені ТТН невірно оформлені і не можуть бути належною документальною основою для податкового обліку.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи відповідача про те, що здійснення перевезень можливе лише за умови наявності товарно-транспортних накладних є помилковими, оскільки товарно-транспортна накладна є лише одним, але не єдиним, з рекомендованих форм документів для здійснення вантажних перевезень. Факт відсутності товарно-транспортних накладних, за наявності інших необхідних документів, які підтверджують факт отримання позивачем придбаних товарів, не може бути доказом нездійснення господарських зобов'язань. Відтак наявність чи відсутність товарно-транспортних накладних у позивача не може впливати на право платника податків на податковий кредит чи відображення валових витрат.

Разом з тим, з акту перевірки № 16/39-10/35621418 від 25.10.2013 року вбачається, що податковий орган прийшов до висновку про непідтвердження ТзОВ ТМ «Барвінок» господарських операцій з його контрагентом на підставі акту № 1873/23-307/30544093 від 14.06.2011 року, складеного ДПІ у Красногвардійському районі Дніпропетровської області «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Тріо» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при здійсненні взаємовідносин з ТзОВ «Майра» за жовтень - грудень 2010 року», та його висновків про безтоварність господарських операцій.

Крім цього, при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюються відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Визнання безтоварними господарських операцій, вчинених за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку не може бути обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, достатньою підставою для правомірного формування податкового кредиту за умови реальності проведених господарських операцій є наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, яка є водночас податковим і розрахунковим документом, та сплата продавцю вартості товару з податком на додану вартість.

Окрім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що обґрунтованість спірного податкового повідомлення-рішення даними, які засвідчують порушення норм податкового законодавства не позивачем, а його контрагентами (постачальниками) є неприпустимим також з огляду на практику Європейського Суду з прав людини.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява №3991/03) Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009р. зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що на підтвердження реальності господарських операцій позивачем до матеріалів справи надано первинні документи, які складені між позивачем та його контрагентом-постачальником. Надані документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містять всі необхідні відомості та реквізити для належного підтвердження виконання зобов'язань. При перевірці вказані документи досліджувались та порушень щодо їх оформлення перевіряючими не встановлено.

З матеріалів справи судом встановлено, що товар (борошно, крупи, макарони) реалізовувались у торгових підрозділах ТзОВ ТМ «Барвінок», про що свідчать копії контрольних стрічок касових апаратів.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що внаслідок проведення даних операцій позивач як платник податків мав намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності не прагнув отримати вигоду виключно чи переважно за рахунок відшкодування з державного бюджету податку на додану вартість (безпідставного формування податкового кредиту).

Відтак колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки відповідача, викладені в акті перевірки щодо безтоварності господарських операцій між позивачем та постачальником не підтверджуються належними та допустимими доказами і спростовуються фактичними обставинами справи, встановленими судом під час розгляду справи.

Щодо висновків податкового органу про заниження позивачем податку на прибуток в І кварталі 2012 року на 64 150,56 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Згідно поданої ТзОВ ТМ «Барвінок» декларації з податку на прибуток підприємств за 2012 рік, позивач задекларував від'ємне значення об'єкта оподаткування в розмірі 6 071 046. Однак, жодного рішення, що набрало законної сили, яким би цю суму було зменшено, немає.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що між ТзОВ ТМ «Барвінок» та ТзОВ «Тріо» поставки товарів у жовтні, листопаді та грудні 2010 року не було, він повинен був зменшити суму задекларованого ТзОВ ТМ «Барвінок» від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток. У свою чергу відповідач податковим повідомленням-рішенням року № /1702 від 21.11.2013 збільшив суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 96 225,84 грн. (за основним платежем 64 150,56 грн. та за штрафними санкціями 32 075,28 грн.)

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про підставне й правомірне віднесення позивачем сплачених у ціні товару сум ПДВ до складу податкового кредиту та не заниження позивачем податку на прибуток в І кварталі 2012 року на 64 150,56 грн., відтак судом першої інстанції правильно визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові міжрегіонального головного управління Міндоходів № /1701 та № /1702 від 12 листопада 2013 року.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги СДПІ з обслуговування великих платників у м.Львові міжрегіонального ГУ Міндоходів суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові міжрегіонального головного управління Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.01.2014р. по справі № 813/8957/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

А.М.Ліщинський

Повний текст ухвали складений 30.01.2015 року.