Справа № 813/8766/14
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року № 813/8766/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Шозда Г.В.

представників:

від позивача - Зьомковський О.Р.,

від відповідача - Цицик О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) «Трамбетон Україна» до Державної податкової інспекції (надалі ДПІ) у Залізничному районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «Трамбетон Україна» звернулося в суд з позовом до ДПІ у Залізничному районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень від 14.10.2014 року за № та за №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що акта перевірки посадові особи позивача не отримували, не знайомились з ним і не підписували його. Також, позивач звертає увагу суду на те, що спірні податкові повідомлення-рішення були прийняті понад строк визначений п.86.8 ст.86 ПК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з тих самих міркувань, просить позов задоволити.

Відповідач в запереченні на позовну заяву вважає, що ним у строки визначені п.86.8 ст.86 ПК України, прийнято спірні податкові повідомлення-рішення, з врахуванням того, що конверт з актом перевірки повернуто на адресу контролюючого органу 02.10.2014 року. Також, відповідач вважає, що позивачем невчасно сплачено узгоджену суму грошових зобов'язань визначену у податкових деклараціях.

Представник відповідача дав аналогічні пояснення, просить в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

За результатами камеральної перевірки своєчасності сплати до бюджету самостійно визначеного податкового зобов'язання у декларації відповідачем складено акт від 27.08.2014 року за №1985/15-01/25549394 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 14.10.2014 року:

- за №, яким за затримку на 203, 175, 143, 116, 113, 84, 53 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 226057 грн. 35 коп., зобов'язано сплатити 20% штрафу, що становить 45211 грн. 47 коп.;

- .за №, яким за затримку на 181, 5 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 2087 грн. 20 коп., зобов'язано сплатити 10% штрафу, що становить 208 грн. 72 коп.

Як вбачається з акта перевірки, зазначені узгоджені суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість визначені в податкових деклараціях за листопад, за грудень 2013 та за лютий 2014 року, які наявні в матеріалах справи.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено п.126.1 ст.126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як передбачено п.203.2 ст.203 ПК України, платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

У відповідності до положень п.203.1 згаданої статті, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Враховуючи наведені норми контролюючим органом правомірно визначено граничний термін сплати узгодженого податкового зобов'язання.

При цьому, під час перевірки не враховано договір між позивачем та відповідачем від 30.01.2014 року за №6/25-00 про розстрочення податкового боргу на суму 255924 грн. 32 коп., яка складається із заборгованості перед бюджетом, що виникла на підставі податкових декларацій з податку на додану вартість за листопад та за грудень 2013 року (підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податків).

У відповідності до положень абзацу першого п.100.1 ст.100 ПК України, розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

З даною нормою кореспондується п.3.9 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів №574 від 10.10.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 року за №1853/24385, згідно якого на розстрочені (відстрочені) грошові зобов'язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу).

Наведені обставини та норми чинного законодавства дозволяють суду прийти до висновку, що контролюючим органом невірно обраховано кількість днів затримки зі сплати податкового боргу та податкового зобов'язання визначеного у податкових деклараціях з податку на додану вартість за листопад та за грудень 2013 року.

Зокрема, граничний термін сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість визначеного у декларації за листопад 2013 року - 30.12.2013 року.

Однак, з врахуванням укладення договору про розстрочення податкового боргу 30.01.2014 року та положень п.3.9 згаданого Порядку, контролюючий орган не повинен був враховувати при розрахунку днів затримки дні у проміжку між 30.01.2014 року та 21.07.2014 року (строк дії згаданого договору).

При цьому, помилка у такому обрахунку не вплинула на правильність висновків контролюючого органу щодо складу правопорушення та розміру штрафу, з врахуванням того, що кількість днів між граничним терміном сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість визначеного у декларації за листопад 2013 року (30.12.2013 року) до укладення договору 30.01.2014 року становить більше 30 календарних днів.

Що стосується визначення штрафу за затримку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання у декларації за грудень 2013 року, то з врахуванням викладених мотивів контролюючим органом теж неправильно обраховано кількість днів затримки.

Зокрема, граничний термін сплати 30.01.2014 року, цього ж дня укладено згаданий договір про розстрочення, який діяв до 21.07.2014 року, сплата ж відбулася платіжним документом 30.07.2014 року - при затримці до тридцяти календарних днів.

При цьому, дана помилка, як і в попередньому випадку на вплинула на правильність визначення розміру штрафу у спірному податковому повідомленні-рішенні.

Щодо визначення штрафу за затримку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання у декларації за лютий 2014 року, то граничний термін сплати 30.03.2014 року, сплата відбулась 04.04.2014 року платіжним документом, а відтак контролюючим органом у відповідності до наведених норм встановлено склад податкового правопорушення та правильно визначено розмір штрафу.

При цьому, з врахуванням положень абзацу 1 пункту 87.9 ст.87 ПК України, згідно якого у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, судом не беруться до уваги посилання позивача про вчасну сплату згаданої узгодженої суми податкового боргу платіжним дорученням від 20.03.2014 року, оскільки така сума була спрямована на сплату єдиного внеску (підтверджує зворотній бік облікової картки платника податків).

За таких обставин суд вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення не можуть вважатись протиправними.

Що стосується посилань позивача на те, що акт перевірки не було отримано, він з ним не знайомився і не підписував його, а також на те, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті поза строками визначеними п.86.8 ст.86 ПК України, то такі спростовуються наступним.

Як передбачено, наведеним пунктом податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Абзацом третім п.58.3 ст.58 ПК України передбачено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

В матеріалах справи наявні рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, яке подано у поштове відділення 27.08.2014 року, фіскальний чек від 27.08.2014 року та поштовий конверт, який повернувся з адреси платника податків 02.10.2014 року, які в своїй сукупності підтверджують обставини надіслання акта перевірки позивачу, прийняття спірних податкових повідомлень-рішень у строки визначені чинним законодавством та спростовують наведені вище посилання ТзОВ «Трамбетон Україна».

З огляду на викладене, позовні вимоги не можуть вважатись обґрунтованими, а тому в задоволенні позову належить відмовити.

Щодо судового збору, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України та ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», то такий належить присудити з позивача в користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трамбетон Україна», що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Городоцька, 222, () в користь Державного бюджету України 1644 грн. 03 коп. (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні три копійки) судового збору.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

4. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 10 лютого 2015 року.

Суддя В.Я.Мартинюк