Справа № 820/16492/14
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Київ К/800/66116/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «ЖБК МЕДІОЛАН» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Тузкової Юлії Анатоліївни, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, третя особа - Приватний вищий навчальний заклад «Харківський інститут кадрів управління», про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, що переглядається за касаційною скаргою державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Тузкової Юлії Анатоліївни на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року Обслуговуючий кооператив «ЖБК МЕДІОЛАН» (Кооператив) звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (Служба), державного реєстратора прав на нерухоме майно Служби Тузкової Ю.А. (Реєстратор) про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Зазначали, що у вересні 2014 року подали до Служби заяву про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю - пайовий внесок Приватного вищого навчального закладу «Харківський інститут кадрів управління» (Інститут). Реєстратором відмовлено у державній реєстрації з тих мотивів, що подані документи не дають можливості встановити правові підстави вступу навчального закладу як непідприємницької установи до Кооперативу; у державному реєстрі міститься запис про те, що відповідний об'єкт нерухомості переданий в оренду третій особі; статут Кооперативу не містить відомостей про вступ Інституту до Кооперативу.

Посилаючись на те, що подали Реєстратору усі необхідні документи, які вимагаються законом, просили скасувати рішення Реєстратора від 17 вересня 2014 року № 15864677, зобов'язавши Службу в особі Реєстратора повторно розглянути заяву Кооперативу та зареєструвати право власності Кооперативу на нежитлову будівлю літ. «А-4» площею 3 516,7 кв. метрів, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, 15.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання Реєстратора вчинити дії щодо реєстрації права власності скасовано, а у задоволенні цієї вимоги відмовлено.

У касаційній скарзі Реєстратор, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, а у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку матеріалів справи та оскаржуваних рішень судів в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що 1 вересня 2014 року Кооператив подав до Служби заяву про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю літ. «А-4» площею 3 516,7 кв. метрів, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, 15.

Підставою для набуття права власності зазначено внесення цієї будівлі як пайового внеску Інститутом - асоційованим членом Кооперативу (якому будівля належить на праві приватної власності).

До заяви додані документи, передбачені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (Порядок № 868).

Рішенням Реєстратора від 17 вересня 2014 року № 15864677 у державній реєстрації відмовлено. Рішення мотивоване тим, що подані документи не дають можливості встановити правові підстави вступу навчального закладу як непідприємницької установи до Кооперативу; у державному реєстрі міститься запис про те, що відповідний об'єкт нерухомості переданий в оренду третій особі; статут Кооперативу не містить відомостей про вступ Інституту до Кооперативу.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для відмови у державній реєстрації права власності у спірному випадку відсутні.

Апеляційний суд погодився з таким висновком, проте зазначив, що суд не вправі втручатися у дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень шляхом зобов'язання зареєструвати право власності.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи, викладені в касаційній скарзі, висновків судів не спростовують.

З матеріалів справи вбачається, що реєстратором не стверджується про недотримання Кооперативом процедури подання документів або їх комплектності, визначеної Порядком № 868.

У своєму рішенні Реєстратор послався на статтю 24 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (Закон № 1952-IV), не конкретизувавши про яку її норму йдеться. Зі змісту мотивувальної частини цього рішення вбачається, що Реєстратор виходив з того, що подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Зміст повноважень Реєстратора щодо перевірки заявлених прав і поданих документів на відповідність вимогам законодавства визначений абзацом першим пункту 1 частини другої статті 9 Закону № 1952-IV.

Наведеною нормою передбачено, що реєстратор перевіряє: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення; відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Колегія суддів зазначає про необхідність перевірки дій Реєстратора на відповідність наведеним повноваженням.

У оскаржуваному рішенні та запереченнях на позов, апеляційній та касаційній скаргах Реєстратор посилається на те, що мета вступу Інституту до Кооперативу (отримання житла після будівництва) суперечить змісту діяльності останнього. Такий висновок ґрунтується виключно на назві Кооперативу, зокрема наявності у ній слова обслуговуючий.

Такі посилання не відповідають дійсності, оскільки зі змісту статуту Кооперативу вбачається, що одним із напрямків його діяльності є будівництво житла.

Крім того, перевірка підстав вступу Інституту до асоційованих членів Кооперативу лежить поза межами питань, які належить перевірити для здійснення реєстрації права власності на майно. За обставин, коли правильність оформлення документів щодо вступу Інституту до Кооперативу сторонами не заперечується, суди обґрунтовано відхилили наведені доводи Реєстратора.

Також безпідставним вбачається посилання Реєстратора на те, що Інститут є учбовим некомерційним закладом, тому вступ до Кооперативу не відповідає змісту його діяльності.

Колегія суддів звертає увагу, що Інститут є приватним навчальним закладом, статутом якого передбачено право здійснення комерційної діяльності.

Твердження відповідача про наявність у державному реєстрі запису про те, що відповідний об'єкт нерухомості переданий в оренду третій особі також є необґрунтованим.

Статтею 770 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм (оренду), до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Таким чином, законодавством не заборонено здійснювати відчуження майна, переданого в оренду.

Посилання Реєстратора на те, що у статуті Кооперативу відсутні відомості про вступ Інституту до асоційованих членів також є безпідставним.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 10 липня 2003 року № 1087-IV «Про кооперацію» cтатут кооперативу повинен містити такі відомості: найменування кооперативу, його тип та місцезнаходження; мета створення кооперативу і вичерпний перелік видів його діяльності; склад його засновників; умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього; права і обов'язки членів та асоційованих членів кооперативу; порядок внесення змін до статуту кооперативу; порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов'язань щодо їх сплати; форми участі членів кооперативу в його діяльності; порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах; порядок формування, використання та розпорядження майном кооперативу; порядок розподілу його доходу та покриття збитків; порядок обліку і звітності у кооперативі; порядок реорганізації і ліквідації кооперативу та вирішення пов'язаних з цим майнових питань; порядок скликання загальних зборів; умови і порядок повернення паю.

Таким чином, Закон не містить вимоги щодо наведення у статуті переліку асоційованих членів Кооперативу.

З викладеного вбачається, що підстави для відмови у реєстрації, зазначені Реєстратором, є необґрунтованими, а суди правильно скасували його рішення.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Тузкової Юлії Анатоліївни залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2014 року та змінену нею постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов