Справа № 821/4199/14
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4199/14

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтович І.І.,

при секретарі: Сердюк О.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Яцемирський С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із адміністративним позовом до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 24 вересня 2014 р. № та №.

25 грудня 2014 р. позивачем подана заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24 вересня 2014 р. №, № та від 12.06.2014 р. №337-15.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві та пояснили, що 01.03.2010 року між Голопристанською районною державною адміністрацією та позивачем укладений договір оренди земельної ділянки площею 45, 00 га. Пунктом 8 наведеного договору передбачено, що орендна плата за користування земельною ділянкою вноситься Орендарем згідно чинного законодавства, що складає 3% від її нормативної грошової оцінки, зазначеної у п.4 цього договору, і складає 17258,34 грн. на рік. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених в письмових заперечення на адміністративний позов та пояснив, що відповідачем проведена перевірка Шваґера І.Г., з питання своєчасності сплати податкового зобов'язання з орендної плати за землю за 2012 -2014 рік. Перевіркою встановлено порушення строків сплати узгодженого податкового зобов'язання. За результатами перевірки контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 24 вересня 2014 р. №, №. Також, було прийнято податкове повідомлення - рішення від 12.06.2014 р. №337-15. Вважає прийняті контролюючим органом оскаржувані податкові повідомлення - рішення правомірними. Просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення позивача, представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачем було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податкового зобов'язання з орендної плати за землю фізичних осіб ФОП ОСОБА_1 За результатами даної перевірки складено акт №56/ від 24.09.2014 року.

Згідно висновків даного акту податковим органом встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, зокрема платником порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з орендної плати за землю.

На підставі вищенаведеного акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № форми "Ш" від 24.09.2014 року, яким ОСОБА_1 визначено штраф в сумі 1410,00 грн.

Також, прийнято податкове повідомлення-рішення № форми "Ш" від 24.09.2014 року, яким ОСОБА_1 визначено штраф в сумі 6101,12 грн.

Крім цього, прийнято повідомлення-рішення №337-15 форми "Ф" від 12.06.2014 року, яким ОСОБА_1 визначено грошове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб в сумі 30305,57 грн.

Позивач, не погоджуючись з даним податковим повідомленням - рішенням, звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Щодо податкового повідомлення - рішення №337-15 форми "Ф" від 12.06.2014 року, яким ОСОБА_1 визначено грошове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб в сумі 30305,57 грн., суд зазначає.

У відповідності до ст. 9 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності належить до загальнодержавних податків, порядок нарахування та сплати якого регламентований положеннями Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі (ст. 269 Податкового кодексу України).

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (ст. 286 ПК України).

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

У відповідності до пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХІІІ Кодексу.

Пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на території Новософіївської сільської ради із земель резервного фонду за межами населеного пункту згідно договору оренди землі, який зареєстровано у Голопристанському відділі Херсонської регіональної філії центру державного земельного кадастру 01.03.2010 року за №4АА72100001, позивачу надано земельну ділянку площею 45,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, цільове призначення земельної ділянки - рілля зрошувальна.

Відповідно до п.2 та п.4 договору оренди землі в оренду передається земельна ділянка загальною площею 45,00 га, в тому числі: земельна ділянка №1 рілля зрошувальна - 4,7636 га., земельна ділянка №2 рілля зрошувальна - 22,0602 га, земельна ділянка №3 рілля зрошувальна - 18,1762 га. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 575278,00 грн.

Згідно п. 8 та п.10 наведеного договору орендна плата вноситься у грошовій формі та розмірі 17258, 34 грн. на рік, шляхом внесення цих коштів у встановленому законом порядку рівними частками до 15 серпня, 15 листопада. Орендна плата розраховується відповідно 3% від нормативної грошової оцінки.

В п.11 даного договору зазначено, що розмір орендної плати переглядається один раз на три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

З пояснень представника позивача встановлено та не заперечувалося представником відповідача, що до вищенаведеного договору оренди землі не вносились жодних змін в частині збільшення розміру орендної плати, а також щодо інших істотних умов договору.

В силу положень ст. 30 вказаного Закону, зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Як уже зазначалося судом вище, що розмір орендної плати з моменту укладення вищевказаного договору оренди землі, жодного разу не переглядався сторонами цього договору.

Суд звертає увагу на те, що договір оренди землі є цивільно-правовим, а отже, йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обов'язковість його виконання сторонами тощо. Суб'єкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умов чинному законодавству України, зокрема стежити, щоб такі умови не суперечили інтересам суспільства. Якщо ж договір пов'язаний зі сплатою податків і, на думку суб'єкта владних повноважень, спрямований на ухилення від їх сплати, останній, за допомогою адміністративних заходів, уповноважений відновити публічний порядок.

Таким чином, суд вважає, що оскільки до договору оренди землі не вносилися зміни в частині збільшення розміру орендної плати, то відповідно відсутні підстави для нарахування податкових зобов'язань в інших розмірах, ніж це передбачено самим договором оренди.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 12.06.2014 р. №337-15 є протиправним, а тому його слід скасувати.

Щодо податкових повідомлень - рішень від 24 вересня 2014 р. № та №, суд зазначає.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПКУ у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вже зазначалося судом вище, відповідачем було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податкового зобов'язання з орендної плати за землю фізичних осіб ФОП ОСОБА_1 За результатами даної перевірки складено акт №56/ від 24.09.2014 року.

Згідно висновків даного акту податковим органом встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, зокрема платником порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з орендної плати за землю, відповідно до розрахунків від 30.06.2012р. ТА5012 в сумі 1410,00 грн.; 30.06.2012 р. ТА5012 в сумі 2589,45 грн.; 28.05.2013 р. ТА5012 в сумі 3460,00 грн.; 30.06.2012 р. ТА5012 в сумі51,87 грн.

В судовому засіданні позивачем були надані пояснення, що жодних розрахунків до податкового органу ним не подавалися.

Судом було зобов'язано представника відповідача надати суду зазначені в акті перевірки розрахунки, але таких розрахунків податковим органом не було надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність нарахування штрафних санкцій позивачу, а тому податкові повідомлення-рішення від 24 вересня 2014 р. №, № є протиправними та підлягають скасуванню.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області № форми "Ш" від 24.09.2014 року, яким ОСОБА_1 визначено штраф в сумі 1410,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області № форми "Ш" від 24.09.2014 року, яким ОСОБА_1 визначено штраф в сумі 6101,12 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області №337-15 форми "Ф" від 12.06.2014 року, яким ОСОБА_1 визначено грошове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб в сумі 30305,57 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) судовий збір в сумі 200, 00 грн. (Двісті гривень 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 04 лютого 2015 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.13