Справа № 545/685/14-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 р.Справа № 545/685/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 25.12.2014р. по справі № 545/685/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області , Щербанівського сільського голови Петренка Валерія Григоровича

треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

про визнання дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень протиправними, скасування рішення суб'єкта владних повноважень, зобов'язати прийняти нове рішення та виконати дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, Щербанівського сільського голови Петренка Валерія Григоровича, 3-ті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Щербанівської сільської ради щодо ухилення від здійснення власних та делегованих Конституцією України, Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та ЖК УРСР повноважень щодо надання ОСОБА_1 та членам його сім'ї безоплатного житла поза чергою протягом двох років з дати прийняття рішення про включення його до списку на позачергове одержання жилого приміщення та зобов'язати виконавчий комітет Щербанівської сільської ради невідкладно надати ОСОБА_1 та членам його сім'ї безоплатне житло поза чергою, але з дотриманням прав на забезпечення житлом інвалідів війни 1 та 2 груп інвалідності, включених до Списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилої площі, до 26.08.2010 року.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 25.12.2014 року у задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач з 2010 року перебуває на квартирному обліку як інвалід війни 2 групи.

Як вбачається з книги обліку осіб, які перебувають на черзі на одержання жилих приміщень по Щербанівській сільській раді, позивач із складом сім'ї 4 чоловіки взято на квартирний облік під № 114 загальної та під № 11 позачергової черги, з 26 серпня 2010 року (Т. 1 а.с. 118).

Відповідно до списків громадян, які перебувають на квартирному по Щербанівськії сільській раді та мають право на позачергове отримання житла ОСОБА_1 перебуває на обліку за №11(Т. 1 а.с. 139).

На його звернення від 28.09.2012 р. листом № 02-29/726 від 08.10.2012 р. відповідач повідомив, що забезпечити сім'ю житлом неможливо, оскільки забудов, які б належали до житлового фонду комунальної власності Щербанівської сільської ради за даний період не було.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що право позивача на безкоштовне отримання житла не заперечується відповідачем, проте не є безумовним та залежить від ряду факторів, у т.ч. від черговості забезпечення осіб таким житлом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відносини забезпечення громадян жилими приміщення врегульовано, зокрема Житловим кодексом УРСР.

Так, відповідно до абз. 1 ч. 1 статті 46 Житлового кодексу УРСР, поза чергою жиле приміщення надається інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної Війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями поза черговиків. Частиною третьою цієї статті передбачено, що громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Абзацом 1 п. 18 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

Статтею 31 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Частиною першою статі 40 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

У відповідності до статті 43 Житлового кодексу Української РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Згідно п. 46 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилого приміщення в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984р. № 470, особи, включені в список позачерговиків, користуються однаковими правами.

Надання будь-яких переваг в залежності від підстав включення в нього, кількості дітей, стану здоров'я і інших причин законодавством не передбачено. Житловими приміщеннями вказані особи забезпечуються згідно із списком по даті включення в нього.

Наведені положення нормативно-правових актів дають підстави дійти висновку, що забезпечення житлом громадян, у т.ч. тих, які перебувають на обліку як інвалід війни (при виконанні обов'язків військової служби), здійснюється в порядку черговості з урахуванням часу взяття на облік.

За змістом підпункту 2 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку, зокрема власні (самоврядні) повноваження щодо обліку громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Крім того, відповідно до п. 34 Правил, виконавчі комітети обласних і міських Рад народних депутатів, які є замовниками по житловому будівництву, щороку, після затвердження державного плану економічного і соціального розвитку Української РСР, складають і затверджують плани розподілу жилої площі, яка підлягає введенню в експлуатацію в поточному році. Тобто, відповідачем здійснюється розподіл житлової площі лише в межах тієї площа, яка виділена Київською міською радою.

Однак, не має підстав вважати, що відповідачем було розподілено житлову площу поза чергою.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що право позивача на безкоштовне отримання житла не заперечується відповідачем, проте не є безумовним та залежить від ряду факторів, у т.ч. від черговості забезпечення осіб таким житлом.

Враховуючи зазначене, необґрунтованими є висновки позивача щодо протиправності бездіяльності відповідача стосовно незабезпечення позивача житлом.

Таким чином, правомірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Полтавського районного суду Полтавської області від 25.12.2014 року по справі № 545/685/14-а прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 25.12.2014р. по справі № 545/685/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Водолажська Н.С.