Справа № 2а-1507/10/2270
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ К/800/54915/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Усенко Є.А.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Кам'янець - Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області (далі - ДПІ) на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 8 квітня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2013 року у справі за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Модуль» (далі - Товариство) до ДПІ,

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2010 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ №/0 від 13.07.2009 року.

Зазначило, що ДПІ безпідставно застосовала до Товариства штрафні (фінансові) санкції, оскільки донарахування податкового зобов'язання відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не здійснено.

8 квітня 2010 року постановою Хмельницького окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2013 року, позов задоволено.

Податкове повідомлення-рішення ДПІ №/0 від 13.07.2009 року скасовано.

Мотивуючи рішення, суди попередніх інстанції зазначили, що штрафні санкції, застосовані ДПІ згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, визначені без врахування суми донарахованого податкового зобов'язання, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Хмельницького окружного адміністративного суду та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що з 14.05.2009 року до 25.06.2009 року ДПІ здійснила виїзну планову документальну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1.04.2008 року до 31.03.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 1.04.2008 року до 31.04.2009 року, за наслідками якої 3.07.2009 року був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що Товариство порушило вимоги п. 4.1, пп. 4.1.6 п. 4.1, п. 4.2 ст. 4, п. 5.1, п. 5.2, пп. 5.2.5, пп. 5.2.10 п. 5.2, п. 5.3, пп. 5.3.2 п. 5.3, п. 5.4, п. 5.5, пп. 5.6.1 п. 5.6, пп. 5.7.1 п. 5.7, п. 5.9 ст. 5, п. 6.1 ст. 6, пп. 7.3.5 п. 7.3 ст. 7, пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8, пп. 11.2.1 п. 11.2., пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України №334/94-ВР від 28.12.1994 року «Про оподаткування прибутку підприємств» в результаті чого занижено податок на прибуток за півріччя 2008 року, у розмірі 467 485,00 грн., завищено податок на прибуток за 3 квартали 2008 року, у розмірі 441 260,00 грн., та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток станом на 31.03.2009 року, у розмірі 631 734,00 грн.

13 липня 2009 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення №/0 щодо донарахування Товариству грошового зобов'язання з податку на прибуток, у розмірі 233 743,00 грн.

Відповідно до пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України №2181-111 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами ти державними цільовими фондами» (далі - Закон № 2181), у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 10% від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Згідно з п. 1.2 ст. 1 Закону №2181 податковим зобов'язанням, є зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Штрафною санкцією (штрафом), в розумінні пп 1.5 ст. 1 цього Закону є плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов'язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами.

Відповідно до п. «б» пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону № 2181 контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що дії ДПІ щодо застосування штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення № /0 від 13.07.2009 року, у розмірі 233 743,00 грн., при сумі заниженого податкового зобов'язання 0 грн., неправомірні, оскільки штрафна санкція відповідно до пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181 визначається виходячи із донарахованої суми податкового зобов'язання.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухваленні з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Кам'янець - Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області відхилити.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 8 квітня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Усенко Є.А.

Юрченко В.П.