Справа № 2а-317/10
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р. Справа № 75011/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Заверухи О.Б.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 10 березня 2010 року в справі за адміністративним позовом Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації «Товариства українських офіцерів» в інтересах члена товариства ОСОБА_1 до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення грошової допомоги як учаснику бойових дій,-

В С Т А Н О В И В :

15.02.2010 року Львівський обласний осередок Всеукраїнської громадської організації «Товариства українських офіцерів» в інтересах члена товариства ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (надалі Управління) про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту». Просить зобов'язати відповідача виплатити недоплачену щорічну разову допомогу до 5-ого травня за 2009 рік у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 10 березня 2010 року заявлений адміністративний позов задоволено частково. Визнано дії Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради протиправними та зобов'язано провести нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня за 2009 рік у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту».

Не погоджуючись з прийнятою постановою її оскаржив Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право щорічно до 5-ого травня отримувати грошову допомогу відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Однак, розмір отриманої позивачем за 2009 рік разової грошової допомоги до 5-ого травня був визначений у меншому розмірі ніж це передбачено Законом.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам справи та є вірними.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно Законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать Конституції України, Бюджетного кодексу України та Закону України «Про державний бюджет України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10 рп/2008 - нормою Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» зупинено на 2008 рік дію ст.ст. 12, 13, 14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту».

При цьому відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тобто рішення Конституційного Суду України не має зворотної дії в часі. Оскільки норми Законів, якими обмежувалась дія ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" 3551-XII від 22.10.1993 року визнані неконституційними і втратили свою чинність, то у 2009 році ст. 12 цього Закону діяла у редакції відповідно до якої, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій, виплачується разова грошова допомога. Розмір вказаної допомоги регламентується ст. 12 вищенаведеного закону, яка встановлює, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Суд апеляційної інстанції вважає, що виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що виплата такої допомоги здійснювалась відповідачем у невідповідності до чинного законодавства.

Окрім цього відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при нарахуванні та виплаті щорічної одноразової грошової допомоги позивачу, слід виходити із розміру мінімальної пенсії за віком встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ч.3 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на думку колегії суддів не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання провести перерахунок та виплату щорічної разової допомоги до 5-го травня як учаснику бойових дій за 2009 рік в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Такий висновок відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України, яка викладена в ухвалі від 10.04.2014 року у справі № К/9991/49358/12.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги в цілому суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. 94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 6, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду м. Львова від 10 березня 2010 року у справі № 2а-317/10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін