Справа № 826/15464/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Державної казначейської служби України до Державної виконавчої служби України про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року позивач - Державна казначейська служба України, звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України про визнання протиправними дій щодо винесення постанови від 18.09.2014 року про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн.; скасування постанови від 18.09.2014 року про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кушнір Л.В. від 18.09.2014 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні №44235699. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, неповно досліджено докази по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині суд першої інстанції виходив з того, що встановлені під час судового засідання обставини та зміст резолютивної частини рішення суду, на виконання якого відкрито ВП № 44235699, свідчать про те, що спірна постанова відповідача не відповідає положенням ч.3 ст.2 КАС України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 04.08.2014 року на виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 18 червня 2014 року відкрито Виконавче провадження № 44235699 (а.с.63).

Згідно відображеної у виконавчому листі резолютивної частини судового рішення судом було постановлено: «Зобов'язати Державну казначейську службу України провести видатки з Державного бюджету України, передбачені Державній судовій адміністрації України за бюджетною програмою «Виконання рішень судів на користь суддів»», за кодом 0501150, для виплати ОСОБА_3 заборгованість з виплати грошового утримання судді в розмірі 84134,20 грн. у тому числі податок з доходів фізичних осіб в розмірі 10974,03 грн. за період з 01 червня 2005 по 31 грудня 2005 року.

Державна Казначейська служба України відправляла, а Державна виконавча служба України отримувала листи від 15.08.2014 року № 5-08/5687-18879 та від 02.09.2014 року № 5-08/6184-21670, що підтверджується Реєстром кореспонденції, відправленої Державною казначейською службою та відомістю на просту письмову кореспонденцію (а.с.24-31).

У вказаних листах позивачем було повідомлено, що станом на 05.08.2014 року на ім'я Державної судової адміністрації України за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» проведено касових видатків на суму 3374615,18 гривень.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кушнір Л.В., 18.09.2014 року винесено постанову про накладення штрафу у ВП №44235699 (а.с.72-73). Зазначено постановою накладено штраф на Державну казначейську службу України за невиконання судового рішення без поважних причин.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Колегія суддів керується нормами частини 1 статті 195 КАС України, за якими суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, та відповідно, розглядає даний спір в частині вимог апеляційної скарги відповідача щодо правомірності задоволених позовних вимог.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 24.01.1999 року №606-ХІV (далі - Закон №606), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин 2, 5 статті 25 Закону №606, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону №606 у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У відповідності до положень п.13. ч.3. ст. .11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч.1. ст.. 89 Закону «Про виконавче провадження»).

Як вбачається з постанови про накладення штрафу, останньою винесено штраф за невиконання рішення суду без поважних причин.

Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що постанова про відкриття провадження була направлена боржнику та отримана останнім у строки встановлені законом, що також сторонами не спростовується. Позивачем було виконано рішення суду про, що направлено на адресу державного виконавця відповідне повідомлення. Зокрема, із звітів про надходження та використання коштів загального фонду Державної судової адміністрації України за бюджетною програмою 0501150 (другий та третій квартал 2014 року) вбачається підтвердження доводів позивача про здійснення видатків за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів».

Крім того, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про те, що вказана постанова не вміщує відомостей та оцінки, щодо невиконання боржником судового рішення, чому обставини викладені у листах боржника від 15.08.2014 року № 5-08/5687-18879 та від 02.09.2014 року № 5-08/6184-21670 не прийнято державним виконавцем у виконання судового рішення.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кушнір Л.В. від 18.09.2014 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні №44235699 є протиправною.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Пилипенко О.Є.

Суддя: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 10.02.2015 року.

.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.