Справа № 826/7186/14
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7186/14 Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін В.В.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

при секретарі: Козловій І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю»Дієса» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.10.2014 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області про визнання протиправними дій, скасування постанови № 80-44 від 06.12.2013,-

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Дієса» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення штрафних санкцій № 80-44 від 06.12.2013.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.10.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що відповідачем протиправно прийнято постанову № 80-44 від 06.12.2013.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2014 у справі № 826/18856/13-а встановлено, що Держінспекція у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та п/п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», порушення порядку надання згоди на проведення перевірки судом не встановлено, перевірка була призначена у відповідності з встановленими вимогами, судом не встановлено порушень вимог законодавства при здійсненні проведення перевірки позивача, у зв'язку з чим, як зазначив суд, підстави для визнання оскаржуваних дій посадових осіб територіальних органів Держінспекції щодо проведення перевірки магазинів торгівельної мережі ТОВ «Дієса» відсутні.

Також, суд першої інстанції, враховуючи зміст акту перевірки, який є носієм доказової інформації, відсутність з боку позивача належних та допустимих доказів (супровідної документації, результатів фото-фіксації під час перевірки) наявності під час перевірки на продукції або супровідній документації, на упаковці Національного знаку відповідності, ті обставини, що у зв'язку з виявленими порушеннями Інспекцією були вжиті обмежувальні заходи, рішення щодо чого не оскаржуються, та ці порушення надалі були усунуті позивачем, що по суті свідчить про визнання позивачем факту порушення та подальше вжиття заходів щодо усунення виявленого порушення, дійшов висновку про доведеність факту вчинення позивачем виявленого порушення, зокрема факт відсутності під час перевірки на продукції та супровідній документації Національного знаку відповідності.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони суперечать нормам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Харківській області проведено перевірку характеристик продукції в магазині ТОВ «Дієса» у м. Харків.

За результатами перевірки складено акт № 200 від 29.11.2013 (а.с. 14-19).

Як вбачається з вказаного акту, перевірка проведена на підставі наказу № 122 від 27.11.2013, направлення № 0229 від 27.11.2013 та згоди Держінспекції України з питань захисту прав споживачів № 5469-3-7/6 від 26.11.2013.

В акті перевірки зафіксовано розповсюдження продукції без Національного знаку відповідності, що є порушенням п.п. 7, 10 Технічного регламенту безпеки низьковольтного електричного обладнання, затвердженого Постановою КМУ № 1149 від 29.10.2009, п.п. 17, 19, Технічного регламенту електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою КМУ № 785 від 29.07.2009.

На підставі Акту перевірки № 200 від 29.11.2013 відповідачем винесено постанову № 80-44 від 06.12.2013 «Про накладення штрафних санкцій» якою зобов'язано магазин побутової техніки «Ельдорадо» за адресою м. Харків, вул. Енгельса, 33, ТОВ «Дієса» сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі 350 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 5 950 грн (а.с. 24-25).

Крім того, на підставі Акту перевірки № 200 від 29.11.2013 , відповідачем прийняті рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від № б/н від 29.11.2013, яким магазину побутової техніки «Ельдорадо» ТОВ «Дієса», м. Харків, вул. Енгельса, 33, ТОВ «Дієса» обмежено реалізацію продукції згідно додатку до акту № 200 від 29.11.2013 (а.с. 20-21) та приведення вищезазначеної продукції у відповідність до вимог чинного законодавства (а.с. 22-23).

Вважаючи, незаконною постанову № 80-44 від 06.12.2013, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до п. 1, 3, 4 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України № 465/2011 від 13.04.2011, - Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів (Держспоживінспекція України) є центральним органам виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економічного розвитку і торгівлі України.

Держспоживінспекція України входить до системи органів виконавчої влади і реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Держспоживінспекція України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Основними завданнями Держеспоживінспекції України є реалізація державної політики у сферах державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, державного ринкового нагляду, державного нагляду за додержанням технічних регламентів, стандартів, норм і правил.

Держспоживінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює у межах своєї компетенції контроль за додержанням законодавства про рекламу, здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності, здійснює у межах своєї компетенції державний нагляд за додержанням технічних регламентів, стандартів, норм і правил.

Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 №2735-VI (далі - Закон України №2735-VI) визначено, що цей Закон встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 11 Закону України № 2735-VI передбачено, що метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).

Згідно ст. 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон України №877-V) державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами: пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ст.1 Закону №2735-VI державний ринковий нагляд - це діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам. Встановлені вимоги - це вимоги щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про підтвердження відповідності» від 17.05.2001 №2406-111 (далі - Закон України №2406-111) визначено поняття сертифікату відповідності, як документу, який підтверджує, що продукція, системи якості, системи управління якістю, системи екологічного управління, персонал відповідав встановленим вимогам конкретного стандарту чи іншого нормативного документа, визначеного законодавством.

Також, вказаною нормою визначено поняття декларації про відповідність, як документально оформленої в установленому порядку заяви виробника, де дається гарантія відповідності продукції вимогам, встановленим законодавством, в тому числі і вимогам щодо безпеки продукції.

Зокрема, згідно п. 1 ч. 3 ст. 44 Закону №2735-VI до розповсюджувача продукції застосовуються штрафні санкції у разі розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від 150 до 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від 200 до 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 19 Технічного регламенту № 785, національний знак відповідності наносять на апаратуру або на табличку з її технічними даними згідно з правилами застосування національного знака відповідності, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року №1599.

У разі коли його нанесення на апаратуру неможливе або невиправдане через її конструкцію, національний знак відповідності повинен бути нанесеним на пакування, якщо таке наявне, та на супровідні документи.

Згідно п. 7, 10 Технічною регламенту № 1149, перед введенням в обіг на електрообладнання повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту, включаючи виконання процедури оцінки відповідності (внутрішній контроль виробництва) згідно з додатком 3 до цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності має відповідати вимогам, наведеним у додатку 4 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності наноситься виробником чи уповноваженим представником виготовлювача продукції в Україні на кожний виріб електрообладнання або, якщо це неможливо, на пакування, інструкцію або документ, в якому визначені гарантійні зобов'язання, у спосіб, що забезпечує його видимість, розбірливість та незмивність.

Відповідач обґрунтовуючи правомірність свого рішення про накладення штрафних санкцій зазначає, що під час перевірки встановлено факт відсутності національного знаку відповідності на виробах, що перевірялись Інспекцією.

Проте, колегія суддів не може прийняти такі доводи відповідача до уваги.

Зокрема в матеріалах справи містяться фотографії товару, що був предметом перевірки, на яких вбачається наявність національного знаку відповідності товару, зокрема фотографії із зазначенням дати їх виготовлення (а.с. 164-201).

Також в матеріалах справи містяться висновки санітарно-епідеміологічної експертизи, згідно яких побутова техніка, за наданим заявником зразком відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України. Також містяться Декларації про відповідність продукції вимогам Технічних регламентів, зокрема товарів, які були предметом перевірки.

При цьому, спростувань про відсутність вказаних документів під час проведення перевірки, суду апеляційної інстанції відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не наведено.

Справи про накладення штрафів за порушення, визначені ст.44 Закону №2735-VI, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або заступниками таких керівників у межах їх компетенції. Суми штрафів, що накладаються органами ринкового нагляду, перераховуються до Державного бюджету України.

Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадовими особами органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складається протокол, який разом із поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та документами, що стосуються справи, передається посадовим особам, уповноваженим розглядати такі справи.

Керівник чи заступник керівника органу ринкового нагляду розглядає справу протягом 15 днів з дня отримання відповідних документів.

Рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду про накладення штрафу оформляється постановою.

Суб'єкт господарювання має сплатити штраф у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення.

За таких обставин, враховуючи, що в основу постанови № № 80-44 від 06.12.2013 покладено висновки акту, які не відповідають дійсності, колегія суддів вважає, що при її винесені, відповідач діяв не у межах повноважень та не у відповідності до норм чинного законодавства.

Відтак, враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо скасування постанови про накладення штрафних санкцій № 80-44 від 06.12.2013.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.11.2014 у справі № 826/18856/13-а скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2014 та залишено в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2014 якою визнано протиправними та скасовано згоди Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів, в тому числі № 5469-2-7/6 від 26.11.2013.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області щодо винесення постанови про накладення штрафних санкцій № 80-44 від 06.12.2013, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте, ці рішення, дії або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин. Таким чином, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Оскільки наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного права позивача, то у разі незгоди з діями чи рішенням контролюючого органу, вимога про визнання протиправними дій відповідача, в тому числі і по прийняттю спірної постанови, не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом пред'явлення позову про скасування постанови про накладення штрафних санкцій.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту права шляхом визнання протиправним дій, не відповідає його змісту.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю»Дієса» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.10.2014 скасувати та постановити нову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області про визнання протиправними дій, скасування постанови № 80-44 від 06.12.2013 задовольнити частково.

Скасувати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області про накладення штрафних санкцій № 80-44 від 06.12.2013.

В решті позовні вимоги - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 03.02.2015.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.