Справа № 817/1222/14
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1222/14

29 січня 2015 року 13год. 15хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники Каспрук Л.Д., Супрунюк С.М.,

третьої особи 1: представник не зявився,

третьої особи 2: представник Гончарук В.В.,

відповідача: представник Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго-Р" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача підприємство "Вторметекспорт"
доДержавної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Арго-Р" (далі - ТОВ «Арго-Р») звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області (далі - ДПІ у Рівненському районі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача підприємство "Вторметекспорт", відповідно до якого просить суд, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 21.11.2013 року №.

Представники позивача в судовому засіданні надали пояснення аналогічні позовній заяві, зокрема, пояснили суду, що Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Арго-Р» з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаєморозрахунках з ТОВ «Вторметсервіс» за період з 01.02.2013 року по 30.06.2013 року, за результатами якої було складено акт №828/17-16-220/31299420 від 08.11.2013 року. Вказали, що податковим органом безпідставно зроблено висновки про не підтвердження позивачем факту зберігання олії за період з 01.02.2013 року по 30.06.2013 року. Крім того, пояснили суду, що чинним законодавством не передбачено право податкового органу при складанні акту перевірки одного платника податків приймати за основу акт перевірки іншого платника податків, як підставу для висновку про наявність порушень з боку першого, а відтак, вважають висновки податкового органу викладені в акті перевірки №828/17-16-220/31299420 від 08.11.2013 року, протиправними та необґрунтованими, оскільки вони ґрунтуються виключно на матеріалах перевірок інших платників податків. Зазначили, що податкове повідомлення - рішення від 21.11.2013 року № є протиправним, а відтак, підлягає скасуванню. Просили позов задовольнити повністю.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області позов не визнав, про що подав письмові заперечення. Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні поданим запереченням, зокрема пояснив суду, що Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Арго-Р» з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаєморозрахунках з ТОВ «Вторметсервіс» за період з 01.02.2013 року по 30.06.2013 року. Вказав, що за результатами проведеної перевірки складено акт №828/17-16-220/31299420 від 08.11.2013 року, ким встановлено порушення ТОВ «Арго-Р» п.44.1 ст.44 розділу І, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1 ст.200 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету у розмірі 3655630,00 грн., в тому числі за лютий 2013 року на суму 332561,00 грн., за березень 2013 року на суму 835980,00 грн., за квітень 2013 року на суму 802189,00 грн., за травень 2013 року на суму 282764,00 грн. та за червень 2013 року на суму 1402136,00 грн. Пояснив суду, що адміністративний позов ТОВ «Арго-Р» є необґрунтований та безпідставний, а відтак задоволенню не підлягає. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача підприємства "Вторметекспорт" в судовому засіданні підтримав позовні вимоги ТОВ «Арго-Р». Просив позов задовольнити повністю.

Оскільки судом не визнавалася обов'язковою явка в судове засідання представника ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл", суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Арго-Р» з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаєморозрахунках з ТОВ «Вторметсервіс» за період з 01.02.2013 року по 30.06.2013 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт №828/17-16-220/31299420 від 08.11.2013 року, яким встановлено порушення ТОВ «Арго-Р» п.44.1 ст.44 розділу І, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1 ст.200 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету у розмірі 3655630,00 грн., в тому числі за лютий 2013 року на суму 332561,00 грн., за березень 2013 року на суму 835980,00 грн., за квітень 2013 року на суму 802189,00 грн., за травень 2013 року на суму 282764,00 грн. та за червень 2013 року на суму 1402136,00 грн. (т.1 а.с.13-39).

На підставі акту перевірки №828/17-16-220/31299420 від 08.11.2013 року Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області прийнято податкове повідомлення - рішення від 21.11.2013 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість по вітчизняних товарах в сумі 5 483 445,00 грн., в тому числі 3 655 630,00 грн. за основним платежем та 1 827 815,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1 а.с.40).

ТОВ «Арго-Р» оскаржило податкове повідомлення - рішення від 21.11.2013 року № в адміністративному порядку (т.1 а.с.48-55).

Рішенням Міністерства доходів і зборів України від 03.04.2014 року №5942/6/99-99-10-01-15 податкове повідомлення - рішення від 21.11.2013 року № залишено без змін, а скаргу ТОВ «Арго-Р» без задоволення (т.1 а.с.142-145).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Що стосується висновків ДПІ у Рівненському районі викладених в акті перевірки №828/17-16-220/31299420 від 08.11.2013 року про не підтвердження позивачем факту зберігання олії за період з 01.02.2013 року по 30.06.2013 року та відсутності у ТОВ «Арго-Р» товарно - транспортних накладних суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Вторметекспорт» та ТОВ «Арго-Р» укладено договір поставки від 23.01.2013 року №22011 (т.1 а.с.62-70).

Згідно п.2.1 даного договору, поставка товару здійснюється на умовах та в строк, визначений в додатках до даного договору. Сторони погоджуються при визначенні поставки застосовувати офіційні правила тлумачення торговельних термінів INCOTERMS в редакції 2010 року. Факт здійснення поставки засвідчується актом прийому - передачі товару, який підписується сторонами та є невід'ємною частиною цього договору.

Як вбачається з п.2.4 договору від 23.01.2013 року №22011 датою поставки товару (партії товару) є дата підписання сторонами акта прийому - передачі товару (партії товару). З моменту підписання акта прийому - передачі до покупця переходить право власності на товар.

Відповідно до п.2.5 даного договору, якщо буде потреба продавець зобов'язується здійснювати зберігання товару, переданого покупцеві, при цьому товар залишається у власності покупця. Зберігання товару здійснюється за рахунок продавця й входить у вартість товару (п.п.4.1, 4.2. договору) за умови, що товар перебуває на зберіганні не більш 3-х (трьох) місяців. Приймання товару на зберігання, а також повернення зі зберігання здійснюється на підставі актів, які підписуються вповноваженими представниками сторін.

Надалі, між ТОВ «Вторметекспорт» та ТОВ «Арго-Р» до договору поставки від 23.01.2013 року №22011 було укладено додаток №1 від 23.01.2013 року, додаток №2 від 22.02.2013 року, додаток №3 від 22.02.2013 року, додаток №4 від 22.02.2013 року, додаток №5 від 29.02.2013 року, додаток №6 від 30.05.2013 року, відповідно до яких визначено кількість товару, ціну за 1 тонну, загальну вартість, якість товару та пункт поставки (т.1 а.с.71-76).

Як вбачається з пункту 6 додатків №1 від 23.01.2013 року, №2 від 22.02.2013 року, №3 від 22.02.2013 року, №4 від 22.02.2013 року продавець зобов'язаний здійснити поставку товару до комплексу з перевантаження та переробки тропічних олій в м. Южний, Одеська область (т.1 а.с.71-74).

З пункту 6 додатків №5 від 29.02.2013 року, №6 від 30.05.2013 року вбачається, що продавець зобов'язаний здійснити поставку товару на умовах СРТ - Одеський морський торгівельний порт ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» (т.1 а.с.75-76).

Відповідно до актів прийому - передачі від 15.02.2013 року, від 01.03.2013 року, від 19.03.2013 року, від 30.04.2013 року місцем передачі товару є комплекс з перевантаження та переробки тропічних олій, м. Южний, Одеська область (т.1 а.с.77-80).

Згідно з актами прийому - передачі від 30.05.2013 року, від 10.06.2013 року місцем передачі товару є Одеський морський торгівельний порт ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» (т.1 а.с.81-82).

З листа ТОВ «Вторметекспорт» від 30.04.2013 року №183 вбачається, що станом на 30.04.2013 року на комплексі з перевантаження та переробки тропічних олій (місто Южний, Одеська область) ним зберігається масло соняшникове нерафіноване, українського походження, урожаю 2012 року, в кількості 390,000 тон. Власник вантажу ТОВ «Вторметекспорт» (т.1 а.с.95).

Відповідно до листа Представництва «Альфа Трейдінг Лтд» в Україні від 19.03.2013 року №0319/8 на складі комплексу з перевантаження та переробки тропічних олій зберігалося масло соняшникове нерафіноване, українського походження, урожаю 2012 року станом на 01.03.2013 року в кількості 380,000 тон, 19.03.2013 року в кількості 140,000 тон. Власник вантажу ТОВ «Вторметекспорт» (т.1 а.с.96).

ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» в листі від 03.06.2013 року №158/13 підтверджує, що станом на 30.05.2013 року на складі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» на території Одеського морського торгового порту зберігався вантаж - соєві боби, українського походження, урожаю 2012 року в кількості 1030,00 тон. Власник вантажу ТОВ «Вторметекспорт» (т.1 а.с.97).

Як вбачається з листа ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» від 18.06.2013 року №18Н станом на 10.06.2013 року на складі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» на території Одеського морського торгового порту зберігався вантаж - соєві боби, українського походження, урожаю 2012 року в кількості 1000,000 тон. Власник вантажу ТОВ «Вторметекспорт» (т.1 а.с.98).

Наявною в матеріалах справи довідкою Представництва «Альфа Трейдінг Лтд» в Україні від 28.02.2013 року підтверджується, що станом на 15.02.2013 року на складі Комплексу з перевантаження та переробки тропічних олій зберігалося масло соняшникове нерафіноване, українського походження, урожаю 2012 року в кількості 230,000 тон. Власник вантажу ТОВ «Вторметекспорт» (т.1 а.с.99).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується зберігання товару на складі Комплексу з перевантаження та переробки тропічних олій та складі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл».

Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ «Арго-Р» (комітент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ферко» (комісіонер) укладено договір комісії від 23.01.2013 року №01221К (т.1 а.с.109-112).

Відповідно до пункту 1.4 комісіонер самостійно від свого імені укладає зовнішньоекономічний контракт, забезпечує транспортування товару відповідно до умов контракту.

Пунктом 1.7 договору встановлено, що місце передачі товару на комісію а також вартість переданого товару вказується в актах приймання - передачі, які оформляються між комітентом і комісіонером.

Згідно з п.2.1 договору комісії від 23.01.2013 року №01221К комісіонер зобов'язаний:

- забезпечувати зберігання отриманого від комітента товару. Зберігання товару до моменту реалізації на експорт здійснюється за рахунок комісіонера.

- прийняти у комітента товар по акту приймання - передачі у місці вказаному комітентом.

Надалі, між ТОВ «Арго-Р» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ферко» до договору комісії від 23.01.2013 року №01221К укладено додаток №1 від 23.01.2013 року, №2 від 22.03.2013 року, №3 від 22.02.2013 року, №4 від 23.01.2013 року, №5 від 23.01.2013 року, №6 від 30.05.2013 року, відповідно до яких визначено кількість товару, ціну за 1 тонну, загальну вартість, якість товару та місце передачі товару на комісію (т.1 а.с.115-120).

Як вбачається з пункту 7 додатків №1 від 23.01.2013 року, №2 від 22.03.2013 року, №3 від 22.02.2013 року, №4 від 23.01.2013 року місцем передачі товару є Комплекс з перевантаження та переробки тропічних олій, м. Южний, Одеська область.

З пункту 7 додатків №5 від 23.01.2013 року, №6 від 30.05.2013 року вбачається, що місцем передачі товару є Одеський морський торгівельний порт.

Поряд з тим, з наявних в матеріалах справи актів прийому - передачі від 15.02.2013 року, від 01.03.2013 року, від 19.03.2013 року, від 30.04.2013 року вбачається, що місцем передачі товару на комісію є комплекс з перевантаження та переробки тропічних олій, місто Южний, Одеська область. Відповідно до актів прийому - передачі від 30.05.2013 року, від 10.06.2013 року місцем передачі товару на комісію є Одеський морський торгівельний порт ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» (т.1 а.с.121-126).

Також, представниками позивача в судовому засіданні надано вантажно - митну декларацію, з якої вбачається, що на підставі договору №07/02/2013 ИО від 07.02.2013 року, даний товар вивезено за межі митної території України в повному обсязі 09.12.2014 року, про що Південною митницею 17.12.2014 року зроблено відповідну відмітку (т.6 а.с.211-215).

За наведених обставин, матеріалами справи підтверджується, що товар позивача з моменту поставки Товариством з обмеженою відповідальністю «Вторметекспорт» за договором поставки від 23.01.2013 року №22011 до моменту передачі на комісію Товариству з обмеженою відповідальністю «Ферко» зберігався на складі комплексу з перевантаження та переробки тропічних олій та складі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл».

Також, суд не бере до уваги посилання Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області на відсутність у ТОВ «Арго-Р» товарно - транспортних накладних, оскільки правилами ведення бухгалтерського обліку та чинним законодавством не передбачено обов'язкового ведення і зберігання товарно - транспортних накладних на перевезення вантажів автомобільним транспортом для підтвердження здійснення господарських операцій.

Окрім того, наявними в матеріалах справи посвідченням про якість №259 від 28.02.2013 року, а також екологічними деклараціями №1144 від 06.03.2013 року, №1708 від 01.04.2013 року, №4722 від 14.08.2013 року спростовується висновок відповідача про те, що позивачем не було надано сертифіката якості на олію та боби соєві, ні якісного посвідчення, що унеможливлює підтвердити відповідність до вимог відповідних ДСТУ та ідентифікувати виробника, дату розливу, умови зберігання (т.1 а.с.100-103).

Суд критично оцінює посилання Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області в акті перевірки №828/17-16-220/31299420 від 08.11.2013 року (ст.21 акту) на отримані від ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві акти перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Вторметекспорт» з огляду на наступне.

Чинним податковим законодавством не передбачено право податкового органу при складанні акту перевірки одного платника податків приймати за основу акт перевірки іншого платника податків, як підставу для висновку про наявність порушень з боку першого.

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України у справах №К/9991/32048/12 та № К/800/9956/13.

Будь-який акт перевірки платника податків складається виключно з метою його розгляду керівником органу ДПС для вирішення питання про прийняття або не прийняття відповідного податкового повідомлення або податкового повідомлення - рішення стосовно конкретного платника податків. Тобто цей документ і його висновки не є обов'язковими для інших платників податків, враховуючи індивідуальний характер правовідносин господарюючого суб'єкта та Держави Україна в сфері оподаткування (позиція ВАСУ по справі №К/9991/49832/11).

Також, суд звертає увагу, що згідно з пунктом 3 інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11 оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Суд зазначає, що допущені попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару певні порушення податкового законодавства тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість постачальникам товару та заявлення до бюджетного відшкодування від'ємного значення з податку на додану вартість.

Платник податку на додану вартість (покупець товару) на час здійснення господарської операцій з придбання товару не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28.10.2013 року по справі №К-42484/10.

Суд звертає увагує, що акти перевірок, на які посилається відповідач у акті перевірки №828/17-16-220/31299420 від 08.11.2013 року, не містять аналізу господарських операцій, які мають відношення до ТОВ «Арго-Р», і жодним чином не встановлюють порушення ТОВ «Арго-Р» податкового законодавства.

Окрім того, посилання ДПІ у Рівненському районі на акт перевірки від 04.07.2012 року №692/22-30/30127924 (абз.8 ст.11 акту) про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Вторметекспорт» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 року по 31.03.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 року по 31.03.2012 податкової перевірки є безпідставним з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.11.2012 року по справі №2а-13714/12/2670 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення, винесені на підставі акту перевірки від 04.07.2012 року №692/22-30/30127924. Дана постанова залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.03.2013 року. Вказаними рішеннями встановлено, що у ТОВ «Вторметекспорт» були всі підстави для віднесення витрат пов'язаних із веденням господарської діяльності до складу валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість.

За наведених обставин, суд дійшов до висновку, що посилання податкового органу при перевірці ТОВ «Агро-Р» на акти перевірок інших платників податків не заслуговують на увагу, оскільки податковим органом фактично продубльовано інформацію з актів перевірок інших платників податків без належного дослідження та надання оцінки первинним документам.

Також, суд зазначає, що статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Отже у разі, якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства (ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Таким чином, ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами податкового законодавства.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Як вбачається з акту перевірки ДПІ у Рівненському районі №828/17-16-220/31299420 від 08.11.2013 року податковим органом не встановлено відсутності у ТОВ «Арго-Р» будь яких первинних документів.

Відповідно до вимог статті 183 ПК України право платника податку на податковий кредит і виписку податкових накладних виникає після добровільної реєстрації особи як платника податку або особи, яка відповідає вимогам, визначеним підпунктом 6 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу та з початком податкового періоду, з якого така особа вважатиметься платником податку.

Таким чином, важливе значення має факт реєстрації та перебування контрагента платника податку на додану вартість в стані, власне, платників податку на додану вартість, що надає право такому платнику видавати податкові накладні, які є підставою для формування податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11, відповідно до якого для встановлення дійсності укладеного договору необхідно враховувати, що особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Вторметекспорт», на момент вчинення спірних правовідносин, було зареєстроване як платник податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, довідкою про взяття на облік платника податків, свідоцтвом про реєстрацію платником податку на додану вартість (т.1 а.с.56-58).

З огляду на наведене, суд вважає, що в діях позивача, як платника податку, не вбачається порушень діючого законодавства, а господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, доцільності та діловій меті здійснення господарської діяльності, що підтверджується наявністю належним чином оформлених та досліджених судом документів.

Поряд з цим, суд, керуючись вимогами ч.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне врахувати висновки, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 року у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії", відповідно до яких: платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню; у разі, якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і не довів правомірність прийнятого ним рішення.

Враховуючи наведене, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає, що винесене відповідачем оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 21.11.2013 року № є протиправним, а відтак підлягає скасуванню.

Судові витрати по справі згідно ч.1 ст.94 КАС України стягуються на користь позивача з Державного бюджету у загальному розмірі 487,20 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 21.11.2013 року №.

Присудити на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго-Р" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Нор У.М.