Справа № 621/3495/14-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 р.Справа № 621/3495/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 26.12.2014р. по справі № 621/3495/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

08 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області, в якому просила: зобов'язати відповідача зарахувати їй стаж роботи на посаді старшої піонервожатої у Борівської СШ у період з 01 січня 1992 року по 01 вересня 1996 року, до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугою років .

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 26 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Зміївського районного суду Харківської області від 26 грудня 2014 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом безпідставно залишено поза увагою те, що з 01 січня 1992 року в загальноосвітніх навчальних закладах мають бути лише посади педагогів-організаторів, тому усі старші піонервожаті мали бути переведені на посади педагогів-організаторів. Оскільки трудова книжка Позивача заповнена з порушенням порядку її ведення, а перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною не є підставою для не внесення відповідних змін до трудової книжки, тому період роботи на посаді старшої піонервожатої у Володимирівській ЗОШ І-ІІІ ступенів з 01 січня 1992 року по 16 серпня 1992 року правомірно не може бути зараховано до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1, виданої 04 листопада 1988 року, 01.09.1989 року, відповідно до наказу №309-К по Готвальдівському районо від 31 серпня 1989 року, позивачку прийнято в Борівську СШ на посаду старшої піонервожатої.

Відповідно до наказу № 12-К по Борівській СШ від 30 серпня 1996 року, ОСОБА_1 звільнено з посади старшої піонервожатої в зв'язку з переводом на посаду вчителя української мови та літератури Зміївської НСШ.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що робота на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугою років підтверджується записами у трудовій книжці.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

У вересні 2014 року позивач звернулася до відповідача з заявою щодо можливості зарахування при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. е ст. 55 ЗУ „Про пенсійне забезпечення стажу роботи на посаді старшої піонервожатої".

Листом №33/ш-9 від 23.09.2014 року ОСОБА_1 повідомлено проте, що підстав для зарахування періоду роботи з 01 січня 1992 року по 01 вересня 1996 року на посаді старшої піонервожатої до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту „е" статті 55 Закону України „Про пенсійне забезпечення" немає, оскільки вказана посада була передбачена Переліком найменувань професій і посад, які застосовувались раніше та який діяв до 01 січня 1992 року

Згідно з п. "е" ст. 55 Закону №1788-ХІІ, право на пенсію за вислугою років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. При цьому згідно з ч.2 ст.7 цього закону, пенсії за вислугою років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 1436 від 26 вересня 2002 року, затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно з даним Переліком, користуються правом на призначення пенсії за вислугу років особи, які працювали в загальноосвітніх навчальних закладах на посадах учителів, логопедів, вчителів-логопедів, вчителів-дефектологів, викладачів, навчальних сурдопедагогів, тифлопедагогів, вихователів, завідуючих та інструкторів слухових кабінетів, директорів, завідуючих їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 не передбачає посади старшої піонервожатої.

Проте, згідно з приміткою 3 до зазначеного Переліку робота на посаді старшої піонервожатої до 01 січня 1992 року зараховується до стажу для призначення пенсії.

Це пов'язане з тим, що постановою колегії Мінпраці УРСР від 29 березня 1991 року № 25 "Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській РСР" замість посади старшого піонервожатого з 01.04.1991р. введена посада педагога-організатора. З того часу в жодному нормативному акті нема посади старшої піонервожатої і відповідно не визначені для неї посадові оклади.

При цьому, у листі Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 06.10.2011р. за № 10/2-724 стверджується про ідентичність посадових обов`язків працівників, які займають посади педагогів-організаторів або старших вожатих, та відповідно про можливість зарахування періоду роботи на посаді старшого вожатого до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

До спеціального стажу зараховується час роботи на посадах у відповідних закладах і установах, віднесених до Переліку за умови, що ця робота є основною.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до наказу №309-К по Готвальдівському районо від 31 серпня 1989 року, ОСОБА_1 прийнято в Борівську СШ на посаду старшої піонервожатої, на якій вона працювала по 01 вересня 1996 року, коли була звільнена з посади старшої піонервожатої в зв'язку з переводом на посаду вчителя української мови та літератури Зміївської НСШ, відповідно до наказу № 12-К по Борівській СШ від 30 серпня 1996 року, що підтверджується копією трудової книжки, яка знаходиться у матеріалах спави.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У відповідності до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993 року, № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (на далі -Інструкція № 58), записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у Класифікаторі професій.

З огляду на те, що відповідальність за належне і своєчасне оформлення штатних розкладів та вірне внесення в трудові книжки працівників освіти найменування посад покладається на керівників підприємств та установ, несвоєчасне приведення записів у трудовій книжці працівника у відповідність з діючим положенням не може позбавити особу гарантованого Конституцією права на належне пенсійне забезпечення.

Отже робота позивача на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугою років підтверджується записами у її трудовій книжці.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі Харківської області про відмову у зарахуванні періоду моєї роботи з 01 січня 1992 року по 01 вересня 1996 року до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років, є протиправними.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 26.12.2014р. по справі № 621/3495/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Русанова В.Б. Курило Л.В.