Справа № 641/141/15-а
Суддя: Ященко С. О.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/26/2015 Справа №641/141/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Ященко С.О., розглянувши в порядку скороченого провадження у приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова

про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14.01.2015 року звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова, в якому просить:

· визнати протиправною відмову УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова щодо неврахування інших виплат (суми матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань);

· зобов'язати УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова прийняти до розрахунку пенсії з березня 2014 року сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення з березня 2012 року по лютий 2014 року у сумі 25051,72грн. відповідно до довідки про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова подав до суду письмові заперечення, в яких просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Справу розглянуто судом відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України в порядку скороченого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 14.01.2015 року із вимогами щодо захисту його порушених прав, що мали місце з березня 2014 року.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, права позивача підлягають захисту з 14.07.2014 року.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зазначені положення кореспондують нормам ст. 162 КАС України, які визначають повноваження суду при вирішенні справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Як вбачається з приписів частин 2, 3 ст. 99 КАС України строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав позивача відбувалося періодично - кожного місяця, починаючи з березня 2014 року, а тому, отримавши пенсію в неналежному розмірі, у нього було достатньо можливостей для своєчасного звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Однак позивачем не було надано доказів поважності пропуску строку для звернення до адміністративного суду з позовом про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з березня 2014 року по 13.07.2014року.

Таким чином, позов про проведення перерахунку пенсії за період з березня 2014 року по 13.07.2014 року згідно приписів ст. 100 КАС України підлягає залишенню без розгляду.

Відносно позовних вимог за період з 14.07.2014 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 з березня 2014 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

08.12.2014 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова з заявою про неправильне обрахування розміру її пенсії в зв'язку з невключенням до розрахунку сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

11.12.2014 року за вих. № 15711/02-28 Управлінням Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова на заяву позивача від 08.12.2014 року відмовлено позивачеві в урахуванні матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення при розрахунку пенсії державного службовця.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

З аналізу приписів ч. 2 ст. 37 Закону України "Про державну службу" вбачається, що пенсія державним службовцям призначається у відсотковому відношенні від суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що в структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні компенсаційні виплати. До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, компенсації та інші грошові та матеріальні виплати, які передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами.

Згідно із ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких, згідно з цим Законом, були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13, від 06 листопада 2013 року у справі № 21-350а13.

Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання пенсійного органу здійснити з 14.07.2014 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № 12/9-61 від 25.03.2014 року, врахувавши при цьому суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, підлягають задоволенню.

При цьому, вимоги про зобов'язання відповідача перерахувати пенсію позивача з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у визначеній позивачем сумі - 25051,72 грн., у розумінні ч. 4 ст. 105 КАС України не є належним способом захисту (відновлення) порушеного права у спірних відносинах, у зв'язку з тим, що нарахування розміру пенсії є виключним повноваженням органу Пенсійного фонду, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, на який покладено такі повноваження.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6-14, 86, 94, 159, 161, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова № 15711/02-28 від 11.12.2014 року щодо врахування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити з 14.07.2014 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № 12/9-61 від 25.03.2014 року, врахувавши при цьому суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, та здійснити відповідні виплати з урахуванням вже проведених виплат.

В решті позову відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії за період з березня 2014 року по 13.07.2014 року залишити без розгляду.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 36,54грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя С. О. Ященко