Справа № 826/15640/14
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Тур В. В.

представників позивача Пінтова В. В., Дорошенка О. Г., представника відповідача Воєводіна Р. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісний Центр Кенвуд" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2014 р. у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісний Центр Кенвуд" до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Сервісний Центр Кенвуд" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання дій Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва з призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки протиправними; визнання протиправним та скасування наказу начальника Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва № 1135 від 07 жовтня 2014 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2014 р. позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову суду - скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем було направлено позивачу запит про надання інформації та її документального підтвердження по взаємовідносинам з ТОВ "Геліос Люкс" (код за ), ТОВ "ТГ Інтермаркет" (), ТОВ "Аверс Груп ЛТД" () за весь період діяльності за № 5408/10/26-56-22-03-05 від 14.07.2014 р.

У вищевказаному запиті зазначено, що у зв'язку з надходженням податкової інформації, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства на підставі пп. 20.1.2. п. 20.1 ст. 20, абз. 3 п.73.3 ст. 73, пп. 78.1.1, п. 78.1, ст. 78 Податкового кодексу України, позивачу запропоновано надати інформацію з наданням відповідних копій документів у встановлені законодавством терміни.

Листом (вх. № 15014/10 від 28.07.2014 р.) позивач повідомив про відмову у наданні пояснення та документів, що витребовувались.

В подальшому, 18.09.2014 року відповідачем було направлено ТОВ "Сервісний центр Кенвуд" запит за № 9077/10/26-56-22-05-10 про надання інформації та її документального підтвердження по взаємовідносинам з ТОВ "Денекс Груп" (код за ) за липень 2014 року.

Листом (вх. №19916/10 від 03.10.2014 р.) ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві отримано відповідь від директора ТОВ "Сервісний центр Кенвуд" гр. ОСОБА_3 стосовно фінансово-господарських відносин з ТОВ "Денекс-Груп" за період: липень 2014 року. Проте, на думку відповідача, дана документація не у повній мірі відображала поставлені у запиті питання.

В подальшому, 26.09.2014 р. відповідачем було направлено ТОВ "Сервісний центр Кенвуд" запит за № 9070/10/26-56-22-01-11 про надання інформації та її документального підтвердження по взаємовідносинам з ТОВ "Денекс Груп" (код за ) за період з 01.06.2014 р. по 30.06.2014 р.

Проте, позивачем відповідь на зазначений запит надана не була.

07.10.2014 р. відповідачем прийнято наказ № 1135 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Денекс Груп" () за період з 01.06.2014 року по 31.07.2014 року, з ТОВ "Геліос Люкс" () за період з 01.06.2013 року по 31.08.2013 року, з ТОВ "ТГ Інтермаркет" () за період з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року, з ТОВ "Аверс Груп ЛТД" () за період з 01.05.2014 року по 31.06.2014 року.

Пізніше, засобами поштового зв'язку позивачем отримано акт № 5948//26-56-22-03-09/38235012 від 20.10.2014 р. про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Сервісний центр Кенвуд" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Денекс Груп" () за період з 01.06.2014 року по 31.07.2014 року, з ТОВ "Геліос Люкс" () за період з 01.06.2013 року по 31.08.2013 року, з ТОВ "ТГ Інтермаркет" () за період з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року, з ТОВ "Аверс Груп ЛТД" () за період з 01.05.2014 року по 31.06.2014 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначається можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Так відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним і скасування наказу на проведення перевірки, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у відповідача були наявні підставі для проведення перевірки, з чим колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

У своїх запитах про надання інформації відповідач обмежувався загальним посиланням на підставу проведення перевірки: у зв'язку із отриманням податкової інформації, що свідчить про можливі порушення позивачем податкового законодавства.

В свою чергу, у зв'язку з відсутністю у запиті конкретних підстав для його надіслання, позивач за першим запитом фактично відмовив відповідачу у наданні інформації, за другим запитом надав певну інформацію з певними зауваженнями, за третім запитом - інформації у десятиденний строк з дня отримання запиту не надав.

З даного приводу колегія суддів зауважує, що підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України на момент виникнення спірних правовідносин містив в собі більш м'яку вимогу до обов'язку відповідача зазначати у запитах підставу для проведення перевірки, зважаючи на те, що термін «можливі порушення» міг охоплювати собою будь - яку інформацію про зв'язок платника податку з «ризиковими» контрагентами (нова редакція ПК України не містить слова «можливі»).

А тому колегія суддів погоджується з висновком відповідача, про відсутність у останнього обов'язку конкретизувати джерело відповідної інформації в якості підстави для проведення перевірки.

На думку колегії суддів, про це свідчить також та обставина, що на момент виникнення спірних правовідносин абз. 2 ст. 73 передбачав, що такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

В редакції вказаної норми від 28.12.2014 р. такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує (п. 1 абз. 2 п. 73.3 ст. 73 ПК України).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що запит відповідача був оформлений у повній відповідності до діючого законодавства.

Незважаючи на це, при вирішенні питання про наявність чи відсутність у відповідача підстав для винесення спірного наказу, колегією суддів в судовому засіданні 05.02.2015 р. було встановлено наступне.

Представник відповідача в судовому засіданні в якості підстави для проведення перевірки зазначив виявлену інформацію в процесі моніторингу «ризикових» підприємств, конкретизувати яку відмовився у зв'язку з присвоєнням вказаній інформації грифу «Для службового користування», доказів існування вказаної інформації не надав.

Між тим, зі сторінки 4 акту перевірки вбачається, що перевірку проведено на підставі листа оперативного управління відповідача від 04.06.2014 р. № 1005/26-56-07-0409 стосовно проведення позапланової документальної перевірки позивача.

Зазначений лист в матеріалах справи також відсутній, зміст зазначеного листа в акті не відображений.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у відповідача підстав для витребування у позивача інформації та документального її підтвердження щодо зазначених контрагентів.

Зважаючи на те, що у платника податку виникає обов'язок у наданні витребовуваної інформації, якщо таке витребування здійснене у межах діючого законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що відмова позивача у наданні певної інформації є правомірною та не може провокувати проведення позапланової виїзної документальної перевірки в порядку п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Таким чином, оскаржуваний позивачем наказ № 1135 від 07.10.2014 р. є неправомірним, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні 05.02.2015 р. представники позивача зазначили, що до перевірки відповідача не допускали, документів відповідачу не надавали, в приміщенні позивача представники відповідача не перебували.

Представник відповідача зазначив, що акт перевірки було складено безпосередньо в приміщенні податкового органу, факт проведення перевірки на території позивача підтвердити належними та допустимими доказами не може.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що фактично перевірка позивача податковим органом проведена не була, у зв'язку з недопуском посадових осіб до її проведення.

Акт від 20.10.2014 р. складений відповідачем формально, оскільки в порушення вимог підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України перевірка не проводилась на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, останній запит від 26.09.2014 р. про надання інформації по взаємовідносинам з ТОВ «Денекс Груп» за період з 01.06.2014 р. по 30.06.2014 р. отриманий позивачем 09.10.2014 р. (а. с. 55), в той час як в акті перевірки зазначено про період її перевірки: з 07.10.2014 р. по 13.10.2014 р.

Натомість, колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 81.2. ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

У постанові від 24.12.2010 р. у справі № 21-25а10 Верховний Суд України чітко вказав, що підстав для визнання незаконним рішення про застосування штрафних санкцій немає, адже позивач не спростовував наявності факту порушення, яке стало підставою для прийняття рішення щодо накладення штрафних санкцій, і, виходячи зі змісту статей 111, 112 Закону № 509-XII, мав лише можливість не допустити посадових осіб органів державної податкової служби до проведення перевірки.

В ухвалі від 17.12.2014 р. у справі № 2а-10555/12/2670 застосовуючи дану постанову, Вищий адміністративний суд України зазначив, що фактичний допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні податкової перевірки, крім того, задоволення позову в цій частині не призводить до відновлення порушених прав платника податків.

Таким чином, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки, в іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що відмова позивача від допуску відповідача до перевірки була проігнорована останнім, внаслідок чого у позивача виникли негативні наслідки у вигляді порушення прав позивача на недопуск посадових осіб до перевірки зважаючи на те, що позитивні наслідки при вирішенні спору щодо правомірності дій, вчинених податковим органом на проведення вказаної перевірки, в судовому порядку можуть мати місце виключно до початку проведення перевірки.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, спрямованих на призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач діяв не у межах повноважень, наданих йому діючим законодавством, а тому позовні вимоги позивача є правомірними та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом приймаються в якості належних.

У відповідності до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісний Центр Кенвуд" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2014 р. у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісний Центр Кенвуд" до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2014 р. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісний Центр Кенвуд" задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, спрямовані на призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві № 1135 від 07.10.2014 р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісний Центр Кенвуд" () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 158 грн. 34 коп. (сто п'ятдесят вісім гривень 34 копійки).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська
(Повний текст постанови виготовлено 10.02.2015 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.