Справа № 815/3260/14
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

03 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/3260/14

Категорія: 3.5 Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

при секретарі - Найденко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року по справі за адміністративним позовом Ренійської міської ради Одеської області до Державної фінансової інспекції в Одеській області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування пункту вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ренійська міська рада Одеської області звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування п.2 вимоги від 07.05.2014 року №850-16/1007.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року адміністративний позов Ренійської міської ради Одеської області задоволений. Визнано протиправним та скасовано п.2 вимоги Ізмаїльської об'єднаної Державної фінансової інспекції Державної фінансової інспекції в Одеській області від 07.05.2014 року вих. №850-16/1007 про усунення порушень законодавства, виявлених ревізією міського бюджету, фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області.

В апеляційній скарзі Державної фінансової інспекції в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Державної фінансової інспекції в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи справу суд першої інстанції встановив, що відповідачем було проведено ревізію міського бюджету фінансово - господарської діяльності Виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області за період з 01.12.2011 року по 30.11.2013 року, за результатом якої були встановлені порушення, відображені в акті від 02.04.2014 року № 850-16/15, на підставі якого ДФІ в Одеській області була виставлена вимога про усунення фінансових порушень, виявлених ревізією фінансово - господарської діяльності Ренійської міської ради Одеської області.

В оскаржуваному позивачем п. 2 вимоги винесеної на підставі акту ревізії було встановлено порушення Виконавчим комітетом Ренійської міської ради Одеської області п.6 Постанови КМУ від 09.03.2006 року № 268 „Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", п. 3 Рішення сесії Ренійської міської ради „Про затвердження структури, чисельності та кошторису видатків на утримання Ренійської міської ради та апарату виконавчого комітету на 2012 рік" від 30.12.2011 року № 282-VI, п.3 Рішення сесії Ренійської міської ради „Про затвердження структури, чисельності та кошторису видатків на утримання Ренійської міської ради та апарату виконавчого комітету на 2013 рік" від 28.12.2012 року №497- VI, в результаті чого, встановлено перевищення встановленого розміру преміювання голові та заступникам міського голови Ренійської міської ради незаконно нараховано та виплачено премій у загальній сумі - 94793 грн. 60 коп. та відповідно зайво перераховано Єдиного соціального внеску у сумі - 34410 грн. 07 коп.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції дійшов до наступних висновків, з якими погоджується колегія суддів.

Статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що посадові особи одержують заробітну плату розмір якої має забезпечувати достатній життєвий рівень. Умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.13 п. 2 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою.

Умови оплати праці посадових осіб органів місцевого самоврядування урегульовано та визначено Постановою КМУ № 268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Так, відповідно до абз. 2 п. 1 та п.п. 2 п. 2 Постанови КМУ № 268 від 09.03.2006 року умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій і схем посадових окладів згідно з додатками 48-54 і 57.

Керівнику органу місцевого самоврядування надано право здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результаті роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат в 2006 році в межах фонду преміювання, утворення у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Відповідно до п.6 Постанови КМУ № 268 від 09.03.2006 року преміювання керівників органів виконавчої влади та інших органів, їх заступників, встановлення їм надбавок, здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією Постановою у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішенням про зазначені виплати приймається органом вищого рівня. Преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією Постановою у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30.12.2011 року Ренійською міською радою Одеської областібуло прийнято рішення № 282- VI „Про затвердження структури, чисельності і кошторису видатків на утримання Ренійської міської ради та апарату виконавчого комітету на 2012 рік", пунком 3 якого, у відповідності до п. 6 Постанови №268 від 09.03.2006 року встановлено премії міському голові 100% посадового окладу та його заступникам у розмірі 80% посадового окладу. Іншим працівникам міської ради та її виконавчого комітету нараховувались та виплачувались премії згідно з розпорядження міського голови відповідно до результатів роботи за місяць по кожному з працівників.

Крім того, з метою заохочення всіх працівників міської ради та її виконавчого комітету Ренійська міська рада в п.3 вказаного вище Рішення встановила преміювання в розмірі не менш 10% посадового окладу за фактично відпрацьований час в межах фонду преміювання, премію в межах економію фонду оплати праці, відповідно Положення про преміювання працівників. Даний вид преміювання поширювався також і на міського голову та його заступників, як працівників апарату виконавчого комітету Ренійської міської ради, носить не постійний характер і залежить від фактично відпрацьованого часу, наявності економії фонду оплати праці тощо.

28.12.2012 року Ренійською міською радою було прийняте аналогічне рішення №497-VI „Про затвердження структури, чисельності і кошторису видатків на утримання Ренійської міської ради та апарату виконавчого комітету на 2013 рік".

За вказаних обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про зайво нараховані та виплачені премії, оскільки як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, на виконання вище зазначеної Постанови КМУ № 268 від 09.03.2006 року, відповідачем були прийняті відповідні рішення розміру преміювання голови та заступників міського голови Ренійської міської ради з урахуванням меж затверджених видатків на оплату праці, вказані рішення як на час виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи були діючими та не скасовані, а апелянт в свою чергу, не надав відповідних та належних доказів перевищення встановленого розміру преміювання голови ради та його заступників, який був визначений рішеннями Ренійської міської ради „Про затвердження структури, чисельності і кошторису видатків на утримання Ренійської міської ради та апарату виконавчого комітету" у 2012 році та 2013 році.

Крім того, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до уваги те, що під час здійснення ревізії не було виявлено порушень при фінансуванні видатків на утримання міської ради та виконавчого комітету на 2012 рік, у зв'язку з чим, зроблено обґрунтований висновок, що Положення про Порядок преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Ренійської міської ради та його виконавчого комітету відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України №1349 та є підставою для користування в роботі при проведенні преміювання усіх працівників міської ради та її виконавчого комітету, а також відповідає вимогам п.п.2 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №268 де зазначено, що конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у Положенні про преміювання відповідного органу, яким є виконавчий комітет, створений Ренійською міською радою як виконавчий орган згідно до ст. 11 Виконавчий органи рад Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні".

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що Положення про Порядок преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Ренійської міської ради та його виконавчого комітету не затверджено рішенням сесії ради, а тому не може бути підставою для встановлення порядку та розміру премій голові та його заступникам, колегія суддів зазначає, що вказане Положення затверджене міським головою, в свою чергу не в повній мірі дотримання процедури його затвердження (сесією міської ради), не може свідчити про відсутність підстав для його застосування у роботі міської ради та виконавчого комітету. Вказане на думку колегії суддів може служити окремою підставою контролюючого органу для вимоги до позивача про усунення порушень шляхом затвердження названого вище Положення на сесії ради.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони ґрунтуються на помилковому застосуванні апелянтом норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та спростовуються обставинами та матеріалами справи, які свідчать про відсутність порушень, вказаних у оскаржуваному пункті вимоги з боку позивача.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 04 лютого 2015 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

М.М. Милосердний