Справа № 815/6084/14
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6084/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Борцова С.І.

за участю сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Кочин І.А. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Анікс-Плюс» до Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.10.2014 року № та №, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Анікс-Плюс» (далі - ТОВ «Анікс Плюс») до Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області (далі - ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області від 23.10.2014 р. № , № , якими позивачу визначено суму грошових зобов'язань: а саме, з податку на прибуток у сумі 171440 грн., з податку на додану вартість у сумі 527855 грн.

У своєму позові позивач зазначив та представник позивача в судовому засіданні пояснив, що не згоден з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями з наступних підстав.

На виконання взятих на себе зобов'язань, що витікали з умов договору ТОВ «Анікс-Плюс» з ТОВ «БК Гефест Альянс» останнім виписано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податкові накладні. Сума податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено позивачем до податкового кредиту лютого, квітня, серпня 2013 р. та відображено в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних, які відповідають даним дод. 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним Декларацій з ПДВ за відповідні періоди. За отриманий товар від ТОВ «БК Гефест Альянс» позивач перерахував контрагенту у безготівковій формі кошти, що підтверджується відповідними банківським документами.

Позивач зауважує, що незважаючи на наявність вказаних документів відповідачем в акті перевірки зроблено формальний висновок про безпідставність господарських операцій з ТОВ «БК Гефест Альянс».

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та обґрунтування адміністративного позову у повному обсязі і просив задовольнити адміністративний позов повністю.

Відповідач надав до суду заперечення, в яких зазначив, що на підставі наказу ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області від 25.09.2014 р. № 569 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» та підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 , п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «Анікс-Плюс» (код ЄДРПОУ - 33089583) щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платниками податків ТОВ «БК Гефест Альянс» (код ЄДРПОУ - 37312719) за період лютий, квітень, серпень 2013 р.», за результатами якої складено акт від 09.10.2014 р. № 1619/15-21-22-03/33089583.

Зазначеним актом встановлено, що до ДПІ надійшла податкова інформація у вигляді листа у Деснянському районі м. Києва від 14.08.2014 р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БК Гефест Альянс», яким визначено, що стосовно зазначеного підприємства направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, засновник та директор підприємства жодного відношення до здійснення підприємницької діяльності не має, жодних бухгалтерських або інших документів не підписував. У зв'язку з цим перевіряючі дійшли висновку про нереальність здійснення господарських операцій ТОВ «БК Гефест Альянс» з покупцями та постачальниками у період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р.

Таким чином, податковим органом зроблено висновок щодо безтоварності господарських операцій ТОВ «Анікс-Плюс» з ТОВ «БК Гефест Альянс».

З урахуванням вищенаведеного, відповідач вважає доводи та вимоги позивача, викладені у позовній заяві, безпідставними та необґрунтованими.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись при цьому на доводи, викладені у наданих до суду запереченнях та поясненнях.

Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши доводи адміністративного позову, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 276804 ТОВ «Анікс-Плюс» зареєстровано як юридична особа Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської області 28.07.2004 р. за № 1000024.

Підприємство перебуває на обліку у ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області з 11.08.2004 р., є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 25.05.2007 р.

У період з 26.09.2014 р. по 02.10.2014 р. на підставі наказу ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області від 25.09.2014 р. № 569 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» Пустовотенко Н.І., завідуючою сектором планування та інформаційного забезпечення управління податкового аудиту, на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 , п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України та згідно службової записки проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «Анікс-Плюс» (код ЄДРПОУ - 33089583) щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платниками податків ТОВ «БК Гефест Альянс» (код ЄДРПОУ - 37312719) за період лютий, квітень, серпень 2013 р.».

Повідомлення та копія наказу отримано керівником ТОВ «Анікс-Плюс» ОСОБА_4 25.09.2014 р.

Перевірку проведено з відома директора ТОВ «Анікс-Плюс» ОСОБА_4 та головного бухгалтера ОСОБА_5

За результатами перевірки ТОВ «Анікс-Плюс» складено акт від 09.10.2014 р. № 1619/15-21-22-03/33089583.

Актом перевірки встановлено порушення ТОВ «Анікс-Плюс» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено суму податку на додану вартість по періодам: лютий 2013 р. - 53500,00 грн.,квітень 2013 р. - 76630,00 грн., серпень 2013 р. - 50333,33 грн.; п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження позивачем податку на прибуток за 2013 р. у розмірі 171440 грн.

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.10.2014 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем на 180463 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 90232 грн. (а.с. 24 т. 1) та податкове повідомлення-рішення від 23.10.2014 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем на 171440 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 85720 грн. (а.с. 25 т. 1).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі таких висновків податкового повідомлення-рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд встановив наступне.

У січні 2013 р. між ТОВ «БК Гефест Альянс» (підрядник) та ТОВ «Анікс-Плюс» (замовник) було укладено договір підряду від 25.01.2013 р. № 3, згідно з яким підрядник за завданням замовника зобов'язується в порядку та на умовах викладених в цьому договорі виконати з використанням своїх матеріалів та передати замовнику, а замовник зобов'язується в порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі, прийняти та оплатити роботи з нанесення декоративних елементів на скляні вироби згідно оригінал-макету (а.с. 54-57 т. 1).

Зовнішній вигляд декору, його графічне зображення, кількість застосовуваних кольорів, текстовий зміст зазначається сторонами в оригінал-макетах, які надаються замовником.

Якість робіт повинна відповідати оригінал-макетам, узгодженим сторонами до початку виконання підрядником робіт за договором.

До зазначеного договору додаються специфікації, які визначають кількість товару, його якість та інші показники (а.с.58-60 т. 1).

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем до суду надано:

акти здачі-прийняття робіт про декорування елементів на скляних виробах (а.с.63-83 т. 1);

податкові накладні (а.с. 84-104 т. 1).

За отриманий товар від ТОВ «БК Гефест Альянс» ТОВ «Анікс-Плюс» перераховувало кошти контрагенту з рахунку в АК «Південиий» № 2401 відповідно до платіжних документів.

Дослідивши вищевказані докази на підтвердження господарської операції з ТОВ «БК Гефест Альянс» та проаналізувавши пояснення сторін суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 кодексу визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені статтею 198 Податкового кодексу України. Виходячи із змісту положень наведеної норми права формування податкового кредиту залежить від документального підтвердження нарахування (сплати) податку. Внаслідок застосування зазначених правил, платник податку повинен визначити дату виникнення права на включення відповідних сум податку до податкового кредиту, та відповідно суму податку, яку він має право включити до складу податкового кредиту.

Пунктом 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби.

У разі звільнення від оподаткування у випадках, передбачених статтею 197 цього розділу, у податковій накладній робиться запис «Без ПДВ» з посиланням на відповідний пункт та/або підпункт статті 197 цього Кодексу.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.1., 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Оцінивши приєднані до справи копії первинних документів суд доходить до висновку, що оглянуті документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а отже підтверджують належним чином здійснення господарської операції між ТОВ «Анікс-Плюс» та ТОВ «БК Гефест Альянс».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач уклав договір з ТОВ «БК Гефест Альянс» для виконання своїх зобов'язань перед ДП «УГК «Nemiroff» та ТОВ «Національна горілчана компанія».

Так, відповідно до договору поставки від 31.12.2012 р. № 2013, укладеного між ТОВ «Анікс-Плюс» (постачальник) та ДП «УГК«Nemiroff» (покупець) покупець замовляє, а постачальник зобов'язується поставити покупцю на умовах, передбачених у цьому договорі, а також додатках/додаткових угодах до нього пляшку скляну згідно квартальних замовлень покупця. Асортимент та кількість продукції вказується у відповідних замовленнях (а.с. 105-107 т. 1).

До даного договору додаються додатки (а.с. 108-110 т.1), які визначають макет декорування скляних виробів.

Також ТОВ «Анікс-Плюс» (виконавець) з однієї сторони та ДП «УГК«Nemiroff» (замовник) з другої сторони укладено договір підряду від 31.12.2012 р. № 2013, відповідно до якого ТОВ «Анікс-Плюс» за завданням замовника зобов'язується виконати роботи з декорації скляної пляшки замовника, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити належно виконані роботи.

Виконання зазначених договірних зобов'язань перед ДП «УГК«Nemiroff» підтверджується видатковими накладними, актами здачі-прийняття робіт, товарно-транспортними накладними про доставку товару замовнику.

Окрім того, позивач замовляв у ТОВ «БК Гефест Альянс» роботи з декорування скляних виробів для виконання своїх господарських зобов'язань перед ТОВ «Національна горілчана компанія» згідно договору підряду від 03.09.2012 р. № 03-09-НВК/2 та договору поставки від 03.09.2012 р. № 03/09-НВК.

Так, відповідно до договору підряду від 03.09.2012 р. № 03-09-НВК/2 підрядник за завданням замовника зобов'язується в порядку та на умовах визначених в цьому договорі, виконати з використанням своїх матеріалів та передати замовнику, а замовник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі прийняти та оплатити роботи з нанесення декоративних елементів на скляні чарки згідно оригінал-макету, який є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з договором поставки від 03.09.2012 р. № 03/09-НВК ТОВ «Анікс-Плюс» постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупця скляну посуду згідно специфікацій, які є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість на умовах даного договору.

Зазначені договори виконані, що підтверджується первинними документами, наявними в матеріалах справи.

Суд критично відноситься до посилання відповідача на те, що ТОВ «Анікс-Плюс» не надано документів, які підтверджують факт отримання та зберігання товару, отриманого від ТОВ «БК Гефест Альянс», оскільки в матеріалах справи міститься надана позивачем бухгалтерська довідка про рух товарно-матеріальних цінностей (скляних виробів) ТОВ «Анікс-Плюс» за період з 01.02.2013 р. по 31.08.2013 р. Крім того, позивач орендує нежитлове приміщення у ТОВ «Пан-Декор» відповідно до договору оренди від 01.01.2014 р., де зберігає товар до його постачання замовникам.

Досліджені судом також і товарно-транспортні накладні, які підтверджують транспортування ТОВ «Анікс-Плюс» товару (скляних виробів) замовникам ДП «УГК«Nemiroff», ТОВ «Національна горілчана компанія».

Так, наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

Пунктом 11 зазначених Правил визначено, що основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля.

Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів.

Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Надані позивачем товарно-транспортні накладні відповідають вищезазначеним положенням, отже належним чином підтверджують транспортування товару МПП «Горізонт».

Поряд з цим, в акті перевірки суб'єктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій з його контрагентом, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про наявність взаємопов'язаності позивача та контрагента позивача, про несумісність предмету спірного правочину з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність використання позивачем отриманих товарів, про відсутність змін у складі і структурі активів осіб, котрі є сторонами спірних правочинів, що зумовлює необґрунтованість висновку суб'єкта владних повноважень щодо невідповідності закону вчинених за ними господарських операцій.

Висновок ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області щодо того, що операції ТОВ «Анікс-Плюс» та ТОВ «БК Гефест Альянс» не спричиняють настання правових наслідків не є беззаперечним та не може бути безумовною підставою для твердження щодо відсутності фактичності господарської операції.

Позивач вважає господарські операції такими, що спрямовані на реальне настання правових наслідків, адже з наданих позивачем документів вбачається, що ТОВ «БК Гефест Альянс» було здійснено декорування скляних виробів на завдання позивача, що підтверджує ведення господарській діяльності.

Позивачем було надано належні та допустимі докази, які підтверджують правові наслідки вчиненого правочину та те, що господарські операції мали реальний характер, а товар використовувався в господарській діяльності позивача, однак відповідачем при винесенні спірних податкових повідомлень - рішень зазначене не було прийнято до уваги.

Також судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що матеріал для виробів (скло) позивач закуповував у ОАД «Новое скло» (New glass JSC) згідно з контрактом від 12.09.2012 р. № 1251/2012, «Garlsen Company Corporation» Limited відповідно до контракту від 27.09.2012 р. № 270912-01, що підтверджується вантажно-митними деклараціями.

Крім того, в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» ТОВ «Анікс-Плюс» та ТОВ «БК Гефест Альянс» є окремими суб'єктами права, а відтак, за змістом Податкового кодексу України, - окремими платниками податку на додану вартість.

За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податку на додану вартість, яка відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне наголосити, що чинним законодавством України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству установчих документів постачальників товару (робіт, послуг) та дотримання ними вимог податкового законодавства. Навіть у разі, якщо контрагент не виконав своїх зобов'язань зі сплати податків, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Також законодавство України не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Припущення, висновки відповідача в акті перевірки, не є підставою для позбавлення позивача, як добросовісного платника податку, права на віднесення сплачених ним у ціні товару та послуг відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту. Позивач виконав усі передбачені законом обов'язки щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Саме на податковий орган покладений обов'язок контролю за сплатою податкових зобов'язань із врахуванням конституційного принципу щодо індивідуальності зобов'язань сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, а відтак вказані податковим органом заперечення не можуть бути причиною позбавлення позивача на віднесення сплачених ним у ціні послуг відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту та сум податку на прибуток до валових витрат.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи спростування ТОВ «Анікс-Плюс» доказів, на які посилається відповідач, вказуючи на ненадання до перевірки первинних документів по операціям з ТОВ «БК Гефест Альянс», наявність первинних документів та інших доказів на підтвердження товарності зазначеного правочину, наступну реалізацію отриманого товару іншим підприємствам-замовникам, суд вважає безпідставним висновок відповідача, викладений в акті перевірки від 09.10.2014 р. № 1619/15-21-22-03/33089583. Відтак, скасуванню підлягають і податкові повідомлення-рішення ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області від 23.10.2014 року № , № .

На підставі встановленого, керуючись приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Анікс-Плюс» до Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.10.2014 року № та № - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області від 23.10.2014 року № та №.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 03 лютого 2015 року.

Суддя П.П. Марин