Справа № К/9991/47174/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Київ К/9991/47174/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційними скаргами Дніпропетровської митниці та прокуратури Дніпропетровської митниці на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2011 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Криворізької митниці, Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області, за участю прокуратури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2009 року відкрите акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулось до суду з адміністративним позовом до Криворізької митниці та Головного управління державного казначейства України у Дніпропетровській області, в якому, з врахуванням уточнень до позовної заяви, заявило вимоги про визнання протиправними та скасування рішення Криворізької митниці №МВ089 від 02.04.2008 року про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки) та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №113020000/2008/000721 від 03.04.2008 року, винесеної Криворізькою митницею; стягнення з Державного бюджету України на користь ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" суми надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) у розмірі 29064,91 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2009 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Криворізької митниці №МВ089 від 02.04.2008 року про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки) та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №113020000/2008/000721 від 03.04.2008 року винесену Криворізькою митницею. У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням апеляційного суду, митний орган та прокуратура Дніпропетровської області звернулися з касаційними скаргами та просили його скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, між ВАТ "Нікопольський завод феросплавів"(покупець) і фірмоюChemical LLC", США (продавець) був укладений контракт купівлі-продажу №140108N, за умовами якого з метою здійснення господарської діяльності продавець продає, а покупець купує продукцію на умовах, в кількості і строки, зазначені в Специфікаціях до цього контракту, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до Специфікації до вищевказаного контракту, фірма Eempire Chemical LLC", поставила позивачу товар - марганцеву руду( дрібну) MN 45,1% P 0,047% ФР0-9,5 ММ

31.03.2008р. при митному оформленні товару позивачем до Криворізької митниці подана вантажна митна декларація (ВМД) № 113020000/8/002273.

Разом з ВМД позивачем до митного органу була подана декларація митної вартості (ДМВ).

У ВМД і ДМВ позивачем була заявлена митна вартість товарів у розмірі 2808923,22 грн., яка була визначена за основним методом визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №113020000/2008/000721 від 03.04.2008р. Криворізькою митницею було відмовлено у митному оформленні товарів за ВМД №113020000/8/002273 від 31.03.2008р. з тих причин, що на ідентичні товари винесено рішення № МВ089 від 02.04.2008р. відділом КМВ та Н про визначення митної вартості, що не відповідає заявленій у ВМД. Вимогою для митного оформлення товарів відповідачем-1 в картці відмови було зазначено надання ВМД у відповідності з винесеним рішенням від 02.04.2008р. №МВ089.

Рішенням Криворізької митниці №МВ089 від 02.04.2008р. про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки) була визначена митна вартість імпортованих товарів на підставі цінової інформації ЦБД ІАМУ ДМСУ на ідентичні товари у розмірі 843993,80 доларів США (замість задекларованої 556222,42 дол.США), що за перерахунком у гривні складало 4262168,69 грн.

Так, у відповідності зі ст.265 Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу.

Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.11 "Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження", затвердженого постановою КМУ від 20.12.2006р. №1766, для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи. Посадова особа митного органу у графі "Для відміток митниці" декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис. Декларант ознайомлюється з таким записом, зазначає під ним дату, прізвище та ставить свій підпис. Посадова особа митного органу не має права вимагати від декларанта документи, не зазначені у графі "Для відміток митного органу".

При цьому, як вірно враховано апеляційним судом, в декларації митної вартості в графі "для відміток митниці" не зазначено необхідності подання позивачем будь-яких додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів. Тобто, митним органом у встановленому законом порядку не вимагалось будь-яких додаткових документів від позивача для підтвердження митної вартості товарів.

Згідно зі ст.266 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 271, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

В обґрунтування неможливості застосування митної вартості, визначеної позивачем, митниця посилається на відмову останнього від надання обґрунтовано витребуваних контролюючим органом додаткових документів.

Однак, як зазначено вище, в установленому законом порядку додаткових документів від позивача не вимагалось. Отже, митним органом не доведено як факту належного витребування від декларанта додаткових документів, так і наявності встановлених законом підстав для визначення митної вартості товару контролюючим органом.

Будь-яких пояснень та доказів, які б свідчили, що при визначенні митної вартості товару за основним методом позивач допусти порушення діючого законодавства, митницею не надано.

У зв'язку з цим, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішення Криворізької митниці № МВ089 від 02.04.2008р. про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки) та картки-відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 113020000/2008/000721 від 03.04.2008р., підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України суми надмірно сплачених зборів (обов'язкових платежів) у розмірі 29064,91 грн., то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007р. №618, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

Виходячи з наведеного, нормативними актами встановлений порядок повернення надмірно сплачених митних платежів, який позивачем дотримано не було, а відтак позовні вимоги в цій частині є передчасними.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції вірно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Доводи касаційних скарг висновків апеляційного суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Дніпропетровської митниці та прокуратури Дніпропетровської митниці залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: