Справа № 824/3040/14-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/3040/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Григораш В.О.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

28 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

за участю секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.

за участю представників сторін:

представника позивача: Божескул М.Т.

представника відповідача: Марковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Сторожинецькому районні на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Сторожинецькому районі про стягнення коштів ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача витрати на виплату пенсій, щомісячної цільової грошової допомоги на проживання, витрати на виплату і доставку даних виплат за липень-серпень 2014 року на загальну суму 280,56 грн.

Відповідно до постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року позов задоволено: стягнуто з відповідача витрати на виплату пенсій, витрати на виплату щомісячної грошової допомоги на проживання, витрати з виплати та доставки цих пенсії на загальну суму 280,56 грн за липень-серпень місяці 2014 року, в тому числі витрати за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а саме з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року витрати за особовими справами: ОСОБА_4 (п/с №104727) на суму 183,60 грн.; ОСОБА_5 (п/с №100927) на суму 96,96 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нове рішення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачем в період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року були підготовлені для відповідача списки осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в липні-серпні місяцях 2014 року.

Позивачем направлялись акти щомісячних звірок витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за липень-серпень місяці 2014року, які підписані позивачем та відповідачем.

Відповідно до розрахунків коштів, неприйнятих до відшкодування ФССНВВ за актом звірки по Сторожинецькому району за липень-серпень 2014 року, відповідачем не прийнято до відшкодування кошти по сумах виплаченої щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття та витрати з виплати і доставки пенсії, державної адресної допомоги в розмірі 280,56 грн. Дана сума виплаченої пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання ОСОБА_4 та ОСОБА_5, сума виплаченої щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття, сума витрат з виплати і доставки пенсії.

Згідно розрахунку суми виплаченої пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання по Сторожинецькому району за липень-серпень 2014 сума пенсії, щомісячної цільової грошової допомоги та витрати на доставку виплачена позивачем та невідшкодована відповідачем по пенсіонерах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складає 280,56 грн. - основний розмір пенсії, щомісячна цільова грошова допомога на проживання та витрати на виплату і доставку цих виплат.

Таким чином, відповідачем не включено витрати на виплату щомісячної грошової допомоги на проживання та витрати на їх виплату і доставку за липень-серпень місяці 2014 року на загальну суму 280,56 грн., в тому числі не включені в акти щомісячних звірок суми виплачених пенсій, витрати на їх доставку, щомісячна цільова грошова допомога на проживання: ОСОБА_4 (п/с №104727) на суму 183,60 грн.; ОСОБА_5 (п/с №100927) на суму 96,96 грн.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог Пенсійного органу, а відтак наявності правових підстав для задоволення адміністративного позову.

За змістом ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про безпідставність апеляційної скарги та законність рішення суду першої інстанції, з огляду на таке.

Так, статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року №1105-XIV (далі - Закон №1105) передбачено, що Фонд зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Згідно з п. 4 ст. 25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи) за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Частиною 4 ст. 26 Основ передбачено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

В силу п. 2 ст. 7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання" №2272-III (далі - Закон №2272-III), який набрав чинності з 01 квітня 2001 року, Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку цьому Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, ПФУ та Фонду. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону №1105 особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

В свою чергу, право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві із застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

За змістом п.п. "а" ст. 27 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII, громадянам України переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від стажу роботи.

Нормами абз. 2 п. 3 Прикінцевих положень Закону №1105 визначено, що відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги.

Крім того, абз. 3 зазначеного пункту (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) установлено, що вся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника Фондом.

Таким чином, за змістом наведеної норми обов'язок Фонду відшкодувати потерпілим на виробництві та членам їх сімей матеріальну і моральну (немайнову) шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я, не залежить від того, чи сплачували цьому Фонду страхові платежі підприємства, що ліквідувалися та на яких було ушкоджено здоров'я потерпілого.

Абзацом 7 п. 3 Прикінцевих положень Закону №1105 передбачено, що Фонд є правонаступником державного, галузевих та регіональних фондів охорони праці, передбачених статтею 21 Закону України від 14.10.1992 року №2694-XII "Про охорону праці", які ліквідуються.

Разом з тим, у відповідності до ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Так, ст. 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

Отже, страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, а в разі такої виплати органами Пенсійного фонду України - відшкодувати останньому витрати, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржене рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Сторожинецькому районні залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 29 січня 2015 року .

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.