Справа № 201/14655/14-а
Суддя: Брага А. В.
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/201/381/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Брага А,В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та спонукання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення виплати пенсії, зобов'язати поновити позивачеві з 29 серпня 2011 року виплату пенсії за вислугу років у Збройних Силах СРСР, яку він одержував до виїзду в Ізраїль, в розмірах відповідно чинного законодавства.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він є громадянином України, отримував призначену йому пенсію за вислугу років у Збройних Силах СРСР. 29 грудня 2000 року позивач виїхав на постійне місце проживання до Держави Ізраїль, в зв'язку з чим виплату пенсії було припинено. 29 серпня 2014 року представник позивача направив заяву до Головного УПФ України в Дніпропетровській області про перерахунок та поновлення виплати пенсії за вислугу років. Відповідачем поновлення виплати пенсії не здійснено та листом №23034/0101 від 09 жовтня 2014 року повідомлено про відсутність підстав для поновлення з посиланням на ст. 92 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

14 листопада 2014 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від було відкрито скорочене провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та спонукання до вчинення дій (а.с. 1).

На виконання вимог ч. 3 ст. 183 - 2 КАС України, судом було направлено на адресу відповідача копію ухвали суду про відкриття скороченого провадження разом з позовною заявою та доданими до неї документами (а.с. 13).

Станом на 30 грудня 2014 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заперечень на позовну заяву не надійшло.

Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 183 - 2 КАС України щодо строків розгляду адміністративних справ в порядку скороченого провадження, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній доказами.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта (а.с. 9). До виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю проживав у м.Дніпропетровську.

Позивач з 30 серпня 1958 року по 13 травня 1985 рік проходив службу у Збройних військах СРСР, що підтверджується копією військового білету серія НОМЕР_1 від 20 серпня 1992 року (а.с. 6). З 13 травня 1985 року отримував призначену пенсію за вислугу років у Збройних силах СРСР, виплата якої була припинена в зв'язку із виїздом у 2000 року позивача на постійне місце проживання до Держави Ізраїль.

29 серпня 2014 року позивач через представника звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про поновлення виплати пенсії. Однак, відповідачем пенсію не поновлено, листом від 09 жовтня 2014 року повідомлено про відсутність, на його думку, для цього правових підстав (а.с. 4 - 5).

Так, стосовно громадян, які виїхали на постійне місце проживання за кордон визначено особливий порядок виплати пенсій, який викладено у статтях 49, 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Згідно ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня2009 року №25-рп/2009 було визнано такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов'язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України. Положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Стаття 24 Конституції України визначає, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишити будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, кожний громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав.

Частиною 1 статті 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку для звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів.

Суд може поновити пропущений строк для звернення з адміністративним позовом, але при наявності поважних причин пропуску (ст.100 КАС України).

Позивач не звертався до суду з такою заявою.

Таким чином, вимоги позивача в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та поновити виплату пенсії за вислугу років у Збройних силах СРСР підлягають частковому задоволенню, а саме за 6 місяців до дати звернення з позовною заявою до суду, тобто з 13 травня 2014 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 24, 46 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 року, ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 2, 9, 21, 71, 87, 90, 94, 99, 100, 158 - 163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та спонукання до вчинення дій, - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у Збройних силах СРСР, - протиправною.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та поновити виплату пенсії за вислугу років у Збройних силах СРСР ОСОБА_1 з 13 травня 2014 року в розмірах відповідно чинного законодавства.

В іншій частині позову, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В.Брага