Справа № 872/16604/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2015 рокусправа № 186/2073/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Першотравенського Управління праці та соціального захисту населення виконкому Першотравенської міської ради Дніпропетровської області

на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2013 року у справі № 186/1957/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Першотравенського Управління праці та соціального захисту населення виконкому Першотравенської міської ради Дніпропетровської області

про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати дії відповідача неправомірними; зобов'язати відповідача провести перерахунок та сплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з 07 квітня 2013 року по 07 жовтня 2013 року з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період, зобов'язати відповідача виплачувати щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2013 року, до закінчення строку передбаченої законом виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено. Рішення суду мотивоване не правомірністю дій відповідача. Судом першої інстанції зазначено що на час виникнення правовідносин допомога по догляду за дитиною здійснюється відповідно до ст. 43 Закону України « Про загальнообов'язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням або похованням» (Закон №2240) у розмірі встановленим Фондом соціального страхування, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволені позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення в м. Першотравенську Першотравенської міської ради Дніпропетровської області та відповідно до довідці виданої відповідачем №541 від. 17.09.2013 (а/с 7) отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

Правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися як Законом України від 21.11.1992 р. №2811-XII «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, (стаття 13) так і Законом України від 18.01.2001 р. № 2240 "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Відповідно до матеріалів справи позивач відноситься саме до застрахованих осіб. Розмір допомоги також визначався цими Законами (статтями 15 та 43 відповідно).

Зокрема ст. 43 Закону № 2240-III передбачено, що допомога надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. В даній редакції ст. 43 Закону № 2240-III діяла до 01.01.2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Так пунктами 23,25 розділу II Закону № 107-VI Законом № 107-VI виключено статті 40-44 Закону № 2240-Ш. Пункт 2 розділу III Закону № 107-VI передбачав, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Проте Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними низьку положень Закону № 107-VI, у тому числі й пункт 25 розділу II цього Закону щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-Ш.

Отже, з часу проголошення Конституційним Судом України Рішення № 10-рп/2008 відновили дію статті 40-44 Закону № 2240-Ш.

Відповідно до ст. 46 Закону України від 26.12.2008 року №835-VI «Про Державний бюджет України на 2009 рік» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону № 2811-XII затверджений Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751.

Проте Постанова КМУ № 1751 щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку не поширюється на Закон № 2240-Ш.

Оскільки в справі, що розглядається, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач є застрахованою особою, відповідно відносини щодо призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку регулюються нормами спеціального Закону, а саме Закону № 2240-Ш.

Станом на 2013 р., який охоплює період заявлених позовних вимог скаржником, Закон України «Про Державний бюджет України на 2013 рік" не містить будь-яких положень щодо розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2240-Ш або делегування повноважень по визначенню такого розміру Кабінету Міністрів України.

Саме тому, у 2013 році, виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам застрахованим в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування повинна здійснюватися у розмірі визначеному статтею 43 Закону №2240, а саме в розмірі що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже колегія суддів приходить до висновку про необхідність зобов'язання провести перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною (ОСОБА_3) до досягнення трьохрічного віку за період з 07 квітня 2013 року по 07 жовтня 2013 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком по суті суду першої інстанції про наявність права у позивача на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, проте, звертає увагу на помилковість застосування судом норм матеріального права в абзаці 3 та 4 резолютивної частини постанови.

Так суд посилається на ст. 15 Закону України № 2811-XII як на підставу отримання позивачем допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Застосування Закону № 2811-XII при призначені допомоги позивачу є помилковим, оскільки є доведеним факт перебування позивача на обліку в Управлінні саме як особи, застрахованої у системі загальнообов'язкового соціального страхування і відповідно призначення допомоги ОСОБА_2 регулюється положеннями Законом № 2240-Ш, як для застрахованих осіб, а не Законом України № 2811-XII.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Отже, абз. 3 та 4 резолютивної частини постанови суду підлягає зміні, замість «ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» вказати «ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Враховуючи правильність вирішення справи судом першої інстанції по суті, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 201, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення в м. Першотравенську Першотравенської міської ради Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2013 року у адміністративній справі № 186/1957/13-а - залишити без змін.

Абзац 3 та 4 резолютивної частини постанови змінити, замість «ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» вказати «ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко