Справа № 203/2191/14-а (2-а/0203/111/2014)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2015 рокусправа № 203/2191/14-а (2-а/0203/111/2014)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника позивача : Аксютіна Віталія Івановича,

відповідача: Кулеби Віри Олександрівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції державного виконавця Кулеби Віри Олександрівни

на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2014 р.

у справі за позовом Дніпропетровської митниці Міндоходів до державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Кулеби Віри Олександрівни про визнання незаконною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Дніпропетровська митниця Міндоходів звернувся 31 березня 2014 року до суду з адміністративним позовом до державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Кулеби Віри Олександрівни. Просив визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Кулеби В.О. про повернення виконавчого документа стягувачеві (постанова від 25 березня 2014 року за ВП №37263054).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що виконання відповідачем постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2012 року по справі №0418/7785/2012 в частині конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил здійснювалось з урахуванням визначення, що такі предмети є лікарськими засобами. Відтак, державним виконавцем було надане доручення позивачу на здійснення розпорядження майном, яке має бути конфіскованим, згідно п. 11 Порядку обігу, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі його органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, затвердженим постановою КМУ від 26 грудня 2001 року №1724. Оскільки ж таке доручення не виконано позивачем, відповідачем винесено оскаржувану постанову, якою виконавчий документ повернуто стягувачеві, а предмети, які мали бути конфісковані, - позивачу. Вказуючи, що безпосередні предмети порушення митних правил, не є лікарськими засобами, оскільки це безпосередньо вказано в постанові суду, позивач зазначив про безпідставність видання державним виконавцем згаданого доручення на розпорядження майном, яке має бути конфіскованим, а отже і про відсутність підстав для винесення оскаржуваної постанови у випадку невиконання такого доручення. Крім того, вказав позивач і на непередбаченість законом можливості повернення позивачу майна, яке має бути конфісковане, за визначених відповідачем підстав.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2014 р. адміністративний позов Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання незаконною та скасування постанови - задоволено. Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що згідно змісту постанови суду від 12.12.2012 року, яка набрала законної сили та є обов'язковою для виконання, визначений товар є косметичним препаратом, а не лікарським засобом/медичним препаратом.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову. В апеляційній скарзі посилається на те, що в ході виконавчого провадження було здійснено ряд заходів в результаті яких було встановлено, що конфіскації підлягає медичний препарат, а не косметичний засіб, про що свідчить Наказ Державної служби України з лікарських засобів № 86 від 10.02.2012, тому державним виконавцем 26.03.2013 року було направлено Митниці доручення щодо розпорядження майном відповідно до п. 11 Порядку обігу, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі його органам державної виконавчої служби і розпорядженням ним.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не подані.

В судовому засіданні державний виконавець апеляційну скаргу підтримав. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, вважає, що державний виконавець, зобов'язаний був у відповідності до ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» вжити передбачених законом заходів для виконання рішення, однак, державним виконавцем в ході виконавчого провадження проведено ряд заходів з метою встановлення належності конфіскованого товару до лікарських засобів, хоча в постанові суду було зазначено, що товар є косметичним препаратом. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про можливість задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 грудня 2012 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за наслідками розгляду справи про порушення митних правил №0418/7785/2012 (провадження №3/0418/3147/2012) винесено постанову, якою ОСОБА_4 визнано винним в порушенні митних правил за ст.483 ч.І МК України із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави та з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил - «косметичних препаратів: засіб зволожуючий офтальмологічний Візин «Чиста сльоза», 10 мл. у пластиковому флаконі-крапельниці». При цьому, як вбачається зі змісту вказаної постанови суду, саме невірна класифікація при декларації ввезеного на митну територію України товару як «медичного препарату/лікарського засобу» замість визначення його «косметичним препаратом» зумовила невірний опис та код товару згідно УКТЗЕД, що в свою чергу зумовило притягнення судом своєю постановою ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності із застосуванням наведених вище адміністративних стягнень, (а.с.6)

24 грудня 2012 року вищевказана постанова суду набрала законної сили, після чого була направлена до Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції для виконання в примусовому порядку. В ході здійснення виконавчого провадження з виконання постанови суду, державним виконавцем було описано та арештовано мано, яке підлягало конфіскації за постановою суду. За наслідками відповідей, отриманих державним виконавцем на низку запитів, на підставі п.11 Порядку обігу, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі його органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, затвердженим постановою КМУ від 26 грудня 2001 року №1724, надано доручення позивачу здійснити розпорядження товаром, яке підлягало конфіскації за постановою суду, із посилання на те, що такий товар є саме лікарськими засобами.

У зв'язку із невиконанням Митницею такого дорученням, державним виконавцем 25 березня 2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документу та товару, який мав бути конфіскованим за постановою суду від 24 грудня 2012 року.

Натомість, колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з висновками суду першої інстанції щодо можливості задоволення позовних вимог.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року (в редакції від 12.05.2011 року), КУпАП, Митного кодексу України 13.03.2002 року, КАС України, норми Порядку обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, затвердженим постановою КМУ від 26 грудня 2001 р. №1724.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином уповноважені державою органи не можуть на власний розсуд ухилятися від реалізації наданих їм повноважень, але й не мають права виходити за межі, встановлені законодавством.

Так, за змістом ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.2, 284, 298 КУпАП, ст. ст.487, 527 МК України, ст.124 Конституції України постанови судів (суддів) у справах про адміністративні правопорушенні (про порушення митних правил), винесені за наслідками розгляду таких справ, одночасно є судовими рішеннями та виконавчими документами. Постанова суду є обов'язковою для виконання, в тому числі для державних органів, їх посадових/службових осіб.

Згідно ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного у виконавчому документі, у спосіб та в порядку,встановленому виконавчим документом і цим Законом.

При цьому пунктом 11 Порядку обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, затвердженим постановою КМУ від 26 грудня 2001 р. №1724, визначено, що розпорядження вилученими митними органами і конфіскованими за рішеннями судів лікарськими та медичними препаратами, наркотичними засобами, психотропними речовинами, прекурсорами шляхом передачі їх для знищення чи утилізації, а також зброєю та боєприпасами шляхом передачі органам МВС здійснюється митними органами за дорученням державних виконавців у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу зокрема у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання. Зокрема, виконавчий документ на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачеві у разі якщо: стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа (п. 4 ч. 1).

Отже, для вирішення даного спору слід з'ясувати чи законними були підстави державного виконавця для повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання.

Згідно матеріалів справи Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2012 року ОСОБА_4 визнано винним в порушенні митних правил за ст.483 ч.І МК України із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 1 191 287,40грн. з конфіскацією товару - «Косметичні препарати: Засіб зволожуючий офтальмологічний Візин «Чиста сльоза».

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2012 року було направлено Митницею 07.03.2013 року на виконання до Кіровського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ в частині конфіскації в дохід держави, у зв'язку з чим 01.04.2013 року прийнята Постанова про відкриття виконавчого провадження. Також, державним виконавцем прийнята Постанова від 01.04.2013 року про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_5, з метою надання письмового висновку, звіту про оцінку майна (Косметичні препарати: Засіб зволожуючий офтальмологічний Візин «Чиста сльоза») з питань яка ринкова вартість конфіскованого майна з урахуванням митних платежів.

В силу ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчих дій і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

В порядку ст. 58 цього ж закону, визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Отже державний виконавець, залучаючи у виконавче провадження для оцінки майна - суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_5, діяв у відповідності до норм законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові державного виконавця, а також надати усні рекомендації щодо дій, які виконуються за його присутності.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження», за недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений державним виконавцем.

На виконання Постанови державного виконався від 01.04.2013 року про призначення суб'єкта оціночної діяльності надано висновок суб'єкта оціночної діяльності від 28.05.2013 року, згідно якого, ґрунтуючись на принципі розумної обережності, оцінювач зробив висновок, що оцінка наданого майна (Косметичні препарати: Засіб зволожуючий офтальмологічний Візин «Чиста сльоза») не можлива через відсутність відповідної супровідної документації.

У зв'язку з чим здійснено звернення виконавчої служби до Митниці з вимогою надати відповідні документи, що характеризують властивості товару (Косметичні препарати: Засіб зволожуючий офтальмологічний Візин «Чиста сльоза») для проведення повторної оцінки та отримання інформації стосовно походження майна, а у разі відсутності відповідної документації на конфіскований товар, повідомити державну виконавчу службу для прийняття рішення стосовно розпорядження конфіскованого товару.

При цьому Митницею були надані документи (декларація, свідоцтво про державну реєстрацію), згідно яких зазначено, що товар, є засобом медичного призначення: «Вироби медичного призначення: Засіб зволожуючий офтальмологічний Візин «Чиста сльоза»; внесено до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення України і дозволено для застосування в медичній практиці.

Отже, державний виконавець не мав правових підстав здійснити інші виконавчі дії щодо конфіскованого товару, який є засобом медичного призначення, крім дій, які передбачені пунктом 11 Порядку обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним від 26 грудня 2001 р. №1724. Згідно вказаного Порядку визначено, що розпорядження вилученими митними органами і конфіскованими за рішеннями судів лікарськими та медичними препаратами, наркотичними засобами, психотропними речовинами, прекурсорами шляхом передачі їх для знищення чи утилізації, а також зброєю та боєприпасами шляхом передачі органам МВС здійснюється митними органами за дорученням державних виконавців у порядку, встановленому законодавством.

В свою чергу, згідно пункту 15 Наказу Міністерства юстиції України та Державної митної служби України від 12.10.2009 N 1833/5/943 «Про затвердження Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та митних органів при переданні майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядженні ним», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 жовтня 2009 р. за N 978/16994, розпорядження вилученими митними органами і конфіскованими за рішеннями судів лікарськими та медичними препаратами, наркотичними засобами, психотропними речовинами, прекурсорами шляхом передачі їх для знищення чи утилізації, а також зброєю та боєприпасами шляхом передачі органам МВС, а також іншим майном (за винятком валютних цінностей, дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння, а також культурних цінностей) здійснюється митними органами на підставі відповідного доручення державного виконавця.

Таким чином, Постановою державного виконавця від 25.03.2014 року відповідно до п. 4 ч. 1. ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" було правомірно повернуто виконавчий документ позивачеві у зв'язку з невиконанням доручення державного виконавця, та у зв'язку з тим, що стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи позивачу у задоволенні позову, апеляційний суд виходить з того, що відповідачем вживалися дії для забезпечення проведення виконавчих дій щодо конфіскованого товару, однак з вини стягувача (позивача), виконавчий документ не було звернено до виконання та було повернуто стягувачеві.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги Наказ Державної служби України з лікарських засобів № 86 від 10.02.2012 року (номер свідоцтва про державну реєстрацію 11256/2012) підтверджує, що товар, переданий для конфіскації є медичним препаратом; Постановою суду від 12.12.2012 року, на яку посилається позивач, вирішено питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності в порядку КпАП України, однак, зазначеною постановою не вирішувалося питання про визначення приналежності препарату до медичних чи косметичних засобів; в порядку КпАП України вирішуються питання про притягнення до адміністративної відповідальності, а не спори щодо визначення приналежності препарату; при цьому, спір про належність препарату до косметичного чи лікарського засобу не розглядався у в судовому поряду.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що оскаржувана постанова відповідача про повернення виконавчого документу від 25.03.2014 року є правомірною, такою, що винесена в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження", отже є законною і скасуванню не підлягає. У зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, та в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, статтями 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, державного виконавця Кулеби Віри Олександрівни - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2014 р. у справі за позовом Дніпропетровської митниці Міндоходів до державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Кулеби Віри Олександрівни про визнання незаконною та скасування постанови - скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна