Справа № 804/10586/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Царікової О.В,
розглянувши у письмовому провадженні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування податкового повідомлення - рішення,
23.07.2014 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій щодо складання податкового повідомлення - рішення від 10.06.2014 № 187-15 ( форми «Ф»), скасування податкового повідомлення - рішення від 10.06.2014 № 187-15 ( форми «Ф»).
В обґрунтування позову зазначено, що позивачем отримано податкове повідомлення - рішення від 10.06.2014 № 187-15, за яким позивачеві нарахована сума податкового зобов'язання із земельного податку з фізичних осіб у розмірі 2290,72 грн. Позивач зазначає, що він припускає, що земельний податок у вказаній сумі нарахований йому за земельну ділянку, під придбаним на підставі договору купівлі - продажу від 21.07.2011 офісним приміщенням. Однак позивач не погоджується із вказаним рішенням, з огляду на те, що він є фізичною особою - підприємцем і саме в цьому статусі здійснив придбання вказаного приміщення. Окрім того, позивач вказує на те, що оскільки він є платником єдиного податку, тому звільняється від плати земельного податку.
Відповідач надав письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначив наступне. У випадку, коли право власності на земельну ділянку або право користування земельною ділянкою оформлено на фізичну особу-підприємця і земельна ділянка використовується ним для провадження господарської діяльності, то такий підприємець - платник єдиного податку звільняється від сплати та подання звітності з земельного податку (п. 291.5.3, п. 291.5 ст. 291 ПК України). Якщо земельна ділянка, на якій розташовані будівлі (споруди) їх частини, або нежилі приміщення у багатоквартирних жилих будинках, що знаходяться у власності фізичної особи-підприємця платника єдиного податку та використовуються для провадження господарської діяльності, не надавалися їй в установленому чинним законодавством порядку, то за таку земельну ділянку фізична особа-підприємець, платник єдиного податку, сплачує земельний податок на загальних підставах. Враховуючи наявність у ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та відсутність документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою, на якій розміщене зазначене приміщення, Криворізькою північною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області визначено грошове зобов'язання по земельному податку за 2014 рік відповідно до вимог пункту 275.1 ст. 275 ПК України та рішення Криворізької міської Ради від 26.06.2013 № 2088 «Про ставки податку на земельні ділянки на території м. Кривого Рогу» в сумі 2290,72грн. та вручено податкове повідомлення-рішення від 10.06.2014 №187-15.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
В матеріалах справи наявний договір купівлі - продажу від 21.07.2011, на підставі якого позивач, як фізична особа - підприємець, здійснив придбання нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1. Право власності позивача на зазначене приміщення зареєстроване в реєстрі за № 31939660, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 05.10.2011 № 31541938, належним чином засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.
Судом з'ясовано, що до моменту купівлі - продажу, вказане приміщення позивач орендував під офіс на підставі договору оренди від 16.06.2010.
Криворізькою північною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено нарахування позивачеві земельного податку за земельну ділянку під викупленим офісним приміщенням на підставі податкового повідомлення - рішення від 10.06.2014 № 187-15 на суму 2290, 72 грн. ( форми «Ф»).
Згідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним.
Статтею 270 ПК України встановлено, що об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.
У відповідності до пп. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 ПК України до переліку загальнодержавних податки та збори належить плата за землю.
Згідно п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Пунктом 286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.
Як встановлено п. 291.2. ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Матеріалами справи підтверджено, фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_1) є саме платником єдиного податку.
Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 здійснює такі види діяльності: 43. 21 Електромонтажні роботи, 80.10 Діяльність приватних охоронних служб, 80.20 Обслуговування систем безпеки, 80.30 Проведення розслідувань, 95.11 Ремонт комп'ютерів і периферійного устатковання, 95.12 Ремонт обладнання зв'язку, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н. в. і. у., 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб, зробленого судом.
Статтею 297 ПК України визначаються особливості нарахування, сплати та подання звітності з окремих податків і зборів платниками єдиного податку. Так, відповідно до п. п. 4 п. 297.1 вказаної статті платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів, зокрема, земельного податку, крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються ними для провадження господарської діяльності.
З матеріалів справи видно, що на вказаній земельній ділянці розташоване приміщення офісу позивача, відтак, зазначена земельна ділянка є такою, що використовується в господарській діяльності позивача.
За наведених обставин, сплачуючи єдиний податок, позивач звільняється від нарахування та сплати земельного податку на підставі п.п. 4 п. 297.1 ПК України.
Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
На підставі викладеного, суд, перевіривши оскаржуване рішення на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, доходить висновку, що податкове повідомлення -рішення Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 10.06.2014 № 187-15 прийняте податковим органом без урахування усіх обставин, що мають значення, тому є протиправним та підлягає скасуванню, а позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача по складанню податкового повідомлення - рішення від 10.06.2014 № 187-15, суд вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки по суті є вимогою, яка обгрунтовується не погодженням позивача із винесенням оскаржуваного податкового повідомлення - рішення та зводиться до вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення від 10.06.2014 № 187-15. Більш того, скасування податкового повідомлення - рішення не потребує додаткового визнання протиправними дій щодо його прийняття.
Відповідно до ч.3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись ст.ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 186, 254 КАС України, суд,
Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій щодо складання податкового повідомлення - рішення від 10.06.2014 № 187-15 ( форми «Ф»), скасування податкового повідомлення - рішення від 10.06.2014 № 187-15 ( форми «Ф») задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 10.06.2014 № 187-15 ( форми "Ф").
В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити повністю.
Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Царікова