Справа № 804/17648/14
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Прокопчук Т.С. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровськый області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобалстрой" до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровськый області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов’язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

В жовтні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобалстрой" (далі – позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровськый області (далі - відповідач) та просило:

- визнати протиправними дії ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області щодо невизнання податковою та відмови у прийнятті декларації Товариства з обмеженою відповідальністю “Глобалстрой” з податку на додану вартість за вересень 2014 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про невизнання податковою та відмову у прийнятті декларації Товариства з обмеженою відповідальністю “Глобалстрой” з податку на додану вартість за вересень 2014 року;

- визнати декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю “Глобалстрой” з податку на додану вартість за вересень 2014 року такою, що подана у момент фактичного її отримання, тобто 21 жовтня 2014 року;

- зобов’язати ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області відобразити показники (дані) податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю “Глобалстрой” з податку на додану вартість за вересень 2014 року з додатками в електронних базах податкової звітності, у тому числі – в картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю “Глобалстрой”.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Глобалстрой” зареєстровано 27.10.2006 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області.

20.10.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Глобалстрой” подало до ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровськый області декларацію з податку на додану вартість за вересень 2014 року та додатки до неї.

21.10.2014 року вказана декларація отримана відповідачем.

Згідно п.46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 48.7 ст. 48 Податкового кодексу України, у разі складання податкової звітності з порушенням норм ст. 48 кодексу, податкова звітність не вважається податковою декларацією.

Так, п. 48.3 ст.48 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Статтею 49 ПК України обумовлено, що у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п. 48.3 та п.48.4 ст. 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови. Повідомлення є юридичною формою рішення про можливість його оскарження прямо зазначено п.п. 49.12.2 п. 49.12 ст. 49 ПК України.

Як передбачено нормою абзацу першого пункту 49.9 статті 49 ПК України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Згідно з пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Отже, процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 Податкового кодексу України; 2) реєстрації податкової декларації у день її отримання органом державної податкової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач подав декларацію з ПДВ з порушенням п.203.1 ст. 203 Податкового кодексу України та відповідно до п.120.1 ст. 120 Податкового кодексу України за несвоєчасне подання платником податків податкової декларації тягне за собою накладання штрафу, у зв'язку з чим, доводи апелянта про те, що податкова декларація не відповідає реквізитам, зазначеним п.48.3 ст.48 ПК України є безпідставними.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровськый області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року – залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року – залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.М. Лукманова