Справа № 804/18865/14
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРябчук О.С.
при секретаріСкупейко І.М.
представника відповідача Станчевої О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4 до Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування акту та податкового повідомлення-рішення, -
14 листопада 2014 р. суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач) з вимогамипро визнання протиправними та скасування:
- акту перевірки від 10.10.2014 р. №516/17/НОМЕР_1 щодо невизнання податкового кредиту СПД-ФО ОСОБА_4 на суму ПДВ 7168,27грн.;
Позивач в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. В обґрунтування позовних вимог в адміністративному позові зазначив наступне. Суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_4 виконав усі передбачені законом умови щодо формування податкового кредиту за рахунок здійсненої у травні 2014 року господарської операції з ремонту складських та офісних приміщеньконтрагентом - ТОВ «Альянсінвесті». Позивачем під час перевірки були надані всі первинні документи в якості документального підтвердження розміру податкового кредиту. Проте, висновки відповідача щодо не здійснення вказаної операції, викладені в акті перевірки, безпідставні, ґрунтуються на припущеннях та не мають належної доказової бази. Позивач не має нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства з боку контрагента. Разом з тим, слід врахувати, що на момент виконання ремонтних робіт державна реєстрація ТОВ «Альянсінвесті» не скасована, товариство було платником податків, не визнаним банкрутом та не ліквідовано. Крім того, договір підряду від 01.05.2014 р. №0105/14 не визнаний в судовому порядку недійсним; СПД ФО ОСОБА_4 з 2012 року є повноправним орендарем складських приміщень, де проводились ремонтні роботи. Більш того, громадянин ОСОБА_5 ніяких пояснень податковому органу не надавав, у зв'язку з чим є досить сумнівними пояснення ОСОБА_5, на які спирається відповідач у висновках акту. Роботи по ремонту виконані в повному обсязі та прийняті ФОП ОСОБА_4 Враховуючи наведене, акт перевірки та податкове повідомлення-рішення, прийняте на його підставі, суперечать вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. В обґрунтування своєї позиції спиралась на письмові заперечення, зазначивши наступне. Позивачем сформовано податковий кредит травня 2014 року за рахунок господарських операцій з контрагентом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянсінвесті». Проте, позивач не мав права включати 7168грн. податку на додану вартість до складу податкового кредиту у зв'язку з тим, що первинні документи не підтверджують обсяг та зміст господарських операцій із надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянсінвесті» послуг з ремонту приміщень. Відповідач зазначила, що під час перевірки були досліджені всі первинні документи, надані позивачем на підтвердження здійснення ремонту орендованих ним офісних та складських приміщень. За результатом була встановлена сумнівність даних щодо виконання господарської операції. Так, зокрема, згідно з додаткової угоди від 30.04.2014 р. до договору №2281224 позивач має право оренди офісного приміщення площею 15,27кв.м. з 05.05.2014 р., тоді як ремонт в приміщенні розпочато з 01.05.2014 р. та закінчено 05.05.2014 р., тобто в день прийняття ФОП ОСОБА_4 в оренду вказаного приміщення. Крім того, договір підряду, рахунки-фактури, кошториси, податкові накладні, акти виконаних робіт підписані директором ТОВ «Альянсінвесті» ОСОБА_5 у період з 01.05.2014 по 12.05.2014 р., тоді як на роботу в якості директора ОСОБА_5 був прийнятий лише з 13.05.2014 року, що вказує на недостовірність даних та виключає належність вказаної первинної документації. Більш того, згідно вказаними документами ТОВ «Альянсінвесті» надавало позивачу послуги по ремонту приміщень, попри те, що відповідно до відомостей з ІС «Податковий блок» ТОВ «Альянсінвесті» такого виду діяльності не здійснює. Окрім того, станом на 29.09.2014 р. позивач має заборгованість перед своїм контрагентом за виконані послуги. Відповідач вважає, що висновки про неможливість здійснення господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянсінвесті» цілком обґрунтовані та доведені, угода між позивачем та зазначеним контрагентом укладена з метою штучного створення податкового кредиту. В зв'язку з наведеним, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, винесеним у відповідності до вимог чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.
Фізична особа ОСОБА_4 зареєстрований суб'єктом підприємницької діяльності 13.05.2003 р., про що свідчить Свідоцтво про державну реєстрацію серії НОМЕР_2 (а.с.6); включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України за ідентифікаційним номером НОМЕР_1.
ФОП ОСОБА_4 з 14.05.2003 р. перебуває на обліку в органах державної податкової служби за реєстраційним номером 712.
За результатами перевірки складено акт №516/17/НОМЕР_1 від 10.10.2014 року.
За висновками акту встановлені наступні порушення, допущені суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_4:
Порушення законодавства обґрунтовані в акті перевірки наступним чином.
Суб'єка підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_4 у травні 2014 року мав господарські взаємовідносини з контрагентом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянсінвесті» згідно договору підряду №0105/14 від 01.05.2014 року, за умовами якого ТОВ «Альянсінвесті» (підрядник) надає ФОП ОСОБА_4 (замовник) послуги з ремонту офісного та складних приміщень замовника.
Перевіркою договорів оренди складського (65кв.м.) та офісного (15,27кв.м.) приміщення, складених ТОВ ВКФ «АКС» (орендодавець) та СПД-ФО ОСОБА_4 (орендар), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що відповідно до додаткової угоди до договору оренди №2281224 від 30.04.2012 року СПД-ФО ОСОБА_4 для здійснення підприємницької діяльності з 05.05.2014 року приймає в оренду згідно акту прийому-передачі офісне приміщення площею 15,27 кв.м. Таким чином, СПД-ФО ОСОБА_4 орендує приміщення з 05.05.2014 року, тобто після проведення ремонту (акт виконаних робіт по ремонту офісного приміщення від 05.05.2014 року). Таким чином, ФОП ОСОБА_4 не мав прав включати до податкового кредиту суми ПДВ по ремонту офісного приміщення, так як на момент виконання ремонтних робіт не являється орендарем цього приміщення, яке в свою чергу не мало відношення до ведення господарської діяльності СПД-ФО.
Крім того, Східно-Дніпровською ОДПІ отримано від оперативного управління ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська пояснення керівника ТОВ «Альянсінвесті» ОСОБА_5 від 05.08.2014 року, відповідно до якого громадянин ОСОБА_5 формально являється директором, головним бухгалтером та засновником вищевказаного підприємства, ніколи ніяких первинних бухгалтерських документів та податкової звітності не складав та не підписував, крім того не уявляє, як вони виглядають, бо не має відповідної економічної освіти.
Згідно з наданих первинних документів ТОВ «Альянсінвесті» надавав СПД ФОП ОСОБА_4 послуги по ремонту приміщень, попри те, що такого виду діяльності у ТОВ не передбачено.
Майже всі документи, що стосуються ремонту орендованих приміщень були підписані громадянином ОСОБА_5, в той час коли він не являвся посадовою особою - директором ТОВ «Альянсінвесті», тобто вони не мають юридичної сили.
Крім того, всі інші працівники підприємства (10 найманих осіб) були прийняті на роботу з 05.05.2015 року, а відповідно до акту виконаних робіт №А1-0505/01, 05.05.2014 року ремонт офісного приміщення площею 15,27кв.м був завершений та переданий замовнику (СПД ФОП ОСОБА_4), тобто для здійснення вказаного ремонту у підприємства були відсутні трудові ресурси.
Враховуючи пояснення директора, головного бухгалтера та засновника (в одній особі) Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянсінвесті» (ОСОБА_5), який підтверджує фіктивність підприємства, відсутність розрахунку за проведений ремонт орендованих приміщень та включення до податкового кредиту сум ПДВ, підтверджених документами на надання послуг по ремонту приміщень, що суперечать зареєстрованим видам діяльності підприємства, в ході перевірки не підтверджено наявність надання послуг від підприємства-постачальника - ТОВ «Альянсінвесті» у перевіряємому періоді, що свідчать про те, що правочини між СПД ФО ОСОБА_4 та контрагентом ТОВ «Альянсінвесті» здійснені без мети настання реальних наслідків (а.с.11-13).
Не погодившись з висновками акту перевірки №516/17/НОМЕР_1 від 10.10.2014 року, позивач звернувся до начальника Східно-Дніпровської об'єднаної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області із запереченнями.
30.10.2014 року за вих.7802/10/04-15-17-00 відповідачем надіслано СПД ФО ОСОБА_4 «Відповідь на заперечення», в якому висновки акту визнані відповідними нормам чинного законодавства.
Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюються спірні правовідносини, показав наступне.
Відповідно до п.п. 44.1, 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієїстатті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Згідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митнійтериторіїУкраїни, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній територіїУкраїни, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Згідно п.п. 198.1., 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесеннясумподатку до податкового кредиту виникаєуразіздійсненняоперацій з:а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основніфонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).
У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Матеріалами справи встановлено, що за перевіряємий період суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_4 мав господарські взаємовідносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянсінвесті».
В ході судового розгляду справи були досліджені долучені до матеріалів справи первинні документи позивача (договір підряду, рахунки-фактури, кошториси, податкові накладні, акти надання послуг), надані ним на підтвердження виконання господарських зобов'язань за договором підряду №0105/14 від 01.05.2014 року.
Згідно з п.1.1 договору підряду №0105/14 від 01.05.2014 року, укладеного між ФОП ОСОБА_4 (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянсінвесті» (Підрядник), останній зобов'язується виконати роботи, указані в Додатку до даного договору, на об'єкті за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до п. 2.1 вартість робіт, які підлягають виконанню, визначається договірною ціною відповідно до Додатку договору.
Відповідно до п.4.1 Підрядник бере на себе зобов'язання щодо забезпечення робіт матеріальними ресурсами, необхідними для виконання робіт, згаданих у Додатку до договору, відповідно до номенклатури Підрядника, кількістю і встановлені договором терміни.
Разом з тим, ані до перевірки, ані в судове засідання Додатку до договору підряду позивачем надано не було, номенклатури Підрядника також не встановлено, у зв'язку чим неможливо конкретизувати вид ремонту, що мав здійснити Підрядник по кожному з приміщень позивача, обсяг та межі ремонту та необхідний кінцевий результат; крім того, неможливо також встановит идоговірну ціну господарських операцій.
02.05.2014 року директором ТОВ «Альянсінвесті» ОСОБА_5 затверджений «Кошторисна капітальний ремонт офісного приміщення S = 16кв.м.» до договору підряду (а.с.26-27).
12.05.2014 року директором ТОВ «Альянсінвесті» ОСОБА_5 затверджений «Кошторис на капітальний ремонт покрівлі S = 55в.м. (без заміни затяжки)» (а.с.31-32).
Разом з тим, наведені кошториси затверджені ТОВ «Альянсінвесті» без узгодження із замовником, що виключає домовленість сторін щодо вартості робіт.
На підтвердження виконання ремонтних робіт офісного приміщення S = 16кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, позивачем надано виписані ТОВ «Альянсінвесті»:
- рахунок-фактура №0205/2014 від 02.05.2014 р. за підписом ОСОБА_5 на загальну суму 19 128,42грн., в т.ч. 3188,07грн. ПДВ (а.с.25);
- податкову накладну №401 від 05.05.2014 року за підписом ОСОБА_5на загальну суму 19 128,42грн., в т.ч. 3188,07грн. ПДВ (а.с.28),
- акт надання послуг №АІ-0505/01 від 05.05.2014 року про засвідчення сторонами факту виконання 05.05.2014 року ремонту офісного приміщення S = 16кв.м. без претензій(а.с.29).
На підтвердження виконання ремонтних робіт покрівлі S = 55в.м.за адресою: АДРЕСА_1, позивачем надано виписані ТОВ «Альянсінвесті»:
- рахунок-фактура №1205/2014 від 12.05.2014 р. за підписом ОСОБА_5 на загальну суму 23 881,20грн., в т.ч. 3 980,20грн. ПДВ (а.с.30);
- податкову накладну №2609 від 27.05.2014 року за підписом ОСОБА_5на загальну суму 23 881,20грн., в т.ч. 3980,20грн. ПДВ (а.с.34);
- акт надання послуг №АІ-0527/01 від 27.05.2014 року, згідно з яким сторони засвідчили факт виконання 27.05.2014 року ремонту складського приміщення S = 16кв.м.за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.33).
Проте, в досліджених рахунках-фактурах, податкових накладних та актах надання послуг не конкретизовано, які саме ремонтні роботи проведені контрагентом, їх кількість, обсяг та вартість, які ресурси використано, їх кількість та вартість.
Крім того, позивачем до перевірки та в судове засідання не надано документації, з якої можливо було б встановити кількість працівників ТОВ «Альянсінвесті», залучених до виконання ремонтних робіт складських та офісних приміщень по АДРЕСА_1, витрати часу, витрати будівельних матеріалів, кількість та вартість використаних інструментів та обладнання, витрати на доставку будматеріалів, обладнання тощо.
Відповідно до Листа Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 р. № 1936/11/13-11: «документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.».
Враховуючи наведене, позивачем надано не достатньо первинних документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянсінвесті».
Крім того, позивачем не надано доказів погашення зобов'язань за отримані послуги з ремонту перед своїм контрагентом згідно умов договору підряду №0105/14 від 01.05.2014 року.
Також, судом враховано надані відповідачем під час розгляду справи пояснення керівника ТОВ «Альянсінвесті» ОСОБА_5 від 05.08.2014 року, отриманого оперативним управління ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому громадянин ОСОБА_5 зазначає, що формально являється директором, головним бухгалтером та засновником вищевказаного підприємства, ніколи ніяких первинних бухгалтерських документів та податкової звітності не складав та не підписував, крім того не уявляє, як вони виглядають, бо не має відповідної економічної освіти.
Тобто, первинні документи, які стали підставою для формування податкового обліку СПД ФО ОСОБА_4 в травні 2014 року, підписані не уповноваженою особоюТОВ «Альянсінвесті», що виключає їх належність в розумінні Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Крім того, згідно з відомостями з ЄДРПОУ щодо ТОВ «Альянсінвесті» серед видів діяльності, що здійснює товариство, відсутні ремонтні роботи.
Відповідно до Листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11 «статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахункитощо) мають силу первиннихдокументівлише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.».
Як вже зазначалося, позивачем не надано достатньої кількості первинних документів для підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ТОВ «Альянсінвесті», а документи, які були досліджені під час судового розгляду, лише підтверджують неузгодженість та недостовірність даних щодо таких операцій.
Крім того, сумнівність господарських операцій з ТОВ «Альянсінвесті» підтверджує і той факт, що укладаючи договір підряду 01.05.2014 року, позивач фактично не був законним орендарем офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 15,7кв.м.
Згідно умов додаткової угоди від 30.04.2014 року до договору оренди №2281224, укладеної позивачем з ТОВ ВКФ «АКС», тільки з 05 травня 2014 року останній передає в оренду ФОП ОСОБА_4 (орендарю) офісне приміщення площею 15,27кв.м по АДРЕСА_1, тоді як згідно з акту про надання послуг №АІ-0505/01 від 05.05.2014 року позивачем та ТОВ «Альянсінвесті» засвідчено факт виконання ремонту в цьому приміщенні (а.с.29).
Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування акту перевірки від 10.10.2014 р. №516/17/НОМЕР_1 суд зазначає наступне.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 10.09.2013 року по справі № 21-237а13, акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4 не обґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.
Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 3674-VI від 08.07.2011 р. ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.
Згідно до ч. 3 ст. 4 вказаного Закону України під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
На момент подачі позову до суду максимальний розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру становив 1 827,00 грн.
Позивачем сплачено частково судовий збір за позовні вимоги майнового характеру в розмірі 182,70 грн.
В зв'язку з тим, що в задоволенні позову позивачу відмовлено, сума судового збору в розмірі 1 644,30 грн. підлягає стягненню з СПД ФО ОСОБА_4 до Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного позову суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4 до Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування акту і податкового повідомлення-рішення- відмовити.
Судові витрати в розмірі 1 644,30грн. стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4 до Державного бюджету України.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 04 лютого 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 04.02.2015 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді О.С. Рябчук О.С.Рябчук М.М.Бухтіярова