Справа № 357/245/15-а
Суддя: Голуб А. В.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/245/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Голуб А. В. , розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Білій Церкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка 15.01.2015 року звернулася до суду з вказаним позовом і просила суд визнати бездіяльність відповідача щодо не здійснення їй нарахування та виплати з 01.01.2014 року доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також надбавки дитині війни у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» протиправною; визнати відмову відповідача протиправною; зобов'язати відповідача провести позивачці з 01.01.2014 року перерахунок та виплату доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіологічного контролю, встановивши її у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, визначеної законодавством України на відповідний період, відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов"язати відповідача провести позивачці з 01.01.2014 року перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, встановивши її у розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством України на відповідний період, відповідно до ст.51, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача провести позивачці з 01.01.2014 року перерахунок та виплату надбавки дітям війни, встановивши її у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодав ством України на відповідний період, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобов'язати відповідача виконати рішення суду негайно та подати до суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк.

Ухвалою судді від 23.01.2015 року було відкрито провадження по даній справі і призначено її до розгляду в скороченому провадженні без виклику сторін.

Оглянувши матеріали справи, заперечення відповідача на позов, вважаю, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що позивач належить до числа потерпілих від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії, перебуває на обліку в управлінні ПФУ у Білоцерківському районі Київської області і одержує пенсію за віком, в розмір пенсії входить додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, доплата за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю та надбавка дитині війни.

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

А згідно ч.1 даної статті громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

-у зоні посиленого радіоекологічного контролю-одна мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, потерпілим 4 категорії має становити 15 % від мінімальної пенсії за віком.

А згідно зі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» встановлено підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст.113 Конституції України КМ України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно зі ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана ВР України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана ВР України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року, який набрав чинності з 19.06.2011 року, Прикінцеві положення було доповнено п.4, згідно якого у 2011 році норми і положення статей 39,50,51,52,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання даного Закону було прийнято постанову КМ України від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» /чинна з 23.07.2011 року/, відповідно до якої було визначено розміри всіх виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законами України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та «Про Державний бюджет України на 2013 рік» було передбачено, що у 2012-2013 роках норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Постановою КМ України від 23.11.2011 року за № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян» які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка діє з 01.01.2012 року по даний час, було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зміни до цього Порядку внесені згідно з постановою КМ України № 112 від 25.03.2014 року.

А постановою КМ України від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», яка діє по даний час зі змінами, внесеними постановою КМ України від 25.03.2014 року № 112, встановлено розміри підвищень до пенсії дітям війни.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» було передбачено право КМ України встановлювати розміри виплат, які фінансуються за рахунок державного бюджету, виходячи з наявних ресурсів державного бюджету.

А Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року, що набрав чинності 03.08.2014 року, установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

В п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачено, зокрема, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, фактично спірні правовідносини врегульовані Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і «Про соціальний захист дітей війни» та Законами про Державний бюджет України на відповідний рік і про внесення змін до Законів України про Державний бюджет України, а конкретні розміри виплат визначені постановами КМ України № 1210 № 1381, на що вказано вище.

Наведені Закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної Ради України, а діюче законодавство не містить норм, які б встановлювали пріоритетність одних Законів над іншими, але загальновизнаним є те, що серед двох актів однакової юридичної сили, які регулюють спірні правовідносини, застосуванню підлягає той, який прийнятий в часі пізніше.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 зроблено висновок про те, що відповідно до Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України, але Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

25.01.2012 року Конституційним Судом України було прийнято рішення за № 3-рп/2012, в п.3 резолютивної частини якого вказано на те, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосуван ня судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно з вищенаведеним рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року повноваження КМ України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах.

КМ України в силу своїх повноважень регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

Як вказано вище, порядок виплати пенсій та інших надбавок і доплат до пенсій, передбачених Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про соціальний захист дітей війни», врегульовано постановами КМ України № 1210 та № 1381, які діють по даний час в редакції постанови № 112 від 25.03.2014 року.

Отже, Кабінетом Міністрів України в межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, Законів про Державний бюджет України на відповідний рік та Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і «Про соціальний захист дітей війни», видано нормативно-правові акти, якими визначено розміри і порядок виплат, про перерахунок яких просить позивач, та які підлягають застосуванню до даних спірних правовідносин виходячи з принципу законності, на що вказано в рішеннях Конституційного Суду України.

А за ст.150 Конституції України з питань, віднесених до його повноважень, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Виходячи з вищенаведеного, необгрунтованими є посилання позивача на те, що постанови КМ України № 1210 та № 1381 у період з 01.01.2014 року застосуванню не підлягають і що Законом «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не встановлено обмеження щодо соціальних виплат потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС та дітям війни.

Так, рішеннями Конституційного Суду України, на які вказано вище, підтверджено повноваження КМ України щодо регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомог, які фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, виходячи з фінансових можливостей держави.

Відповідно до ст.63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

А саме в розмірах, встановлених постановами КМ України, позивачу виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, доплата до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення та надбавка дитині війни.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що позовні вимоги позивача є необґрунто ваними.

Крім того, Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни в Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виключено ст.39 цього Закону, а текст ст.51 викладено в новій редакції, де вказано на те, що додаткова пенсія призначається в порядку та розмірах, встановлених КМ України.

Цим Законом також внесено зміни в ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а саме: вказано на те, що надбавка дітям війни призначається в порядку та розмірах, встановлених КМ України.

Відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк.

Позивач звернувся до суду 15.01.2015 року, а просить провести перерахунок пенсії з 01.01.2014 року, що також суперечить приписам діючого законодавства.

Керуючись ст.ст.19, 95, 113, 150 Конституції України, рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», постановою КМ України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» /зі змінами, внесеними постановою КМ України № 112 від 25.03.2014 року/, постановою КМ України від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» /зі змінами, внесеними постановою КМ України № 112 від 25.03.2014 року/, ст.ст. 6,9,17, 99, 183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. В. Голуб