Справа № 818/2642/14
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 р.Справа № 818/2642/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.2014р. по справі № 818/2642/14

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

про скасування податкових повідомлень-рішень та акта перевірки,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах від 30.09.2013 р. № про застосування санкцій в сумі 510 грн. та № про застосування санкцій в сумі 27532,50 грн. та Акт перевірки № 425/17.1-17//9 від 23.08.2013 р.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 30 вересня 2013 року № про збільшення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 27532 (двадцять сім тисяч п'ятсот тридцять дві) грн. 50 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині задоволених позовних вимог, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування вимог скарги посилається на обставини встановлені в акті перевірки №425/17.1-17//9 від 23.08.2013 року.

У відповідності до положень ст. 197 КАС України, зазначена адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження.

Також, виходячи з приписів ч. 1 ст. 195 КАС України, колегія суддів вважає за можливе переглянути постанову Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.2014 року в частині задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1, оскільки останнім апеляційна скарга не подавалася.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.06.2012 р. ДПІ у м. Сумах проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 01.04.2010 р. по 31.12.2011 р., якою встановлено порушення пп. 7.4.5 п. 7.4 та пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого було донараховано до бюджету податку на додану вартість за серпень 2010 року в сумі 11000,00 грн. За наслідками проведеної перевірки складено Акт від 01.06.2012 р. № 1202/17-1016//98 (а.с.14-24).

За наслідками планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства, у тому числі правильності нарахування ПДВ відповідно до Закону України "Про податок на додану вартість" за період з 01.04.2010 р. по 31.12.2011 р., проведеної у 2012 році, встановлено заниження суми ПДВ за серпень 2010 року в сумі 11000,00 грн у зв'язку з безпідставним включенням ФОП ОСОБА_1 до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 11000,00 грн, яка не підтверджена податковою накладною, отриманою від ТОВ "Вектрас", що включена до реєстру отриманих та виданих податкових накладних. Таким чином позивачем порушено пп. 7.4.5 п. 7.4 та пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого було донараховано до бюджету податку на додану вартість за серпень 2010 року в сумі 11000,00 грн. При цьому порушень при формуванні податкового кредиту по цьому ж контрагенту за липень 2010 року контролюючим органом не встановлено.

Вказане порушення позивач визнала та сплатила до бюджету суму ПДВ у повному обсязі.

Також судом першої інстанції встановлено, що 23.08.2013 р. ДПІ у м. Сумах проведена документальна позапланова невиїзна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2010 р. по 31.07.2010 р., якою встановлено порушення п.п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1, 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого було донараховано до бюджету податку на додану вартість за липень 2010 року на суму 22026,00 грн. За наслідками проведеної перевірки складено Акт від 23.08.2013 р. № 425/17.1-17//9 (а.с.6-13).

За наслідками проведеної перевірки на підставі акта від 23.08.2013 р. № 425/17.1-17//9 ДПІ у м. Сумах було прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.09.2013 р. № , яким ФОП ОСОБА_1 збільшено грошове зобов'язання за платежем - податок на додану вартість - у розмірі 27532,50 грн, у т.ч.: за основним платежем - 22026,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 5506,50 грн, та податкове повідомлення-рішення від 30.09.2013 р. № , яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання за штрафними санкціями в сумі 510,00 грн (а.с.4,5).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, прийнято податкове повідомлення рішення № від 30 вересня 2013 року про збільшення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 27532 за відсутності передбачених законом підстав та при невірному застосування норм законодавства.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність апеляційної скарги та законність рішення суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 54.3.2, 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України).

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється в разі, коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Судовим розглядом встановлено, що у зв'язку з отриманням інформації, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства, ДПІ у м. Сумах, керуючись п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України вручила під особистий підпис позивачу запит № 7258/Б/17-427 від 06.02.2013 року про надання письмових пояснень та їх документальних підтверджень, що підтверджують придбання та оплату товарів (робіт, послуг) з ТОВ "Вектрас" за період з 01.07.2010 року по 31.07.2010 року.

На вказаний запит ФОП ОСОБА_1 документів та письмових пояснень не надала, що стало підставою для проведення позапланової перевірки позивача.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано доводами апеляційної скарги, під час проведення перевірки в 2013 році ДПІ у м. Сумах фактично перевірила ті ж самі обставини та встановила порушення лише на підставі акту ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська від 11.01.2013 року № 63/226/36840429 про неможливість зустрічної звірки ТОВ "Вектрас" та припущень про безтоварний характер господарської операції, без урахування висновків документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 01.04.2010 р. по 31.12.2011 р., проведеною відповідачем 01.06.2012 року.

Окрім того, кваліфікуючи порушення, податковий орган як під час перевірки так і при прийнятті податкового повідомлення-рішення послався на положення Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2011 року, що є неприпустимим з огляду на вимоги ст. 58 Конституції України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про невідповідність податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах від 30.09.2013 р. № про визначення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 22026,00 грн. критеріям, визначеним ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно, є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права. Твердження апеляційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.2014р. по справі № 818/2642/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Бершов Г.Є. Ральченко І.М.