Справа № 815/6994/14
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6994/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

сторін:

представників позивачів Барінової Н.Г., Калініна Д.В.

представника відповідача Копиця С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

приватного підприємства «ПРОСПЕРІТІ - ЮГ» до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ПРОСПЕРІТІ - ЮГ» звернулося із позовом до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Мін доходів в Одеській області від 28.05.2014 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 341 646 грн. 25 коп. (у тому числі 273317 грн. 00 коп. - основний платіж, 68329 грн. 25 коп. - штрафні (фінансові) санкції);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 28.05.2014 року № , яким зменшено розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 10958 (десять тисяч дев'ятсот п'ятдесят вісім) гривень 00 коп.

В обґрунтування заяленої правової позиції позивач зазначає, під час здійснення камеральної перевірки податковим органом були використані надані підприємством шляхом подання звітності в електронному вигляді уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість, у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, перелік яких вказано в Акті від 29.04.2014 р.

Однак, під час здійснення камеральної перевірки податковим органом були використані не усі уточнюючи розрахунки, надані підприємством, зокрема, не був перевірений уточнюючий розрахунок № від 16.04.2014 року, що призвело до суттєвої помилки, яка вплинула на висковки податкового органу в ході проведення камеральної перевірки.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях.

Представник відповідача проти позову заперечував, в обгрунтування правової позиції надав до суду письмові заперечення (а/с. 77 - 80), в яких зокрема зазначив, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення вимог п. 198.6 ст.198, п. 200.1. п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України та п.6 розділу V, п.1, п.2, п. 3 розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 678, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за № 1490/20228, в результаті чого за період червень 2012 року завищено суму від'ємного значення у сумі 284275 грн., та як наслідок завищено суму залишку від'ємного значення в розмірі 284275 гри., у послідуючих періодах з липня 2012 року по березень 2014 року, що призвело до заниження суми податку яка підлягає сплаті до державного бюджету за період березень 2014 року у розмірі 273 317,00 грн., та завищення залишку від'ємною значення за період березень 2014 року в розмірі 10958грн.

Отже, оскаржувані податкові повідомлеіння-рішиння є обгрунтованими та законними.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області на підставі пункту 200.10 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, у порядку статті 76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку задекларованих в уточнюючих розрахунках податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок позивачем за податкові періоди з червня 2012 року по березень 2014 року.

За результатом перевірки складено акт №2331/15-53-22-08/34506748 від 29.04.2014 року, яким встановлено порушення вимог п. 198.6 ст.198, п. 200.1. п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України та п.6 розділу V, п.1, п.2, п. 3 розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 678, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за № 1490/20228 в результаті чого за період червень 2012 року завищено суму від'ємного значення у сумі 284275 гри., та як наслідок завищено суму залишку від'ємного значення в розмірі 284275 гри., у послідуючих періодах з липня 2012 року по березень 2014 року, що призвело до заниження суми податку яка підлягає сплаті до державного бюджету за період березень 2014 року у розмірі 273317,00 грн., та завищення залишку від'ємною значення за період березень 2014 року в розмірі 10958 грн.(а/с. 12-19).

За наслідками встановлених порушень податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 28.05.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 341 646 грн. 25 коп. (у тому числі 273317 грн. 00 коп. - основний платіж, 68329 грн. 25 коп. - штрафні (фінансові) санкції) та податкове повідомлення рішення № від 28.05.2014 року, яким зменшено розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 10958, 00 гривень (а/с.20-21).

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, доводам позивача та відповідача суд виходив з наступного.

Порядок подання податкової декларації з податку на додану вартість передбачено пунктом 46.1 статті 46 та статтею 203 Податковим кодексом України.

Подання уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (уточнюючий розрахунок), у разі якщо у майбутніх податкових періодах з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій податковій декларації (крім митної декларації або обмежень, визначених статтею 50 Податкового кодексу України) передбачено пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетне, відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено відповідно до ст.200 Податкова кодексу України, а саме:

- п. 200.1. ст. 200 ПК України «сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду»;

- п. 200.2. ст. 200 ПК України «при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом»;

- п. 200.3. ст. 200 ПК України «При від'ємному значенні суми, розрахованої 'згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду»;

- п. 200.4. ст. 200 ПК України «якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податковій, періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду».

Відповідно до Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 № 678, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 грудня 2013 р. за N 2094/24626 (далі - Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість), а саме: - п.6 розділу V «...Якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов'язань і податкового кредиту отримано від'ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.

Якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового креді (заповнено рядок 19 декларації), така сума:

у декларації 0110 враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість, у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу (відображається у рядку 20.1 декларації), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)».

- п. 1 розділу VI «У графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, який виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється».

- п.2 розділу VI «У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення».

- п. 3 розділу VI «У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення)».

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем наданий уточнюючий розрахунок за період червень 2012 року (вх. № від 25.04.2014) згідно якого, підприємством включено до графи 4 «Показник, який уточнюється» рядків 12.1, 17, 19, 20.2 суми податку більшу ніж зазначено у попередньому уточнюючому розрахунку за той же період (вх. № від 04.11.2013), сума відхилення по рядку 12.1 становить ПДВ 271973 грн., по рядку 17 становить ПДВ 271975 грн., по рядку 19, 20.2 становить ПДВ 257653 грн.

Зазначене завищення показників графи 4 призвело до завищення показників у графі 5 «Уточнений показник» сума відхилення по рядках 12.1 становить ПДВ 271 973 грн. , по рядку 17 становить ПДВ 271975 грн., по рядку 19, 20.2 становить ПДВ 257653 грн.

Крім того, позивач уточнюючим розрахунком за період липень 2012 року (вх. № від 16.04.2014) включено до рядка 21.1 суму ПДВ 257653 грн., тоді як відповідно до декларації за червень 2012 року з урахуванням наданих уточнюючих розрахунків за період червень 2012 року від'ємне значення по рядках 19 та 20.2 відсутнє, натомість за період червень 2012 року відображено позитивне значення по рядку 18 в сумі ПДВ 14322 грн.

В подальшому, значення показника рядка 21.1 уточнюючого розрахунку за період липень 2012 року було включено до рядків 21.2, 22, 24 уточнюючих розрахунків за податкові періоди з серпня 2012 по лютий 2014 року.

Також, в уточнюючому розрахунку за період червень 2012 року (вх.№ від 25.04.2014) зазначено показник у графі 4, 5 рядка 21.1 в сумі ПДВ 13289 грн., а повинно становити 0 грн., так як у декларації за період травень 2012 року з урахуванням уточнюючих розрахунків за цей період від'ємне значення по рядках 19, 20.2 становить 0 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що ПП «ПРОСПЕРІТІ - ЮГ» за період червень 2012 року завищено суму від'ємного значення 270942 грн. та як наслідок завищено суму залишку від'ємного значення в тому ж розмірі у послідуючих періодах з липня 2012 року по березень 2014 року.

Також, при перевірці формування податкового кредиту за рахунок податкових накладних з датою виписки понад 365 днів встановлено, що позивачем відповідно до уточнюючого розрахунку за період червень 2012 року (вх. № від 25.04.2014) було збільшено податковий кредит за рахунок відображення імпортних вантажно-митних декларацій на загальну суму 66 665 грн., з них ПДВ 13333 грн.

Приписами ПК України встановлено наступне:

- п.187.8 ст.187 Податкового кодексу України «Датою виникнення податкових зобов'язань у іразі ввезення товарів па митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення»;

- п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України «Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг..»;

- п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України «Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, то були включені отримувачем таких гюаігуг до податкової декларації попереднього періоду»;

- п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України «Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної».

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що позивачем завищено податковий кредит в розмірі 13333 грн., по операціях за імпортованими товарами (необоротними активами).

Крім того, суд критично ставиться до доводів позивача щодо надання податкової декларації у березні 2014 року з уточнюючим розрахунком за червень 2012 року до неї (реєстраційний номер документа № від 16.04.2014 р.) (а/с. 28-35), з огляду на таке.

Методичними рекомендаціями щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України 14.06.2012 р. № 516, встановлено, що за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою.

Зокрема, п. 4.9.4. визначено, що реєстраційний номер формується при автоматичній нумерації звітів у системі приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності, кожен документ або додаток до нього має власний номер.

Згідно приписів чинного податкового законодавства уточнюючий розрахунок може подаватися, як додаток до декларації і як самостійний документ.

Отже, якщо позивачем подавався уточнюючий розрахунок то йому був би присвоєний реєстраційний номер, як окремому документу.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінюючи надані у справу докази, виходить із принципів адміністративного судочинства - змагальність, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин справи, згідно із яким розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

03 лютого 2015 року.