Справа № 822/35/15
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/35/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКозачок І.С.
при секретаріНетичай Ю.В.
за участі: позивачаОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області.

Просить визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття рішення №2341 від 08.11.2014 року про відмову у наданні адміністративних послуг ОСОБА_3

Також просить зобов'язати зареєструвати місце проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 та стягнути моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що Кам'янець - Подільським МВ УДМС було безпідставно прийняте рішення про відмову у наданні адміністративних послуг щодо реєстрації місця проживання його сина - ОСОБА_5 Крім того, вказує, що цим рішенням ОСОБА_3 були повернуті документи, у зв'язку з тим, що відсутня згода всіх співвласників житла.

Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки є єдиним власником житла та надав письмову згоду на прописку сина за вказаною адресою.

В судовому засіданні представник та син позивача ОСОБА_3 позов підтримує.

Представник відповідача без поважних причин в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Заперечення проти позову не надходили.

Згідно із ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 07 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до начальника Кам'янець - Подільного МВ УДМС про зняття з реєстрації та реєстрацію його місця проживання за адресою АДРЕСА_1

У заяві зазначена згода власника житла - ОСОБА_4 стосовно реєстрації його сина за вказаною адресою.

У той же час на момент подачі заяви інший співвласник - мати ОСОБА_3 померла.

Рішенням Кам'янець - Подільного МВ УДМС від 08.11.2014 року ОСОБА_3 було відмовлено у наданні адміністративних послуг.

У вказаному рішенні зазначено, що заява ОСОБА_3 про реєстрацію місця проживання повертається йому на доопрацювання, у зв'язку із тим, що відсутня згода всіх співвласників житла на таку реєстрацію.

Основними нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини є Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі-Закон №1382) та Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 листопада 2012 року №1077 (далі - Порядок №1077).

Статтею 6 Закону №1382 передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її законний представник подає: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, а якщо такі відсутні - також згода співвласників житла.

Пунктом 2.2 Порядку №1077 закріплено аналогічний перелік документів, що повинні подаватись до територіального підрозділу ДМС України для проведення реєстрації місця проживання.

Положення Закону №1382 не містять окремо визначеного переліку підстав для відмови у наданні адміністративної послуги, зокрема, реєстрації місця проживання.

Разом з тим, системний аналіз зазначених правових норм Закону №1382 та Порядку №1077 дає підстави для висновку, що реалізація права особи на реєстрацію її місця проживання можлива лише за умови обов'язкового надання усіх документів, які визначені законом для отримання адміністративної послуги.

Судом встановлено, що заява ОСОБА_3 була йому повернута на доопрацювання у зв'язку із відсутністю згоди співвласників житла.

У той же час відповідачем не надані будь-які докази які підтверджують ту обставину, що у заяві була відсутня згода власника житла - позивача на реєстрацію його сина за місцем його реєстрації. Також не доведено, що заявником був наданий неповний перелік документів, на підставі яких повинна була бути проведена реєстрація.

Як видно з матеріалів справи, єдиним власником житла, у якому бажає прописатись ОСОБА_3 є його батько, право власності якого підтверджується свідоцтвом про право власності від 01.08.1993 року.

На думку суду, повернення заявнику заяви про отримання адміністративної послуги на доопрацювання, обумовлює правову невизначеність, оскільки відповідачем в порушення вимог чинного законодавства фактично не розглянуто заяву позивача про реєстрацію місця проживання із прийняттям відповідного рішення.

Крім того, як встановлено судом, ОСОБА_3 знятий з попереднього місця проживання, підтвердженням чого є відмітка в його паспорті, вчинена Кам'янець - Подільським МВ УДМС 08.11.2014 року.

На думку суду, зняття з реєстрації за місцем постійного проживання ОСОБА_3 без реєстрації за новим місцем проживання є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім цього, це суттєво обмежує та порушує права особи, такі як можливість отримувати медичні і освітні послуги, брати участь у виборах тощо.

Отже, в частині визнання протиправними дій відповідача стосовно прийняття рішення про відмову позов слід задоволити.

Що стосується вимоги позивача зобов'язати зареєструвати місце проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1, то цю вимогу слід задоволити частково.

Суд звертає увагу на те, що вирішення цього питання належить до компетенції суб'єкта владних повноважень, а тому суд не може підміняти його функції.

У той же час належним способом захисту прав позивача, на думку суду, є зобов'язання відповідача розглянути по суті заяву ОСОБА_3 від 04.06.2014 року та вчинити реєстраційні дії відповідно до вимог чинного законодавства України.

Суд критично оцінює заявлений позивачем розмір компенсації моральної шкоди, оскільки за змістом п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пункт 4 вказаної Постанови передбачає, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В обґрунтування цієї вимоги позивачем не надані докази, які доводять спричинення йому моральної шкоди та її розмір, тому у цій частині у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідачем не доведено (відсутність будь - яких заперечень), що здійснені ним дії стосовно прийняття рішення про відмову у проведенні державної реєстрації місця проживання, відповідають вимогам чинного законодавства.

У той же час позивачем не доведений розмір моральної шкоди, зважаючи на що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправними дії щодо прийняття рішення Кам'янець - Подільського міського відділу управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області №2341 від 08.11.2014 року про відмову у наданні адміністративних послуг ОСОБА_3

Зобов'язати управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області розглянути по суті заяву ОСОБА_3 про реєстрацію місця проживання з доданими до неї документами, та вчинити реєстраційні дії відповідно до вимог чинного законодавства.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 06 лютого 2015 року 14.00

Суддя І.С. Козачок