Справа № 422/3595/14-а
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сініцин Е.М.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року справа № 422/3595/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Гайдара А.В., суддів Ханової Р.Ф., Яковенко М.М.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Перевальського районного управління юстиції Луганської області на постанову Перевальського районного суду Луганської області від 03 жовтня 2014 року у справі № 422/3595/14-а за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Перевальського районного управління юстиції Луганської області, третя особа: Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» про поновлення строку, визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Перевальського районного суду Луганської області від 03 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Перевальського районного управління юстиції Луганської області про поновлення строку, визнання дій неправомірними та скасування постанови задоволено, поновлено ОСОБА_2 строк на оскарження постанови ВП №37560043 від 19 квітня 2014 року, визнано дії відділу державної виконавчої служби Перевальського районного управління юстиції Луганської області державного виконавця ВДВС Перевальського РУЮ - незаконними. Постанову ВП №37560043 від 19 квітня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 19738,99 гривень - скасовано. (арк.справи 70-72)

Відповідач не погодився з вказаною постановою суду першої інстанції і подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати в зв'язку з порушенням норм матеріального права, прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволені позовних вимог. ( арк. справи 74-76).

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні. Судове рішення першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги і дійшла наступних висновків.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва № 2-10087/10 від 21.05.2010 року, ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитним договором на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» у розмірі 195 569,91 грн. та судові витрати у сумі 1820,00 грн., а всього 197 389,91 грн.

Квитанціями про сплату заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.9-21), підтверджується добровільне виконання позивачем рішення суду.

В постанові ВП №37560043 від 19 квітня 2014 року про стягнення виконавчого збору (арк..справи 5), прийнятою державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Перевальського районного управління юстиції, зазначено, що розмір виконавчого збору дорівнює 19 738,99 грн., тобто він обчислений з усього розміру заборгованості, без урахування добровільно сплачених сум.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно прийняття державним виконавцем постанови, де вказана сума заборгованості, яка обчислена без врахування добровільно погашеної боржником частини заборгованості.

Посилання відповідача на те, що довідка з банківської установи про суму заборгованості надана тільки 2 квітня 2014 року, а оскаржувана постанова прийнята 19 квітня 2013 року не приймаються колегією суддів, оскільки в матеріалах справи наявні копії квитанцій позивача, які свідчать про добровільне погашення частини боргу, які датовані 2010 - 2012 роками (арк.. справи 9-21).

З наданих позивачем квитанцій про часткову сплату заборгованості, неможливо перерахувати заборгованість у зв'язку з тим, що реквізити, які вказані в квитанціях не співпадають з реквізитами, які вказані у виконавчому документі та заяві стягувача. Суд вважає, що відповідач сам підтверджує, що постанова № 37560043 від 19 квітня 2013 року про стягнення виконавчого збору, винесена незаконно, оскільки державним виконавцем не досліджена існуюча на момент відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору, сума, яка підлягає стягненню.

Тобто, колегія суддів зазначає. що сума заборгованості, яка зазначена у спірній постанові (на момент її прийняття), є необґрунтованою та не перевіреною державним виконавцем.

Згідно положень ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій по прийняттю спірної постанови та її скасування.

Стосовно посилань апелянта на пропуск позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо того, що відповідачем не надано доказів своєчасного повідомлення ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору, тому суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку про необхідність поновлення строку на звернення до суду.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції помилково зазначив, що оскаржувана постанова прийнята 19 квітня 2014 року, оскільки з матеріалів справи вбачається, що спірна постанова прийнята 19 квітня 2013 року.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач, в обґрунтування поновлення строку на оскарження спірної постанови, посилається на те, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише у травні 2014 року.

Посилання відповідача, що позивачем пропущений строк для оскарження постанови, оскільки він дізнався про порушення свого права 06.03.2014 року при ознайомленні з матеріалами зведеного виконавчого провадження № 221/7-13, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки доводи відповідача щодо того, що позивач ознайомлювався з матеріалами зведеного виконавчого провадження 06.03.2014 року, спростовуються самим відповідачем.

Відповідач зазначає у своїх запереченнях від 04.07.2014 року, які містяться у матеріалах справи (арк.. справи 35-36), що позивач 06.03.2014 року не з'явився до відділу ДВС для ознайомлення та заяви від імені ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження написані його представником за довіреністю. Оригінал даної довіреності або його копія не надані відповідачем суду як першої, так і апеляційної інстанцій. Особа, якій позивач ОСОБА_2 довірив ознайомлюватися з вищезазначеними матеріалами виконавчого провадження суду як першої, так і апеляційної інстанцій невідома.

Таким чином, відповідачем не доведений факт ознайомлення позивача з оскаржуваною постановою саме 6 березня 2014 року.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає необхідним змінити постанову суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції помилково зазначена дата прийняття спірної постанови, а саме не 19 квітня 2014 року, а 19 квітня 2013 року.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції справа по суті вирішена правильно, але з помилковим застосуванням норм матеріального права, з огляду на зазначене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, що обумовлює зміну постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 201, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Перевальського районного управління юстиції Луганської області на постанову Перевальського районного суду Луганської області від 03 жовтня 2014 року у справі № 422/3595/14-а - задовольнити частково.

Постанову Перевальського районного суду Луганської області від 03 жовтня 2014 року у справі № 422/3595/14-а - змінити.

В мотивувальній частині та абзаці другому резолютивної частини постанови Перевальського районного суду Луганської області від 03 жовтня 2014 року у справі № 422/3595/14-а дату прийняття постанови державного виконавця державної виконавчої служби Перевальського районного управління юстиції Луганської області ВП №37560043 «19 квітня 2014 року» замінити датою «19 квітня 2013 року».

В інший частині постанову Перевальського районного суду Луганської області від 03 жовтня 2014 року у справі № 422/3595/14-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів А.В.Гайдар

Р.Ф.Ханова

М.М.Яковенко