Справа № 826/15928/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Ромашка-3" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Житлово-будівельного кооперативу "Ромашка - 3" до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа - Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Житлово-будівельний кооператив «Ромашка-3» (далі - позивач, ЖБК «Ромашка-3»), звернувся до суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач, Реєстраційна служба), за участю третьої особи - Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна, в якому з урахуванням заяви від 29.10.2014 року про зміну позовних вимог, просить:

- визнання бездіяльності державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Славінського А. О., яка полягала у невикористанні під час видачі 03.07.2014 р. витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексними номерами 23767764, 23768337, 23765509, 23756916 та 23756235 даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, а також даних реєстрових книг та реєстраційних справ, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації - неправомірною;

- визнання дій державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Славінського А. О., які полягали у наданні недостовірної інформації у витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексними номерами 23767764, 23768337, 23765509, 23756916 та 23756235 - неправомірними;

- зобов'язання Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві повторно розглянути заяви ЖБК «Ромашка-З» № 7244473, № 7244645, № 7243795, № 7241268, № 7240998 від 03.07.2014 р. з обов'язковим використанням даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, а також даних реєстрових книг та реєстраційних справ, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою представник ЖБК "Ромашка-3" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилаються на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що звернулись в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ЖБК «Ромашка-3» звернулась із заявами № 7244473, № 7240998, № 7241268, № 7243795, № 7244645 від 03.07.2014 р. до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про надання витягів з Державного реєстру прав про об'єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 44, на квартири 382, 321, 304, 45, 204.

Державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Славінським А. О. на підставі заяв позивача № 7244473, № 7240998, № 7241268, № 7243795, № 7244645 видано витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №23767764, №23756235, №23756916; №23765509; №23768337.

У зазначених витягах вказано, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про запитувані об'єкти нерухомого майна відомості відсутні.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову прийшов до висновку, що відповідач, діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено повноваження державного реєстратора, який, зокрема, веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Статтею 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено порядок надання інформації про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з Державного реєстру прав.

Так, зокрема, надання інформації з Державного реєстру прав здійснюється нотаріусом у формі витягу.

Витяг з Державного реєстру прав на підставі заяви мають право отримувати:

1) власник нерухомого майна або уповноважена ним особа;

2) особа, яка має речове право на чуже нерухоме майно, або уповноважена нею особа;

3) спадкоємець (правонаступник - для юридичної особи) або уповноважена ним особа;

4) власник (співвласник) квартири, житлового чи нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку при створенні об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (асоціація власників житлових будинків, якщо їй делеговані повноваження з управління неподільним та загальним майном відповідного житлового комплексу), житлово-будівельні кооперативи або їх уповноважені особи про суб'єктів права власності на житлові та нежитлові приміщення у такому будинку (ч. 2 цієї статті).

Крім того, відповідно до статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Кабінетом Міністрів України постановою від 17.10.2013 р. № 868 затверджено Порядок надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Постанова № 868), який визначає процедуру надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для її отримання, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури.

Згідно п. 2, 4, 5 вказаного Порядку, інформація з Державного реєстру прав надається державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації прав у формі витягу, інформаційної довідки та виписки.

Витяг, інформаційна довідка та виписка з Державного реєстру прав формуються за допомогою програмного забезпечення зазначеного Реєстру та оформляються з використанням бланка, зразок та опис якого встановлює Мін'юст.

Подання документів для отримання інформації з Державного реєстру прав здійснюється особисто заявником або шляхом надсилання поштою з описом вкладення.

Надання інформації з Державного реєстру прав або відмова в її наданні здійснюється не пізніше наступного робочого дня з моменту прийняття органом державної реєстрації прав заяви (запиту), крім випадку, передбаченого пунктом 20 цього Порядку.

Відповідно до пунктів 14-15 Постанови № 868, під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор перевіряє наявність підстав для отримання заявником інформації з Державного реєстру прав, за результатами розгляду заяви (запиту) державний реєстратор формує витяг, інформаційну довідку чи виписку або приймає рішення про відмову в наданні інформації з Державного реєстру прав, форму та вимоги до оформлення якого встановлює Мін'юст.

Частиною 5 ст. 28 вищевказаного Закону, передбачає, що орган державної реєстрації прав зобов'язаний за заявою власника або правоволодільця надавати йому інформацію у формі виписки про осіб, які отримали відомості про права та обтяження прав на нерухоме майно, які йому належить.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав, нотаріус відмовляє в наданні витягу та інформаційної довідки, якщо заявник відповідно до закону не має права на отримання такої інформації.

Так, з матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що оскільки у Державному реєстрі прав, який почав функціонувати з 01.01.2013 року ніяких дій з об'єктами нерухомості, інформацію про яких заявляв позивач у своїх заявах, не проводилось, відповідачем сформовані відповідні витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексними номерами 23767764, 23768337, 23765509, 23756916 та 23756235, в яких зазначив про відсутність відомостей.

В судовому засіданні в суду апеляційної інстанції, представник позивача пояснив, що позивач звернувся з заявами про надання витягів на об'єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 44, квартири 382, 321, 304, 45, 204.

На що відповідачем сформовані та надані позивачу відповідні витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначає, що бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб. Тобто відсутність дій, які повинен був вчинити суб'єкт владних повноважень, але не вчинив, що потягло за собою порушення прав чи інтересів фізичної чи юридичної особи.

Водночас, матеріалами справи підтверджується відсутність бездіяльності з боку відповідача, оскільки ним вчинено всі дії, які передбачені чинним законодавством щодо перевірки наявності інформації та виготовлення витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а відтак підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Судом першої інстанції також правомірно встановлено, що порядок надання інформації про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з Державного реєстру прав у формі витягу закріплений Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому відповідач при виготовленні витягів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно використовував відомості про права та обтяження прав на нерухоме майно, які містяться у Державному реєстрі, що спростовує твердження позивача про те, що відповідач надав у витягах недостовірну інформацію.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача про надання недостовірної інформації у витягах, оскільки у разі якщо ніяких дій з об'єктом нерухомості не проводилось у Державному реєстрі прав, який почав функціонувати з 01.01.2013 року, то і витяг не може містити іншу інформацію, а реєстраційні дані з реєстрів, які діяли до 2013 року формуються у вигляді інформаційної довідки, які мають право отримувати визначений Законом перелік суб'єктів, до яких не входить житлово-будівельний кооператив.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога про визнання неправомірними дій державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Славінського А. О., які полягали у наданні недостовірної інформації у витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексними номерами 23767764, 23768337, 23765509, 23756916 та 23756235 не підтверджена відповідними доказами, є необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про зобов'язання Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві повторно розглянути заяви ЖБК «Ромашка-3» № 7244473, № 7244645, № 7243795, № 7241268, № 7240998 від 03.07.2014 р. та надати відповідно витяги з обов'язковим використанням даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, а також даних реєстрових книг та реєстраційних справ, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації, суд першої інстанції правомірно зазначає, що вказані заяви ЖБК «Ромашка-3» розглянуті та позивачем отримані відповідні витяги.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що сама незгода позивача з тією інформацією, що міститься в отриманих витягах є оціночним та суб'єктивним поняттям, що не може бути підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведена правомірність та обґрунтованість вчинених ним дій з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам справи та вірно застосував законодавство, що регулює ці правовідносини.

Надані докази були оцінені судом першої інстанції, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності колегія суддів дійшла висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими та, відповідно, його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційній скарзі процесуальні порушення не призвели до неправильного вирішення справи і не є підставою для скасування судового рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Ромашка-3" - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 03 лютого 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.