Справа № 524/9410/14-а
Суддя: Кривич Ж. О.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/9410/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

Головуючого судді - Кривич Ж.О.,

при секретарі - Власовій М.М.,

з участю ОСОБА_1 та Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради та виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, про зобов»язання повторно розглянути заяву -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом. Суду пояснив, що відповідач безпідставно відмовив йому у наданні дозволу на переведення квартири у нежитловий фонд для реконструкції її під перукарню. Вважав, що він повністю виконав вимоги діючого «Порядку переведення житлових приміщень (квартир, будинків), що належать на праві власності юридичним або фізичним особам, у нежитлові у м. Кременчуці», затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради 31.08.2010 року, та отримав всі необхідні висновки про можливість переведення квартири у нежитловий фонд.

Представник відповідачів - Кременчуцької міської ради та виконкому Кременчуцької міської ради - Мазур О.А. позов не визнала. Суду пояснила, що позивач не надав документів про непридатність квартири для проживання, а необхідність переведення не обумовлюється винятковими, вкрай необхідними чи надзвичайними обставинами.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд встановив такі фактичні обставини справи:

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 26 травня 2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяження (а.с. 6,8). У червні 2014 року ОСОБА_1 отримав акт про обстеження технічного стану квартири, проведене комісією у складі відповідальних працівників виконкому м. Кременчука, Управління житлово-комунального господарства, Управління містобудування та архітектури та інших осіб; висновок комунального госпрозрахункового підприємства «Креміньміськпроект» (а.с. 15-20), згоду мешканців будинку - сусідів на подальше використання квартири під перукарню, згоду КГЖЕП «Автозаводське», а також інші необхідні документи. 21 липня 2014 року позивач звернувся до виконкому Автозаводської районної ради із заявою про надання йому дозволу на переведення зазначеної квартири в нежитловий фонд з метою реконструкції її під перукарню.

Своїм рішенням № 430 від 22 серпня 2014 року виконком Автозаводської районної ради м. Кременчука, посилаючись на статтю 8 Житлового Кодексу Української РСР, відмовив ОСОБА_1 в наданні такого, оскільки заявником не надано документів, які б свідчили про непридатність квартири для проживання, а переведення не обумовлюється винятковістю, крайньою необхідністю чи іншими надзвичайними обставинами (а.с. 5).

Вирішуючи спір, суд виходить з положень статті 8 Житлового Кодексу Української РСР про те, що переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у частині другій статті 7 цього Кодексу. Переведення жилих будинків і жилих приміщень відомчого і громадського житлового фонду в нежилі провадиться за пропозиціями

відповідних міністерств, державних комітетів, відомств і центральних органів громадських організацій. Переведення жилих будинків і жилих приміщень, що належать колгоспам, у нежилі здійснюється за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених. Переведення жилих будинків житлово-будівельних кооперативів у

нежилі не допускається.

У місті Кременчуці спірне питання врегульоване «Порядком переведення житлових приміщень у нежитлові, затвердженим рішенням Кременчуцької міської ради від 31 серпня 2010 року (далі по тексту рішення - Порядок). Як зазначено у рішенні, такий Порядок був прийнятий органом місцевого самоврядування з метою впорядкування, контролю та приведення у відповідність до вимог чинного законодавства процедури отримання дозволу на переведення житлових приміщень (квартир, будинків) у нежитлові в будинках житлового фонду міста (а.с. 46).

Відповідно до пункту 1.5. Порядку переведення може бути здійснено тільки за умови, що сім'я власника має житлову площу відповідно до санітарних норм. Пункт 1.6. Порядку передбачає, що житлове приміщення, щодо якого вирішується питання переведення та реконструкції, повинно відповідати таким умовам: «знаходиться у цокольному або на першому поверсі будинку; мати можливість влаштування окремого виходу, крім наявного, з фасаду будинку, орієнтованого на вулицю, проїзд, не пов'язаного з під'їздом до жилого будинку, максимального збереження зелених насаджень, не порушуючи при цьому архітектурного вигляду будинку; перебувати у власності заявника (юридичної,фізичної особи); відповідати діючим нормам і правилам; житловий будинок, у якому знаходиться таке приміщення, не повинен бути: аварійним, внесеним до графіків зносу, мати наявні пошкодження огорджувальних та несучих конструкцій, належати до об'єктів культурної спадщини; в квартирі не повинно бути зареєстровано мешканців».

Всім зазначеним умовам квартира позивача відповідає. ОСОБА_1постійно проживає у місті Києві, у трикімнатній квартирі АДРЕСА_2, співвласником якої він є (а.с. 22).

Положення статті 8 Житлового Кодексу УРСР не містять таких застережень (непридатність приміщення для проживання, обставини крайної необхідності чи надзвичайні обставини), на які, відмовивши позивачу, послався відповідач. Слід зазначити також, що стаття 8 Житлового Кодексу України регулює питання переведення у нежитловий фонд приміщень, що належать до державного або громадського житлового фонду. Натомість, багатоквартирний будинок, у якому розміщена спірна квартира, належить до комунальної власності, а сама квартира перебуває у приватній власності позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення №430 від 22 серпня 2014 року про відмову у наданні дозволу на переведення квартири у нежитловий фонд - задовольнити.

Зобов»язати виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на переведення квартири АДРЕСА_1, яка належить позивачу, в нежитловий фонд з метою реконструкції її під перукарню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кременчуцькї міської ради залишити без задоволення.

Стягнути з місцевого бюджету на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати - судовий збір в сумі 73,08 грн.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя