Справа № 804/127/15
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 р. Справа № 804/127/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з додатковою відповідальністю "Криворізький завод "Універсал" про стягнення 142692,90грн.-

ВСТАНОВИВ:

12.01.2015р. Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулася з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Криворізький завод"Універсал" та просить стягнути кошти з платника податків - відповідача, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, в рахунок погашення податкового боргу на користь бюджету податкову заборгованість в сумі 142692,90грн. з орендної плати з юридичних осіб та по податку на додану вартість.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач перебуває на обліку у позивача з 09.03.1994р. та має заборгованість на загальну суму 142692,90грн., зокрема, з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 56077,90грн. за декларацією № від 19.02.2014р. за жовтень 2014р. та по податку на додану вартість у сумі 86615,00грн. за декларацією № від 19.11.2014р. за жовтень 2014р., яка виникла у зв'язку з несплатою відповідачем самостійно задекларованих сум податкового зобов'язання. Позивачем на виконання вимог ст.59 Податкового кодексу України було сформовано податкову вимогу від 12.10.2012р. №436, яка отримана представником відповідача 15.10.2012р. У зв'язку з бездіяльністю відповідача в частині непогашення податкового боргу, позивач просить стягнути його в судовому порядку на підставі п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак 27.01.2015р. надав до канцелярії суду клопотання, в якому просив здійснювати розгляд справи в письмовому провадженні, при цьому, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 27).

Відповідач в судове засідання не з'явився без поважної причини, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином 17.01.2015р. у відповідності до положень ст.38 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується наявним в матеріалах справи звітом електронного відправлення (а.с.25).

27.01.2015р. відповідач надав до канцелярії суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи посилаючись на відсутність у штаті відповідача особи з юридичною освітою, а представлення інтересів відповідача інших фахівцем у галузі права не є можливим.

Розглянувши вищезазначене клопотання, суд не находить підстав для його задоволення, у зв'язку з тим, що відсутність у штаті відповідача фахівця у галузі права не може бути підставою для відкладення розгляду справи у відповідності до вимог ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, при цьому, слід зазначити, що відповідач був повідомлений про наявність даної справи з 17.01.2015р. та до 28.01.2015р. мав достатньо часу для вирішення питання про направлення в судове засідання фахівця в галузі права.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, клопотання позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження, належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи у відповідності до вимог ст. 38 Кодексу адміністративного судочинства України, строки розгляду та вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити спір за відсутності сторін, у порядку письмового провадження, за наявними у справі доказами відповідно до вимог ч. 4, ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб'єктом владних повноважень - є орган державної влади орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Частиною 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

З 01.01.2011р. набрав чинності Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п.20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника на суму податкового боргу або його частини.

Тобто, позивач - контролюючий орган державної податкової служби є суб'єктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах реалізує надані йому владні управлінські функції та має право звертатися до суду з відповідними позовними вимогами щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Статтею 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановленим цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суми такого грошового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з додатковою відповідальністю Криворізький завод «Універсал» зареєстроване як юридична особа 09.03.1994р. за адресою: 50005, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, Дзержинський район, вул.Домобудівельна, буд.8, з 06.04.1994р. перебуває на обліку у Криворізькій південній об'єднаній державній податковій інспекції Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області як платник податків, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 01.12.2014р., довідкою про взяття на облік платника податків від 26.11.2014р. №417 (а.с. 10-15).

Судом встановлено, що 19.02.2014р. відповідачем до органу державної податкової служби була подана податкова декларація з плати за землю за 2014 р. на загальну суму 672934,83грн. з розбивкою помісячної сплати з січня по грудень 2014 р. в розмірі 56077,90грн. (а.с. 18-19).

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку суми грошових вимог станом на 11.12.2014р., відповідач має податковий борг по орендній платі за жовтень 2014р. в сумі 56077,90грн. (а.с. 7).

П. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу, така сума грошового зобов'язання є узгодженою.

Згідно до вимог п. 287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік сплачується рівними частинами власниками та землекористувачами земельних ділянок за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового звітного періоду.

Таким чином, з урахуванням вказаної норми відповідач повинен був сплатити суму грошового зобов'язання за податковою декларацією за 2014 рік за жовтень 2014р. - у строк до 30.11.2014р., отже, податковий борг виник - 01.12.2014р.

У вищевказаний строк відповідач суми узгодженого податкового зобов'язання не сплатив.

Також відповідачем до податкової інспекції 19.11.2014р. було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014р. на суму ПДВ 86615,00грн. (а.с .16-17).

За п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

П.203.2 ст.204 Податкового кодексу України передбачає, що платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до ст.54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Таким чином, з урахуванням зазначених норм відповідач повинен був сплатити суму грошового зобов'язання за податковою декларацією від 19.11.2014р. за жовтень 2014р. - у строк до 30.11.2014р., отже, податковий борг виник - 01.12.2014р.

Згідно наданого позивачем розрахунку суми грошових вимог станом на 11.12.2014р. податковий борг відповідача становить у загальній сумі 142692,90грн., зокрема, з податку на додану вартість за жовтень 2014р. у розмірі 86615,00грн та з орендної плати з юридичних осіб за жовтень 2014р. у розмірі -56077,90грн. (а.с. 7).

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує суму узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, податковим органом, у відповідності до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, була сформована податкова вимога № 12.10.2012р. №436 на суму 133974,78грн., яка була отримана відповідачем 15.10.2012р. (а.с.20).

Зазначена податкова вимога відповідачем залишилася не виконана у встановлені законодавством строки.

У відповідності до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Згідно п. 60.6 ст. 60 Податкового кодексу України у разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідної правової позиції дотримується і Вищий адміністративний Суд України у інформаційному листі від 23.04.2012р. № 1044/11/13а.

Згідно ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком і збором.

П. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу, така сума грошового зобов'язання є узгодженою.

Пунктом 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України визначено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а за змістом ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач не надав суду доказів погашення узгодженого податкового боргу по орендній платі за землю з юридичних осіб за жовтень 2014р. на суму 56077,90грн. та по податку на додану вартість за жовтень 2014р. на суму 86615,00грн., що становить у загальній сумі 142692,90грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача податкового боргу в загальній сумі 142692,90грн. є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 41, 71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з додатковою відповідальністю "Криворізький завод "Універсал" про стягнення 142692,90грн - задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих Товариство з додатковою відповідальністю "Криворізький завод "Універсал" (50005, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, Дзержинський район, вул. Домобудівельна, буд.8, ) в доход бюджету (р/р 0020, код бюджетної класифікації 13050200; р/р 0020, код бюджетної класифікації 14010100, отримувач: УДКС України у м.Кривому Розі, ОКПО 38032510, банк одержувача ГУДК у Дніпропетровській області, МФО 805012) податковий борг з орендної плати за землю та з податку на додану вартість у загальній сумі 142622грн. 90коп. (сто сорок дві тисячі шістсот двадцять дві гривні 90 коп.)

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 28.01.2015р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді С.О. Конєва С.О.Конєва Ю.В.Горобець