Справа № 822/4192/14
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/4192/14

Головуючий у 1-й інстанції: Ніколайчук М.Є.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

03 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в особі Нетішинського відділення та Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в особі Нетішинського відділення про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Управління будівництва Хмельницької АЕС" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в особі Нетішинського відділення про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року даний адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, сторони подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з'ясування судом всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, просили скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року та прийняти нову.

02 лютого 2015 року на адресу суду надійшла заява (вх. 1881/15) Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" про перенесення розгляду справи, однак апелянтом належним чинном не обгрунтовано наявність підстав для перенесення розгляду вказаної справи, не надано доказів поважності належної причини неявки в судове засідання, а на думку суду апеляційної інстанції вказана підстава не є поважною, у зв'язку з чим в задоволенні вказаної заяви відмовлено.

03 лютого 2015 року на адресу суду надійшла заява (вх.1965/15) Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в особі Нетішинського відділення щодо не заперечення у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" про перенесення розгляду справи, однак будь-яких доказів та аргументів щодо підстав для перенесення розгляду даної справи суду апеляційної інстанції не надано, у зв'язку з чим в задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, з 09.09.1999 року за ідентифікаційним кодом 21339688 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ЄДР) зареєстровано публічне акціонерне товариство "Управління будівництва Хмельницької АЕС", ПАТ "УБ ХАЕС".

В період з 19 по 30 травня 2014 року Славутська ОДПІ провела планову виїзну перевірку ПАТ "УБ ХАЕС" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012 р.по 31.12.2013 р.

За результатами перевірки було складено Акт № 573/22/21339688 від 06.06.2014 року та на підставі даного акту були прийняті податкове повідомлення - рішення Форми "Р" від 23.06.2014 року № , де основний платіж податку на прибуток - 124459.00 грн., штрафні санкції - 62230.00 грн. та податкове повідомлення - рішення Форми "Р" від 23.06.2014 року № , де основний платіж - 327572.00 грн., штрафні санкції- 163786.00 грн.

Не погоджуючись з вказанами рішеннями відповідача позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду за захистом порушених прав.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача частково.

Колегія суддів, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.14 п.14.1.36 Податкового Кодексу України встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами; а п.14.1.27 цієї ж статті визначає, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

За визначенням ст.138.2 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу, а ст.139.1.9 цього ж кодексу зазначає, що витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку не включаються до складу витрат.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням господарського суду Хмельницької області 18.01.2005 року стягнуто з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь позивача 2 280 241 грн. 23.08.2005 року виконавчою службою було відкрите виконавче провадження , яке було зупинене в зв"язку з порушенням справи про банкрутство боржника. Постановою державного виконавця від 30.06.2011 р. виконавчий документ повернуто стягувачу відповідно до вимог п.3.4 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", де зазначено можливість позивачу повторно подати виконавчий документ на виконання до 01.01.2014 року.

01.03.2012 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Експіріенс ЛО" було укладено договір доручення, де позивач доручає ТОВ "Юридична компанія "Експіріенс ЛО" стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" заборгованість в сумі 2844780,77 грн. по наказу господарського суду Хмельницької області. За виконання договору позивач зобов"язався виплатити винагороду в розмірі 25% від суми, яка підлягала стягненню, що склало 711195,2 грн.

Грошові кошти від Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рахунки позивача відповідно до платіжних доручень №2843 від 28.04.2012, №3239 від 17.05.2012, №8451 від 28.05.2012, №3480 від 30.05.2012 по виконанню рішення суду надійшли в добровільному порядку. Разом з тим, позивач на рахунок ТОВ "Юридична компанія "Експіріенс ЛО" перерахував за період з 11.05.2012 по 31.05.2012 року - 711195,20 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ст. 3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності.

В силу вимог ст.14 п.14.1.36 Податкового Кодексу України (визначення понять) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами; а п.14.1.27 цієї ж статті визначає, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником);

За визначенням ст.138.2 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу, а ст.139.1.9 цього ж кодексу зазначає, що витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку не включаються до складу витрат.

При цьому законодавцем, безумовно, презумується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

Відповідно до частини 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинних документів апелянт - ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" до суддів першої та апеляційної інстанцій не надав, що унеможливлює здійснити перевірку економічної обґрунтованості та вихідних даних формування постачальниками вартості вказаних послуг, у зв'язку з чим висока вартість вказаних послуг із врахуванням відсутності відомостей по виконаних роботах, свідчить про відсутність у позивача при здійсненні вказаних витрат розумних економічних або інших причин (цілі ділового характеру), які мають зв'язок із господарською діяльністю.

В позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 27.03.2012 за позовом ПП "Ангара" до ДПІ у Печерському районі м.Києва, головного управління Державного казначейства України в м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення бюджетного відшкодування зазначено, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості грунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться постачальником послуг, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; відсутність первинних документів обліку.

Вищий адміністративний суд України в листі від 02.06.2011 №742 вказував, що згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

В розрізі призми вказаних правових норм суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що перерахування позивачем для ТОВ "Юридична компанія "Експіріенс ЛО" 711195,2 грн. є неправомірним, а тому повідомлення - рішення від 23.06.2014 № по податку на прибуток загальною сумою 186689 грн. з них : основний платіж 124459 грн. та штрафні санкції 62230 грн. є правомірним та обгрунтованим.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що податкове повідомлення-рішення від 23.06.2014 № по податку на додану вартість загальною сумою 490904 грн. складається з двох порушень : відсутність реальної господарської операції з ТОВ "Юридична компанія "Експіріенс ЛО" та неврахуванню податкового кредиту в сумі 208736 грн. по податкових накладних, виписаних суб"єктами господарювання в порушення вимог п.16 Порядку заповнення податкової декларації.

Щодо неврахування податкового кредиту в сумі 208736 грн. по податкових накладних, виписаних суб"єктами господарювання в порушення вимог п.16 Порядку заповнення податкової декларації колегія суддів зазначає наступне.

Включаючи в податкове повідомлення-рішення від 23.06.2014 № по податку на додану вартість по основному платежу на суму 208736 грн. та штрафних санкціях на суму 104368 грн. податковий орган позивачу помилково поставив в вину та не врахував податкові накладні, в яких відсутній електронний підпис уповноваженої особи.

В силу вимог п.201.10 ст.201 ПК України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є податкова накладна, що видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З урахуванням викладених вище положень ПК України право на нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту звітного періоду у випадку придбання товару виникає у покупця товару за умови отримання від його постачальника належним чином оформленої податкової накладної, яка підтверджує факт поставки товару, отримання послуг.

За змістом п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту тільки суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, які не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог. Позивач надав для перевірки належним чином оформлені документи.

Податковим законодавством не встановлено відповідальність позивача за помилкові дії інших осіб в порушенні норм податкового законодавства

Податкові накладні, що зазначені в Реєстрі, (акт 23-24 стор.) позивача на момент перевірки були наявні та оформлені у відповідності до п.п. 2-6 Порядку заповнення, також були занесені до Єдиного реєстру податкових накладних. Факт реєстрації податкових накладних було підтверджено в кожному конкретному випадку витягом із Єдиного реєстру податкових накладних.

Таким чином, до Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" помилково застосовано штрафні санкції за порушення норм податкового та іншого законодавства і в свою чергу є підставою для скасування податкових повідомлень-рішеньформи "Р" № та № від 23.06.2014 року.

На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Славутською об'єднаною державною податковою інспекцією в особі Нетішинського відділення правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 23 червня 2014 року, у свою чергу податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 23 червня 2014 прийнято з порушенням норм чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в повній мірі належно надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обгрунтоване рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в особі Нетішинського відділення та Публічного акціонерного товариства "Управління будівництва Хмельницької АЕС" залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів .

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.