Справа № 2а-2818/12/2670
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2015 р. м. Київ К/9991/64069/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Голяшкіна О.В., Сороки М.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2012 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України про визнання протиправним та скасування припису, -
в с т а н о в и л а:
Приватне акціонерне товариство «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» звернулось до суду з позовом до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України про визнання протиправним та скасування припису.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 березня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2012 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 березня 2012 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 30 січня 2012 року №194/421/12/1-СК про застосування заходу впливу у вигляді зобов'язання приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» усунути виявлені порушення законодавства у сфері надання фінансових послуг.

Не погоджуючись з постановленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції, Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд касаційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що 13 липня 2010 року між приватним акціонерним товариством «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» та ОСОБА_4 як власником авто «Шкода» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/5205544.

22 серпня 2011 року за участю застрахованого згідно з договором страхування автомобіля «Шкода» під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Мазда» під керуванням ОСОБА_5 трапилась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно зі звітом №1751 від 07 вересня 2011 року про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мазда» в результаті його пошкодження складає

13843, 25 грн. з врахуванням ПДВ (11536, 04 грн. без врахування ПДВ).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 вересня 2011 року у справі №3-4850/11 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідно до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

29 вересня 2011 року ОСОБА_5 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування на його розрахунковий рахунок в банку.

Позивачем 15 листопада 2011 року складено страховий акт №862, відповідно до якого загальна сума проведених виплат за договором страхування № AA/5205544 від 13 липня 2011 року становить 11536, 04 грн. Розмір страхового відшкодування зменшено на суму податку на додану вартість.

17 листопада 2011 року позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ОСОБА_5 суму страхового відшкодування (11536, 04 грн.) відповідно до платіжного доручення №768.

Також листом від 08 грудня 2011 року позивач повідомив ОСОБА_5, що виплачене страхове відшкодування без врахування податку на додану вартість, розмір податку на додану вартість буде доплачений після надання документів на підтвердження того, що деталі на автомобіль були придбані з оплатою податку на додану вартість.

У зв'язку з надходженням до відповідача звернення ОСОБА_5 щодо невиконання приватним акціонерним товариством «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» зобов'язань за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та порушення законодавства у сфері страхування та за результатами розгляду наданих позивачем пояснень разом з пакетом документів Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України складено акт про порушення законодавства у сфері страхування від 16 січня 2012 року №СК-69/422/1-ап, в якому відображені порушення, допущені позивачем у страховій справі ОСОБА_5, а саме: визначення розміру відшкодування витрат, пов'язаних з пошкодженням транспортного засобу, не у відповідності до встановленого законодавством порядку; ненадання заявнику письмового повідомлення щодо прийнятого рішення; невиплата страхового відшкодування протягом місяця з дня отримання необхідних документів; невиплата пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування.

Відповідачем на підставі виявлених порушень 30 січня 2012 року винесено припис №194/421/12/1-СК, яким зобов'язано приватне акціонерне товариство «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» усунути виявлені порушення вимог законодавства України у сфері надання фінансових послуг та повідомити про виконання (невиконання) вимог припису та подати підтверджуючі документи до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України у термін до 29 лютого 2012 року.

Не погоджуючись з приписом відповідача від 30 січня 2012 року №194/421/12/1-СК та вважаючи його протиправним, приватне акціонерне товариство «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» оскаржило його до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні оскаржуваного припису відповідач діяв правомірно та в межах повноважень, оскільки позивачем допущено порушення законодавства при здійсненні страхових виплат, зокрема, страхова виплата здійснена не в повному обсязі та несвоєчасно.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржуваний припис є протиправним та суперечить вимогам чинного законодавства.

З таким висновком суду апеляційної інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції, зокрема, у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Згідно з пунктом 4 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2010 року

№157 (чинною на момент виникнення спірних правовідносин) Держфінпослуг відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, проводить у межах своїх повноважень самостійно або разом з іншими уповноваженими органами виїзні та безвиїзні перевірки діяльності фінансових установ.

Пунктом 5 вищезазначеного положення Держфінпослуг має право, зокрема, видавати страховикам приписи про усунення виявлених порушень законодавства з питань страхової діяльності, а у разі невиконання таких приписів зупиняти чи обмежувати до усунення виявлених порушень дію ліцензій зазначених страховиків або приймати рішення про відкликання ліцензій та виключення страховиків з Державного реєстру фінансових установ.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Також згідно зі статтею 9 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до пункту 196.1.3 статті 196 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів.

Таким чином, відшкодуванню підлягає сума витрат, пов'язана з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

При цьому, законодавчо не передбачене право страховика зменшувати суму страхового відшкодування на суму податку на додану вартість, оскільки такі виплати регулюються нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який передбачає відшкодування повної суми відновлювального ремонту, включаючи і податок на додану вартість, оскільки при здійсненні відновлювального ремонту особа, на користь якої здійснена така виплата, зобов'язана буде сплачувати податок на додану вартість.

Відповідно до положень статті 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - Моторному (транспортному) страховому бюро України (далі - МТСБУ) відповідну заяву з необхідними документами.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення.

Згідно з пунктами 37.1 та 37.2 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що позивачем виплата суми страхового відшкодування ОСОБА_5 здійснена не в повному обсязі (меншому, ніж зазначена у звіті про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу), а також з порушенням строків, визначених законодавством, для здійснення такої виплати, дійшов обґрунтованого висновку про правомірність винесеного Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України припису від 30 січня 2012 року №194/421/12/1-СК про усунення вищезазначених порушень.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, а суд апеляційної інстанції, дійшов помилкового висновку про задоволення позову, а відтак - безпідставно скасував рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а постанова апеляційного суду - скасуванню, із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2012 року у

справі - скасувати.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 березня 2012 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України про визнання протиправним та скасування припису - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: