Справа № 460/211/14-а, 2а-460/106/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 р. Справа № 876/6411/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 06.06.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Яворівської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 20.01.2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Яворівської міської ради в якому просить визнати протиправними та скасувати: - рішення Яворівської міської ради №251 від 19.07.2013 року «Про створення конкурсної комісії з проведення концесійного конкурсу на право концесії цілісного майнового комплексу з централізованого водопостачання і водовідведення та затвердження складу конкурсної комісії та порядку її роботи»; - рішення Яворівської міської ради №252 від 19.07.2013 року «Про затвердження Положення про конкурсну комісію з проведення концесійного конкурсу з передачі цілісного майнового комплексу водопостачання і водовідведення територіальної громади м. Яворова»; - рішення Яворівської міської ради №253 від 19.07.2013 року «Про подання оголошення про проведення конкурсу на право концесії цілісного майнового комплексу водопостачання і водовідведення територіальної громади м. Яворова».

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 06.06.2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою повністю задовольнити позовні вимоги, покликаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що Яворівською міською радою прийнято рішення №251 від 19.07.2013 року «Про створення конкурсної комісії з проведення концесійного конкурсу на право концесії цілісного майнового комплексу з централізованого водопостачання і водовідведення та затвердження складу конкурсної комісії та порядку її роботи»;- рішення сесії Яворівської міської ради №252 від 19.07.2013 року «Про затвердження Положення про конкурсну комісію з проведення концесійного конкурсу з передачі цілісного майнового комплексу водопостачання і водовідведення територіальної громади м. Яворова»;- рішення сесії Яворівської міської ради №253 від 19.07.2013 року «Про подання оголошення про проведення конкурсу на право концесії цілісного майнового комплексу водопостачання і водовідведення територіальної громади м. Яворова».

На засіданні конкурсної комісії 21.10.2013 року ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» було визначено переможцем конкурсу на право концесії цілісного майнового комплексу з централізованого водопостачання і водовідведення в м. Яворові, 19.11.2013 року на сесії Яворівської міської ради рішення про визначення переможця концесійного конкурсу прийнято не було.

Статтею 3 Закону України «Про концесії» визначено, що об'єкти права комунальної власності у сфері водопостачання, відведення та очищення стічних вод передаються в концесію у порядку, визначеному Законом України «Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів централізованого водо-, теплопостачання і водовідведення, що перебувають у комунальній власності».

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів централізованого водо-, теплопостачання і водовідведення, що перебувають у комунальній власності» встановлено, що рішення про передачу в оренду чи концесію об'єктів централізованого водопостачання і водовідведення, що перебувають у комунальній власності територіальної громади села, селища, міста, - відповідні сільські, селищні, міські ради.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів централізованого водо-, теплопостачання і водовідведення, що перебувають у комунальній власності» передбачено, що у строк, визначений відповідною радою, але не більш як протягом дванадцяти місяців з дати прийняття нею рішення про передачу в оренду чи концесію об'єкта централізованого водо-, теплопостачання і водовідведення, що перебуває у комунальній власності, орган, уповноважений управляти комунальним майном, спільно з органом (підприємством), у господарському віданні або оперативному управлінні якого перебуває такий об'єкт, здійснює його організаційно-технічну підготовку до передачі в оренду чи концесію. За погодженням з відповідною радою зазначений строк може бути продовжено. Згідно частини 2 статті 6 Закону України «Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів централізованого водо-, теплопостачання і водовідведення, що перебувають у комунальній власності» передбачено, що організаційно-технічна підготовка об'єкта включає проведення інвентаризації основних засобів і товарно-матеріальних цінностей у складі такого об'єкта.

Статтею 7 вказаного Закону визначено, що затвердження конкурсної документації, утворення конкурсної комісії, затвердження її складу та порядку роботи, оголошення конкурсу, визначення розміру реєстраційного внеску для участі в конкурсі здійснюється відповідною радою за своїм рішенням після завершення підготовки об'єкта централізованого водопостачання і водовідведення до передачі в концесію.

У відповідності до п.30 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено прийняття рішень про надання у концесію об'єктів права комунальної власності. Згідно зі ст.410 Господарського кодексу України, відносини, пов'язані з концесійною діяльністю, регулюються законом про концесії, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Спеціальними законами можуть визначатися особливості здійснення концесійної діяльності в окремих сферах господарювання.

Колегія суддів приходить до висновку, що у процесі передачі об'єктів у концесію законом передбачено необхідність здійснення та завершення організаційно-технічної підготовки об'єктів (у т.ч. проведення інвентаризації) перед прийняттям рішень про створення конкурсної комісії, затвердження порядку її роботи, оголошення конкурсу (які в даному випадку оспорюються).

Зокрема, відповідно до Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №69 від 11.08.1994 року, відповідальність за організацію інвентаризації несе керівник підприємства. Наявність інвентаризаційного опису за підписом директора не може бути доказом не проведення відповідної інвентаризації постійно діючою інвентаризаційної комісією на підприємстві.

Крім цього, суд визнає безпідставним твердження позивача, що не було виділено земельної ділянки, закріпленої за об'єктом, в натурі (на місцевості), оскільки до об'єкту, який передавався в концесію, відносилися майнові комплекси МКП «Яворіввода» та МКП «Яворівканал», які користуються відповідними земельними ділянками виділеними в натурі (на місцевості) для обслуговування основних засобів у вигляді закріпленого нерухомого майна.

У позовній заяві та апеляційній скарзі позивач не зазначив, чим саме порушені його права, свободи чи інтереси в процедурі прийняття і розгляду конкретного рішення, з урахуванням тієї обставини, що він не звертався до відповідача з питань, що є предметом цього спору, і відповідач не надавав йому відмови, не встановлював заборони або обов'язку, які можуть бути оскаржені позивачем до суду.

Між тим позивач не надав суду доказів того, що діями чи рішенням відповідача безпосередньо порушені його права, свободи чи інтереси в публічно-правових відносинах, та не довів, що оскаржене ним рішення відповідача безпосередньо порушує його права. Звернення до адміністративного суду не завжди тягне за собою судовий захист. Такий захист можливий у випадку встановлення судом порушення прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, сукупність зібраних та перевірених в судовому засіданні доказів свідчить, що оскаржуване рішення відповідач прийняв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, і акти не порушують прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, а тому правові підстави для задоволення адміністративного позову відсутні. Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем порушені права позивача є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм діючого законодавства та будь-яким чином порушує його права.

Наведені вище обставини стали підставою для висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог і колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки доводи апеляційної скарги їх не спростували, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Яворівського районного суду Львівської області від 06.06.2014 року у справі № 460/211/14-а провадження №2а-460/106/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар