Справа № 818/2991/14
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 р.Справа № 818/2991/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. по справі № 818/2991/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 03 вересня 2014 року в частині донарахування податку на додану вартість в сумі 12675грн., в тому числі: основного платежу 8450 грн. та штрафних санкцій на суму 4225 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. адміністративний позов Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до Роменська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області № від 03 вересня 2014 року в частині донарахування податку на додану вартість в сумі 12675грн., в тому числі: основного платежу 8450 грн. та штрафних санкцій на суму 4225 грн.

Стягнуто з державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в сумі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві грн. 70 коп.), сплачений при зверненні до суду.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи, позивачем надано заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Роменською об'єднаною державною податковою інспекцією було проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 дотримання законодавства щодо укладання трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт №323/1701-НОМЕР_1 від 18.07.2014 (а.с.8-36).

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № від 03 вересня 2014 року про донарахування ФОП ОСОБА_1 грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 12755,98 грн., у тому числі: за основним платежем 8503,99 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 4251,99 грн. (а.с.37).

Як зазначено в акті перевірки, встановлено завищення задекларованих суб'єктом підприємництва показників у рядку (10.1- 17) Декларацій з ПДВ у сумі - 8450,0 грн., а саме за результатами опрацювання залишків продукції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 безпідставно включено до складу податкового кредиту вартість придбаного ТМЦ (алкогольні напої) на суму 50700,00 грн. в т.ч. ПДВ - 8450,00 грн., яке закуплено, проте відсутній факт їхньої реалізації.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що Роменська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Сумській області як суб'єкт владних повноважень не довела правомірності податкового повідомлення-рішення № від 03 вересня 2014 року в частині донарахування податку на додану вартість в сумі 12675грн., в тому числі: основного платежу 8450 грн. та штрафних санкцій на суму 4225 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту перевірки №323/1701-НОМЕР_1 від 18.07.2014 р., підставами для висновку про завищення податкового кредиту став висновок податкового органу про те, що позивачем безпідставно включено до складу податкового кредиту вартість придбаного ТМЦ (алкогольні напої) на суму 50700 грн., в т.ч. ПДВ - 8450 грн., яке закуплено, проте відсутній факт їхньої реалізації.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є роздрібна торгівля алкогольними напоями, на який отримано відповідну ліцензію. Інших видів діяльності ФОП ОСОБА_1 не здійснював.

Також, перевіркою підтверджено наявність залишків товару (алкогольні напої), які були придбані для здійснення підприємницької діяльності, і по яким відображено податковий кредит з ПДВ.

Фактів використання закуплених алкогольних напоїв в інших видах діяльності перевіркою не встановлено.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Колегія судів зазначає, що Роменська ОДПІ без посилань на жодну норму діючого законодавства зазначає, що умовою віднесення до податкового кредиту ПДВ, що сплачений у складі придбаних товарів, є виключно факт їх продажу.

Отже, без жодних посилань на норми діючого законодавства, Роменська ОДПІ обмежує дію п. 198.2 ст. 198, щодо права на податковий кредит за першої з подій, і безпідставно зазначає, що право на податковий кредит підприємець матиме лише по факту продажу товару.

Тобто висновок суду першої інстанції щодо того, що норми Податкового кодексу України не пов'язують право платника податку на додану вартість відносити до складу податкового кредиту вартість придбаного товару з фактом реалізації цього товару є правомірним.

Колегія судів зазначає, що відповідно до декларації з податку на додану вартість за грудень 2013 року, позивачем включено до складу податкового кредиту з ПДВ суму 11463,00 грн. З зазначеної суми Роменською ОДПІ було виключено з податкового кредиту суму 8450,00 грн.

В акті перевірки відсутні відомості щодо того, за якими саме податковими накладними та яким саме товаром було відмовлено позивачу у податковому кредиті грудня 2013 року.

Єдиною підставою щодо скасування права підприємця на податковий кредит Роменська ОДПІ зазначила про відсутність факту реалізації товару на суму 50700,00 гри., в т.ч. ПДВ 8450,00 грн. зі складу залишків товару станом на 31.12.2013р.. які становили 178660,52 грн.

В матеріалах справи є в наявності докази, що підтверджують факт використання в господарській діяльності всього товару, податок на додану вартість за яким віднесено до складу податкового кредиту у грудні 2013 року.

Так, за грудень 2013 року придбано товарів та послуг на загальну суму 68778,25 грн., в т.ч. ПДВ 11463,04 грн., за якими сформовано податковий кредит: по послугам отриманим від ПАТ «МТС «Україна» та використаним в господарській діяльності на суму (-4,68)грн., в т.ч. ПДВ (-0,78) грн.; за газ ПАТ «Сумигаз» на суму 541,91грн., в т.ч. ПДВ 90,32 грн.; за товари на загальну суму 68241,02 грн., в т ч. ПДВ 11373,50 грн., зокрема від ТОВ «Горобина» Слобожанська філія ТОВ «Горобина» податкова накладна №384/3 від 05.11,2013р. на суму 3780,60 грн., в т ч ПДВ 630,10 грн. від ТОВ «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» Структурний підрозділ в м. Ромни на загальну суму 53860,50 грн., в т.ч. ПДВ 8976,75 грн., а саме: податкова накладна №17706/18 від 27.11.2013р. на суму 1767,85 грн., №18085/18 від 04.12.2013р. на суму 1740,84 грн., №18518/18 від 11.12.2013р. на суму 1331,44 грн., №18847/18 від 18.12.2013р. на суму 1832,25 грн., №19230/18 від 25.12.2013р.на суму 2304,37 грн.; від ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» на загальну суму 8114,10 грн., в т.ч. ПДВ 1352,35 грн. податкова накладна №77/22 від 03.12.2013р. на суму 721,12 грн., №508/22 від 11.12.2013р. на суму 631,23 грн.; від ТОВ «Баядера Логістік» податкова накладна №1673/9 від 12.12.2013р. на суму 2485,80 грн., в т.ч. ПДВ 414,30 грн.

Наведені вище товари придбані з метою їх використання в господарській діяльності підприємця, що підтверджується фактом їх продажу та наявністю у складі залишків як станом на 31.12.201З р. так і на сьогоднішній день.

Жодних фактів використання наведених вище товарів поза межами господарської діяльності Роменською ОДПІ не встановлено, що підтверджено відсутністю встановлених перевіркою фактів порушення позивачем п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України, а саме: нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідне до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися, зокрема в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Заниження податкового зобов'язання перевіркою не встановлено.

Факт використання придбаних в грудні 2013 року в господарській діяльності підтверджується їх продажем на загальну суму: 67725,92 грн., в т.ч. ПДВ 11287,67 грн. та залишком станом на сьогоднішній день 513,65 грн. в т.ч. ПДВ 85,61 грн.

Отже, факт використання товарів в господарській діяльності підтверджується в повному обсязі.

Податкові зобов'язання по проданим товарам відображено у податковій звітності платника податку, а факт їх продажу підтверджується звітами про використання РРО та КОРО за кожен місяць їх продажу.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки матеріалами справи було підтверджено реальний характер спірних фінансово-господарських операцій та встановлено відсутність підстав для зменшення позивачу суми податкового кредиту.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Роменської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. по справі № 818/2991/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. Пянова Я.В.