Справа № 822/29/15
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/29/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук О.К.
при секретаріЮхименко А. Г.
за участі:представника позивача Сивака В.М. представника відповідача Симчака О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фермерського господарства "Лебідь", третя особа на стороні позивача Полонська районна державна адміністрація Хмельницької області, до прокурора Полонського району про визнання дій неправомірними та встановлення відсутності компетенції, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить визнати відсутність компетенції прокурора Полонського району звертатися в порушення встановленого порядку до суду в інтересах держави (справа №924/1942/14 господарського суду Хмельницької області) та визнати неправомірними дії прокурора щодо підписання позовної заяви №97-64-14 у цьому випадку, оскільки це не передбачено законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.12.2014 року відповідач без проведення перевірки в порядку нагляду, звернувся до господарського суду Хмельницької області в інтересах держави з позовною заявою №97-64-14 про визнання недійсними розпорядження Полонської районної державної адміністрації №302/2005-р від 17.08.2005 року та договорів оренди №01 від 13.03.2008 року; №03 від 13.03.2008 року; №02 від 13.03.2008 року; №00 від 13.03.2008 року; №04 від 13.03.2008 року; №06 від 13.03.2008 року; №05 від 13.03.2008 року (ухвала господарського суду Хмельницької області від 22.12.2014 року у справі №924/1942/14).

Вважає, що у відповідача відсутня компетенція щодо звернення до господарського суду з зазначеними вище позовними вимогами та, відповідно, підписання позовної заяви, оскільки Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру» не передбачене право органів прокуратури щодо звернення до суду в інтересах держави без вчинення попередніх дій, визначених цим Законом.

На думку позивача, прокурор підписав зазначену позовну заяву та звернувся з нею до господарського суду в порушення ст. 19-2 Закону України «Про прокуратуру», не здійснивши перевірки виконання законів, виклавши в ній аргументи та дані, що самим прокурором не перевірялися.

Крім того, позивач також вважає, що звернувшись до господарського суду, прокурор фактично втрутився в господарську діяльність Полонської районної державної адміністрації, що також діє від імені держави, не застосувавши адекватних заходів (перевірка законності при укладанні договорів оренди землі та винесення припису про усунення порушень), та підмінивши при цьому Полонську районну державну адміністрацію. Зазначає, що за наслідками такого позову, прокурор, як некомпетентний господар припинить правовідносини оренди, зменшить дохідну частину бюджету Полонського району, завдасть нічим не виправдані збитки позивачу .

Представник Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не з»явився. В надісланому до суду клопотанні третя особа просить розглянути справу без участі її представника, у вирішенні позовних вимог покладається на думку суду.

Представник відповідача проти позову заперечив, вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист в суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Одночасно зазначив, що з метою виконання функції представництва громадянина або держави в суді до набрання чинності нового Закону України «Про прокуратуру» № 168-УІІ від 14.10.2014року, органи прокуратури вчиняють лише дії, передбачені п.1 і п. 2 ч. 1 ст. 20 Законом України «Про прокуратуру» (в ред. 1991 року). При цьому, положення Закону України «Про прокуратуру» про проведення органами прокуратури перевірок при здійсненні нагляду за додержанням і застосуванням законів в даному випадку не застосовуються.

Заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв»язку та сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з урахуванням наведеного нижче.

Суд встановив, що в грудні 2014 року прокурор Полонського району на підставі 36-1 Закону України «Про прокуратуру» та ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України звернувся до господарського суду Хмельницької області в інтересах держави з позовною заявою від 12.12.2014 року про визнання незаконним та скасування розпорядження Полонської районної державної адміністрації від 15.08.2005 року № 302/2005-р та визнання недійсними договорів оренди землі загальною площею 340 га №01 від 13.03.2008 року, №03 від 13.03.2008 року, №02 від 13.03.2008 року, №00 від 13.03.2008 року, №04 від 13.03.2008 року, №06 від 13.03.2008 року і №05 від 13.03.2008 року, укладених між Полонською РДА та фермерським господарством «Лебідь». Ухвалою від 22.12.2014 року господарський суд Хмельницької області зазначену позовну заяву прийняв до розгляду та порушив провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження прокурорів, організація, засади та порядок діяльності прокуратури визначається Конституцією України, Законом України "Про прокуратуру", іншими законодавчими актами (ст.3 Закону України «Про прокуратуру»).

Статтею 121 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, чинній на час існування спірних відносин, на органи прокуратури України покладено функції представництва інтересів держави в суді.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про прокуратуру" органи прокуратури України вживають заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили, поновлення порушених прав і притягнення у встановленому законом порядку до відповідальності осіб, які допустили ці порушення.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" визначено що при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. За наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор, зокрема, має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями).

Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року N 3-рп/99 інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Враховуючи те, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

В силу ст.37 Закону України "Про прокуратуру" право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, прокурорам Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур (на правах обласних), міжрайонним прокурорам, прокурорам міст, районів, районів у містах та прирівняних до них спеціалізованих прокуратур, їх першим заступникам і заступникам.

Таким чином, право прокурора району на звернення до суду в інтересах держави у випадку порушення або загрози порушення інтересів держави передбачене Конституцією України та Законом України "Про прокуратуру", а відтак, не може бути обмежене рішенням адміністративного суду. При цьому, обґрунтованість позовних вимог, заявлених в порядку ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру", визначає той суд, який вирішує справу за позовом прокурора (в даному випадку - господарський суд Хмельницької області).

Суд також враховує, що за змістом ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 ст. 17 КАС України передбачено, що до компетенції адміністративних судів віднесені спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

В силу п. 3 цієї ж статті до компетенції адміністративних судів відносяться спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів.

Отже, адміністративний позов може мати вимогу про встановлення компетенції (на це прямо вказує ст. 105 КАС України), проте такі вимоги можуть мати місце у спорі між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Таким чином, вимоги позивача про встановлення відсутності компетенції у спірних правовідносинах не відповідають завданням адміністративного судочинства та змісту його процесуальних прав, визначених КАС України, а відтак не підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись Конституцією України, Законом України "Про прокуратуру" та ст.ст. 11, 70, 71, 94, 99, 158 - 163, 186, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову фермерського господарства "Лебідь" до прокурора Полонського району Хмельницької області відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02 лютого 2015 року

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.К. Ковальчук