Справа № 548/1866/14-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 р. Справа № 548/1866/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області на постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про перерахунок та виплату пенсії по інвалідності,що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

Встановила:

05 листопада 2014 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області (далі по тексту - УПФУ, відповідач) яким просить:

- визнати дії відповідача щодо відмови йому, починаючи з 01.01.2014 року в перерахунку та виплаті державної та додаткової пенсії в розмірах, встановлених статтями 50, 54 ч. 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - протиправними;

- зобов'язати УПФУ провести йому, починаючи з 01.01.2014 року в нарахування та виплату державної та додаткової пенсії в розмірах, встановлених статтями 50, 54 ч. 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат та змін в законодавстві.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він як інвалід ІІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачену Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Посилаючись на те, що розмір призначеної та виплачуваної йому пенсії у 2014 році не відповідає розмірам, визначеним ч. 4 ст. 54 та ст. 50 цього Закону, і на відмову УПФУ привести його у відповідність із вимогами Закону, позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 04.05.2014 року залишено без розгляду.

Зазначена ухвала сторонами в апеляційному порядку не оскаржена.

Постановою Хорольського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено. Так, судовим рішенням:

- визнано дії відповідача щодо відмови позивачу починаючи з 05.05.2014 року, в перерахунку виплаті державної та додаткової пенсії в розмірах, встановленої статтями 50, 54 ч. 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної істиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - протиправними;

- зобов'язано УПФУ провести ОСОБА_1, починаючи з 05.05.2014 року та по 02.08.2014 року включно, нарахування та виплату державної та додаткової пенсії в розмірах, встановленої статтями 50, 54 ч. 4 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат та змін в законодавстві.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі УПФУ, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2014 року з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга УПФУ підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення, відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), - скасуванню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом 3-ї групи у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення серії А № 157330 с та довідкою МСЕК серії 7-66 ТЕ № 0374012 від 16.02.2010 року (а.с.6-7), перебуває на обліку у відповідача - УПФУ в Хорольському районі Полтавської області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При обчисленні розміру основної та додаткової пенсії позивача з 01 січня 2014 року УПФУ керувався положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач звернувся з заявою до УПФУ з проханням перерахувати йому пенсії (основну державну та додаткову) відповідно до ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

У відповідь на зазначене звернення, відповідач листом № 84/Ч-04 від 30.10.2014 року (а.с.8), фактично відмовив позивачу у здійсненні перерахунку та повідомив, що розрахунок його пенсії обчислено у відповідності до діючих норм пенсійного законодавства і підстав для її перерахунку немає.

Погоджуючись із загальним висновком суду першої інстанції щодо неправомірності нарахування та виплати відповідачем позивачу у період з 05 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, не в розмірах, встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 06 червня 1996 року N 230/96-ВР, особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам ІІІ групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 цього Закону визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії І, та зазначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року N 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зміни, внесені п.п. 12, 15 п. 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 року N 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо розміру державної пенсії та додаткової пенсії, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року N 10-рп/2008.

Відповідно до Конституції України закон про Державний бюджет України діє з 1 січня по 31 грудня календарного року.

Пунктом 4 розділу VІІ Закону України від 23.12.2010 року № 2857-VI «Про Державний бюджет України на 2011 рік», в редакції закону, що набула чинності з 22.07.2011 року згідно із Законом України від 14 червня 2011 року N 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 22.12.2011 року № 4282-VI «Про Державний бюджет України на 2012 рік», п. 4 Прикінцевих положень Закону України від 06.12.2012 року № 5515-VI «Про Державний бюджет України на 2013 рік» передбачалось, що у 2011, 2012 , 2013 роках державна пенсія по інвалідності та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», призначаються в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Закон України від 16.01.2014 року № 719-VII «Про Державний бюджет України на 2014 рік» до змін, внесених Законом України від 31.07.2014 року № 1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набрав чинності 03 серпня 2014 року, не передбачав того, що державна пенсія по інвалідності та додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з 01 січня 2014 року (до 03 серпня 2014 року) відновили свою дію положення ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів зазначає, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 05 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права надавши перевагу ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» над постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як нормативно-правовому акту, що має вищу юридичну силу.

Також, судом правильно визначено про те, що застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у Законі України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Отже, при розрахунку пенсії позивача УПФУ в період з 05 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року повинно було виходити з прожиткового мінімуму особи, яка втратила працездатність, встановленого Законом України від 16.01.2014 року № 719-VI «Про Державний бюджет України на 2014 рік» у розмірі 949 грн.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року N 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, вважає, що при розрахунку державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідач у спірний період - з 05 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року - був зобов'язаний діяти відповідно до приписів ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який має вищу юридичну силу, ніж постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року за № 1210, нараховувати та здійснювати позивачу виплату державної пенсії по інвалідності у розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, розрахованої з урахуванням розміру прожиткового мінімуму, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік .

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови позивачу починаючи з 05.05.2014 року, в перерахунку виплаті державної та додаткової пенсії в розмірах, встановленої статтями 50, 54 ч. 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної істиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за суттю позовних вимог ОСОБА_1 останній, окрім іншого, оскаржує не дії відповідача по відмові нарахувати та виплачувати йому державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1 у розмірах визначених відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а безпосередньо саму відмову відповідача, викладену в листі від 30.10.2014 року за № 84/Ч-04, яким останній відмовив ОСОБА_1 у здійснені такого перерахунку.

Таким чином, способом захисту порушених прав позивача, з урахуванням положень ч.ч. 4, 5 ст. 105 КАС України, є визнання протиправним зазначеної відмови УПФУ, а не його дій щодо відмови у задоволені прохання позивача здійснити обрахування його пенсії в законодавчо визначених розмірах.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суду слід було вийти за межі позовних вимог і для повного захисту порушених прав позивача зобов'язати відповідача здійснити перерахунок раніш проведеного призначення та вчинити дії (підготувати платіжні документи, тощо) щодо виплати позивачу донарахованої суми державної та додаткової пенсії в розмірах, встановлених статтями 50, 54 ч. 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З урахуванням наведеного та положень ч. 2 ст. 11 КАС України, яка надає право суду вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод чи інтересів сторони, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 та прийняти рішення про визнання протиправною відмову УПФУ провести перерахунок розміру державної пенсії по інвалідності позивача та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у період з 05 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року у відповідності до приписів ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання УПФУ здійснити обчислення розміру державної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 05 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року у відповідності до приписів ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеною ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та здійснити виплату донарахованих сум.

В іншій частині підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Оскільки судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, що мають значення для справи, порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів у межах повноважень, наданих ч. 1 ст. 202 КАС України, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги УПФУ, та скасування постанови Хорольського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2014 року з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду сторони, які беруть участь у справі, до засідання суду апеляційної інстанції не прибули, у зв'язку з чим, в порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи відбувся за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Керуючись ст. 41 ч. 1, 160, 167, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області - задовольнити частково.

Постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2014 року скасувати з прийняттям нового судового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області провести перерахунок розміру державної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у період з 05 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року у відповідності до приписів ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області здійснити обчислення розміру державної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 05 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року у відповідності до приписів ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеною ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та здійснити виплату донарахованих сум.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині - відмовити.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (піпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19 січня 2015 року