Справа № 826/14704/14
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Некрасовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, треті особи - ОСОБА_4, публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві щодо невжиття заходів до з'ясування місцезнаходження боржника у виконавчих провадженнях з виконання виконавчого листа Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2012 року №2/0417/3523/2012. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нову, якою позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 звернулась з позовом (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, треті особи - ОСОБА_4, публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, в якому просила: 1) визнати дії відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві щодо накладення арешту на майно боржника ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1; 2) визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 01.09.2014 року ВП № 44548064 про відкриття виконавчого провадження; 3) визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 01.09.2014 року ВП № 44548064 про арешт майна боржника ОСОБА_4 та оголошення заборони на його відчуження; 4) заборонити відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві вчиняти будь-які незаконні виконавчі дії за адресою: АДРЕСА_1 за виконавчим листом № 2/0417/3523/2012, виданим Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 14 травня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_4 суми боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушень відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві прав та інтересів позивача під час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.09.2014 року ВП № 44548064.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2012 року у справі №2/0417/3523/2012 присуджено до стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 97 322, 88 грн.. Стягнуто з ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 10 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 1073, 23 грн. судового збору.

14.05.2012 року на виконання судового рішення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист, який 30.08.2012 року пред'явлено до виконання до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коровайко О.С. від 31.08.2012 року відкрито виконавче провадження ВП №34069645 з виконання виконавчого листа Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2012 року №2/0417/3523/2012 та надано боржнику семиденний строк з дня отримання копії постанови для добровільного виконання судового рішення (а.с.89).

У виконавчому документі та у постанові про відкриття виконавчого провадження вказано адресу боржника ОСОБА_4 - АДРЕСА_1.

24.09.2012 року ОСОБА_3 направила на адресу державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві лист, в якому повідомила про те, що ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 не прописана, не проживає і не має ніяких прав на квартиру за цією адресою, у зв'язку з чим документи виконавчого провадження повернуто. Даний лист відповідачем отримано 26.09.2012 року.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 21.12.2012 року ВП №34069645 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_4, адреса: АДРЕСА_1 в межах суми звернення стягнення 108 496, 11 грн.

Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем з'ясовано, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 нерухоме майно не зареєстровано (довідка від 16.07.2013 року №18479331), що боржник не проживає та не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, про що державним виконавцем складено акт 21.06.2013 року (а.с.98-99).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М. від 25.06.2013 року ВП №34069645 виконавчий документ повернено стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення.

27.08.2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" повторно звернулося до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2012 року №2/0417/3523/2012.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М. від 01.09.2014 року відкрито виконавче провадження ВП №44548064 з виконання виконавчого листа Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.12 року №2/0417/3523/2012 та надано боржнику семиденний строк з моменту винесення постанови.

У виконавчому документі та у постанові про відкриття виконавчого провадження вказано адресу боржника ОСОБА_4 - АДРЕСА_1.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 01.09.2014 року ВП №44548064 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_4, адреса: АДРЕСА_1 в межах суми звернення стягнення 108 496, 11 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV (далі - Закон № 606-ХІV) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону № 606-ХІV державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 606-ХІV виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону № 606-ХІV, у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документам про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону № 606-ХІV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_7 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири (АДРЕСА_1) від 22 серпня 2006 року (а.с. 15).

Відповідно до п.п. 1.1 п. 1 даного договору продавець передає у власність, а покупець приймає у власність квартиру АДРЕСА_1

Відповідно до реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна № 021278 від 30 серпня 2006 року, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 22.08.2006 року, зареєстрованого за № 850у (а.с.10).

Так, колегією суддів встановлено, що майно, на яке накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, належить ОСОБА_3, яка не є стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону № 606-ХІV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Так, отримавши інформацію про те, що боржник у виконавчому провадженні не проживає за місцем вказаної реєстрації, не зареєстрований за наданою адресою (лист позивача від 24.09.2012 року), державний виконавець мав вжити заходи для встановлення місцезнаходження боржника шляхом скерування запитів до компетентних органів, що ним зроблено не було, і здійснювати листування з боржником за місцем проживання згідно отриманої інформації, розшукувати майно боржника.

Вказані дії державним виконавцем вчинені не були, що призвело до скерування процесуальних документів виконавчого провадження на адресу позивача та порушення прав позивача шляхом накладення арешту на її майно.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що дії відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві щодо накладення арешту на майно боржника ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 є протиправними, а постанова відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 01.09.2014 року ВП № 44548064 про арешт майна боржника ОСОБА_4 та оголошення заборони на його відчуження є незаконною та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 01.09.2014 року ВП № 44548064 про відкриття виконавчого провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження, то постанова про відкриття виконавчого провадження прав та обов'язків позивача не порушує, а тому у позивача право на оскарження вказаної постанови відсутнє.

Щодо позовної вимоги про заборону відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві вчиняти будь-які незаконні виконавчі дії за адресою: АДРЕСА_1 за виконавчим листом № 2/0417/3523/2012, виданим Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 14 травня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_4 суми боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

А тому позовна вимога ОСОБА_3 щодо заборони відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві вчиняти будь-які незаконні виконавчі дії за її особистою адресою: АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає саме наявність їх порушення, встановленого судом.

Судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів, у відповідності до ч.2 ст. 205 КАС України, приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві щодо накладення арешту на майно боржника ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 01.09.2014 року ВП № 44548064 про арешт майна боржника ОСОБА_4 та оголошення заборони на його відчуження.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено: 09.02.2015 року.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.