Справа № 814/2479/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

27 січня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/2479/14

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Желєзний І. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про скасування податкового повідомленн-рішення від 18.07.2014року № НОМЕР_1,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпнi 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2, відповідно до уточнених позовних вимог (вiд 22 вересня 2014 р.), звернулась з позовом до Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Миколаївській області, в якому просила скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 18.07.2014р. № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 9521,60грн. за порушення суб'єктом господарювання порядку ведення обліку товарних запасів, посилаючись на невмотивованість висновків контролюючого органу.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду адміністративний позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ставиться питання про скасування постанови в зв'язку з тим, що вона постановлена з порушенням норм матеріального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційній скарзі Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

26 червня 2014 року відповідачем проведено фактичну перевірку дотримання позивачем законодавства у магазині, що розташований по вулиці 60 років СРСР,27 в м.Очаків Миколаївська область, де фізична особа-підприємець ОСОБА_2, яка перебуває на загальній системі оподаткування, здійснювала господарську діяльність.

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 26 червня 2014 року №0042/14/29/22/НОМЕР_2, в якому зафіксовано порушення ведення позивачем обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на суму 4760,80грн., а також не проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій на суму 14,00грн. та невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, що зазначена в денному звіті РРО (невідповідність 14,50грн.). В акті також зазначається про те, що на час перевірки Книгу обліку доходів та витрат (далі також - Книга) та первинні документи у т.ч. накладні до перевірки надані не були.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 18 липня 2014 року №, яким до позивача застосовано штрафну фінансову санкцію в розмірі 9523,60грн. відповідно до п.1 ст.17, ст.20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Позивач оскаржує це рішення в частині визначення штрафних санкцій (9521,60грн.) за порушення порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування зобов'язані вести облік товарних запасів за місцем їх зберігання або реалізації, та надавати відповідну документацію після початку перевірки.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними, і такими що відповідають вимогам Кодексу адміністративного судочинства, Податковому кодексу України та Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_2 вказується, що книга обліку доходів і витрат не належить та не пов'язана з предметом фактичної перевірки, яку проводили посадові особи відповідача, тому в неї не виникало обов'язку надати її під час перевірки.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта виходячи з наступного.

Згідно п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України 41.1. контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Положеннями п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

П.75.1 та п.75.1.3 ст.75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

П.85.2. ст..85 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Відповідно до п.12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо), при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

П.1 .1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні встановлено, що книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки. Форму відповідної книги обліку доходів і витрат установлено Державною податковою адміністрацією України. Відповідно до п.2.6 цього Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день надходження готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Отже, книга обліку доходів і витрат є предметом фактичної перевірки, так як згідно вищенаведених норм ведення такої книги і є регулюванням обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій та ведення касових операцій для фізичних осіб підприємців, які перебувають на загальній системі оподаткування.

Виходячи з матеріалів справи ФОП ОСОБА_2 не надала книгу обліку доходів і витрат, а в ії копії,яка є додатком до адміністративного позову, відсутні записи за день проведення фактичної перевірки та також за попередні дати.

Нормами ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", визначено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, висновок про відсутність обліку товарів за місцем реалізації податковий орган обґрунтовує відсутністю на момент перевірки у позивача книги обліку доходів і витрат та накладних на товар на загальну суму 4760,80 грн. Отже штрафні санкції, у розмірі 9521,60, які застосовані за наслідками розгляду акту фактичної перевірки від 26.06.2014 є правомірними.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 199; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв