Справа № 817/3831/14
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3831/14

27 січня 2015 року 11год. 05хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Челяда О.І.,

відповідача 1: представник Шелестюк Т.Ф.,

відповідача 2: Гресько Р.Я.,

відповідача 3: Гуз Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства - фірми "АБРИС"

доУправління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області, Начальника управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Греська Романа Яремовича, Головного спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Гуз Наталії Михайлівни
про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій , -
ВСТАНОВИВ :

Приватне підприємство - фірма "АБРИС" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області, Начальника управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Греська Романа Яремовича, Головного спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Гуз Наталії Михайлівни, відповідно до якого, просить суд визнати підстави для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування для будівництва та обслуговування закладів освіти код 03.02 Навчально-медичного центру естетичного виховання учнів професійно-технічних навчальних закладів у Рівненській області в м. Рівне, вул. Степана Бандери 39-А. Визнати дії начальника Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Греська Романа Яремовича, що полягали у незаконній відмові в погодженні проекту землеустрою незаконними. Визнати дії головного спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Гуз Наталії Михайлівни, що полягали у незаконній відмові в погодженні проекту землеустрою незаконними. Зобов'язати Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області погодити проект землеустрою - надати висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Навчально-медичного центру естетичного виховання учнів професійно-технічних навчальних закладів у Рівненській області для будівництва та будівель закладів освіти код 03.02 в м. Рівне, вул. Степана Бандери 39-А.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні позовній заяві, зокрема пояснив суду, що приватним підприємством - фірмою "АБРИС" розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Навчально-медичного центру естетичного виховання учнів професійно-технічних навчальних закладів у Рівненській області для будівництва та будівель закладів освіти код 03.02 в м. Рівне, вул. Степана Бандери 39-А. Вказав, що у відповідності до п.4 ст.186-1 Земельного кодексу України позивачем листами від 09.07.2014 року №318 та від 30.09.2014 року №447 подано даний проект землеустрою на погодження в Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області. Зазначив, що Приватним підприємством - фірмою "АБРИС" отримано висновок Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 16.07.2014 року №03-907. Вказав, що висновок від 16.07.2014 року №03-907 є незаконним, таким, що порушує законні права та інтереси Приватного підприємства - фірми "АБРИС". Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач 1 - Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області позов не визнав, про що подав письмові заперечення. Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні поданим запереченням, зокрема пояснив суду, що відмова в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Навчально-медичного центру естетичного виховання учнів професійно-технічних навчальних закладів у Рівненській області для будівництва та будівель закладів освіти код 03.02 в м. Рівне, вул. Степана Бандери 39-А надана на підставі та в порядку визначеному ст.186-1 Земельного кодексу України, а відтак адміністративний позов приватного підприємства - фірми "АБРИС" є безпідставним та не обґрунтованим. Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідач 2 - Начальник управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Гресько Роман Яремович проти задоволення позову заперечив та пояснив суду, що діяв на підставі та в межах власних посадових обов'язків. Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідач 3 - головний спеціаліст відділу землеустрою, охорони та ринку земель Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Гуз Наталія Михайлівна в судовому засіданні пояснила суду, що діяла на підставі та в межах власних посадових обов'язків. Просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що приватним підприємством - фірмою "АБРИС" згідно договору від 17.04.2014 року №44-2014-04-Г розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Навчально-медичного центру естетичного виховання учнів професійно-технічних навчальних закладів у Рівненській області для будівництва та будівель закладів освіти код 03.02 в м. Рівне, вул. Степана Бандери 39-А (а.с.63-120).

Листом №318 від 09.07.2014 року приватне підприємство - фірма "АБРИС" звернулося до Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області з проханням погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Навчально-медичного центру естетичного виховання учнів професійно-технічних навчальних закладів у Рівненській області для будівництва та будівель закладів освіти код 03.02 в м. Рівне, вул. Степана Бандери 39-А (а.с.7).

Висновком про відмову у погодженні розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 16.07.2014 року №03-907 Управлінням Держземагенства у м. Рівному Рівненської області було відмовлено у погодженні даного проекту землеустрою, у зв'язку з недотриманням вимог п."б" ч.2 ст.198 Земельного кодексу України, а саме: за результатами кадастрової зйомки, відсутнє погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та Землекористувачами, а також на кадастровому плані земельної ділянки не відображені кадастрові номери суміжних земельних ділянок (а.с.9).

30.09.2014 року приватним підприємством - фірмою "АБРИС" повторно направлено до Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області лист №447, відповідно до якого позивач просить погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Навчально-медичного центру естетичного виховання учнів професійно-технічних навчальних закладів у Рівненській області для будівництва та будівель закладів освіти код 03.02 в м. Рівне, вул. Степана Бандери 39-А (а.с.8).

Листом від 13.10.2014 року №03-1324 Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області повідомило приватне підприємство - фірму "АБРИС", що дане питання вже розглянуто по суті, у зв'язку з чим, 16.07.2014 року було надано висновок про відмову у погодженні розробленого проекту землеустрою (а.с.10).

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд виходить з наступного.

Статтею 50 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються в двох випадках: у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Відповідно до пункту 1 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Частиною 1 статті 198 Земельного кодексу України встановлено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

У відповідності до п. «б» ч.2 ст.198 Земельного кодексу України кадастрова зйомка включає в числі інших робіт також погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

З огляду на наведене, суд дійшов до висновку про необхідність погодження меж земельної ділянки із суміжними користувачами (власниками).

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами кадастрової зйомки відсутнє погодження меж земельної ділянки із сумісними власниками, а саме:

- Державним - комунальним підприємством "Міське об'єднання парків культури та відпочинку м. Рівного" на кадастровому плані від А до Б (державний акт на право постійного користування землею №17 від 14.06.2007 року;

- АТ фірмою "Рівнебуд" на кадастровому плані від Б до В (державний акт на право постійного користування землею №2 від 23.05.1995 року).

Крім того, у відповідності до ст.50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, крім інших документів, акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки). Судом встановлено, що в даному випадку має місце формування земельної ділянки, тобто наявність такого документу обов'язкова.

Форма акту визначена додатком 2 до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яка затверджена наказом Держкомзему від 18.05.2010 року за №376 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 року за №391/17686.

Акт передбачає погодження меж із суміжниками у формі заявлення власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок відсутності претензій до існуючих меж, що має стверджуватися їх підписами в кінці акту.

Частиною 2 пункту 5 постанови Верховної Ради Української РСР від 18.12.1990 року №562-ХІІ «Про порядок введення в дію Земельного кодексу УРСР» встановлено, що громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Земельного кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування.

При цьому суд зазначає, що термін оформлення визначений пунктом 6 постанови Верховної Ради Української РСР від 18.12.1990 року №563-ХІІ «Про Земельну реформу», яким встановлено, що громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Земельного кодексу УРСР, повинні до 15 березня 1994 року оформити право на володіння або користування землею. В противному випадку надане їм раніше право користування земельною ділянкою після закінчення вказаного строку втрачається. В подальшому, термін оформлення був продовжений до 01.01.1998 року (Постанова Верховної Ради №4028-12 від 24.02.1994 року); до 01.01.2000 року (Постанова Верховної Ради №744-97 від 17.12.1997 року); до 01.01.2004 року (Постанова Верховної Ради №1312-14 від 17.12.1999 року); до 01.01.2008 року (Постанова Верховної Ради №1492-15 від 17.02004 року). Рішенням Конституційного Суду №5-рп/2005 від 22.09.2005 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення щодо встановлення термінів оформлення прав на раніше надану земельну ділянку.

З огляду на наведене, суд дійшов до висновку, що громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні (власності) земельні ділянки, надані їм до введення в дію Земельного кодексу України, зберігають свої права на користування (власність) до оформлення ними у встановленому порядку прав власності або користування на землю. Тобто вони є користувачами (власниками) і з ними, як суміжниками, необхідно проводити погодження меж земельної ділянки, що формується.

Як вбачається з матеріалів справи, в акті приймання-передачі межових знаків на зберігання від 07.05.2014 року відсутні підписи власників суміжних земельних ділянок про відсутність претензій до існуючих меж (а.с.116-117).

Частина 1 статті 186-1 Земельного кодексу України передбачає обов'язкове погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з територіальним органом центрального органу виконавчої влади сфери земельних відносин, яким у м. Рівному являється Управління Держземагентства у м. Рівному Рівненської області.

У відповідності до ч.5 ст.186-1 Земельного кодексу України територіальний орган зобов'язаний протягом 10-ти робочих днів з моменту одержання проекту землеустрою розглянути його та надати чи надіслати рекомендованим листом свої висновки про його погодження або відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та нормативно-правові акти. При цьому, судом встановлено, що форма висновку про погодження або відмову у погодженні проекту землеустрою нормативно не визначена і не затверджена.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що відмова у погодженні поданого приватним підприємством - фірмою "АБРИС" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Навчально-медичного центру естетичного виховання учнів професійно-технічних навчальних закладів у Рівненській області для будівництва та будівель закладів освіти код 03.02 в м. Рівне, вул. Степана Бандери 39-А надана на підставі та в порядку визначеному ст.186-1 Земельного кодексу України, що стверджується висновком про відмову у погодженні проекту землеустрою від 16.07.2014 року №03-907 (а.с.9).

Поряд з тим, суд зазначає, що позивачем повторно супровідним листом від 30.09.2014 року №447 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Навчально-медичного центру естетичного виховання учнів професійно-технічних навчальних закладів у Рівненській області для будівництва та будівель закладів освіти код 03.02 в м. Рівне, вул. Степана Бандери 39-А подавався на розгляд до Управління Держземагентства у м. Рівному.

При цьому, з листа від 30.09.2014 року №447 вбачається, що зауваження до проекту, викладені у висновку про відмову у його погодженні, жодним чином не враховані. Тобто, проект повторно подавався на погодження в первинному варіанті, без внесення будь-яких змін (виправлень, доповнень, тощо).

З огляду на те, що розробником вказаного проекту землеустрою не було внесено жодних змін та доопрацювань до проекту землеустрою, не були виправлені зауваження, які слугували підставою для відмови у його погодженні, листом Управління Держземагентства у м. Рівному Рівненської області 13.10.2014 року №03-1324 проінформовано приватне підприємство - фірму "АБРИС" про те, що повторне звернення не розглядатиметься з одного й того ж питання, оскільки останнє розглянуто по суті (а.с.10).

Що стосується позовних вимог приватного підприємства - фірми "АБРИС" про визнання дій начальника управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Греська Романа Яремовича та головного спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Гуз Наталії Михайлівни, що полягали у незаконній відмові в погодженні проекту землеустрою протиправними, суд зазначає наступне.

Процедура погодження проекту землеустрою, поданого позивачем на погодження до Управління Держземагентства у м. Рівному, визначена ст.186-1 Земельного кодексу, витримана в повній мірі, проект розглянуто протягом 10-ти робочих днів та надано відповідний висновок про відмову в його погодженні з посиланням на закони та нормативно - правові акти. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується правомірність дій начальника Управління Держземагентства у м. Рівному Рівненської області Греська Романа Яремовича, оскільки останнім позивачу у встановлений строк та в об'єктивній формі (висновок) надано відмову у погодженні проекту землеустрою.

Крім того, суд зазначає, що згідно з пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З дослідженого судом положення про Управління Держемагенства у м. Рівному Рівненської області не вбачається виключних обов'язків начальника управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Греська Романа Яремовича, як посадової особи, щодо самостійного здійснення ним погодження проектів землеустрою (а.с.123-124).

Поряд з тим, в процесі судового розгляду встановлено, що відповідач 3 - Гуз Наталія Михайлівна працює на посаді провідного (а не головного, як зазначено в позовній заяві) спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель Управління Держземагентства у м. Рівному Рівненської області. Дослідивши посадову інструкцію провідного спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель Управління Держземагентства у м. Рівному Рівненської області, судом встановлено, що Гуз Наталія Михайлівна не наділена повноваженнями погоджувати або відмовляти у погодженні документації із землеустрою, а відтак, - нею не було допущено будь-яких порушень прав та інтересів позивача (а.с.122).

Таким чином, приймаючи висновок про відмову у погодженні розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 16.07.2014 року №03-907 дані посадові особи діяли на підставі та в межах власних посадових обов'язків, а також від імені Управління Держемагенства у м. Рівному Рівненської області, яке в свою чергу, виступає у спірних правовідносинах суб'єктом владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

За наведених обставин в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області погодити проект землеустрою - надати висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Навчально-медичного центру естетичного виховання учнів професійно-технічних навчальних закладів у Рівненській області для будівництва та будівель закладів освіти код 03.02 в м. Рівне, вул. Степана Бандери 39-А суд зазначає, що вирішення зазначених вище питань є дискреційним повноваженням відповідача.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

За наведених обставин, позовні вимоги позивача, в частині зобов'язання Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області погодити проект землеустрою, є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Приватного підприємства - фірми "АБРИС" до Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області, Начальника управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Греська Романа Яремовича, Головного спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Гуз Наталії Михайлівни про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Нор У.М.