Справа № 205/9823/14-а
Суддя: Залімська Н. В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

04.02.2015 Єдиний унікальний номер 205/9823/14-а
П О С Т А Н ОВ А 205/9823/14

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Олексієнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка 25 листопада 2014 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом, в якому вказала, що вона вийшла на пенсію державного службовця 16.08.2011 року з Дніпропетровського обласного центру зайнятості. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2014 року до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, залишеної без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року, зобов'язано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 03 серпня 2013 року з врахуванням включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в середньомісячну заробітну плату для нарахування пенсії, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. Разом з тим, вході виконання судового рішення, відповідач безпідставно розпорядженням № 816895 від 30.09.2014 року зменшив розмір призначеної пенсії державного службовця з 89% на 80% і перерахував пенсію на виконання рішення починаючи з 03.08.2013 року, виходячи з 80% суми заробітної плати з урахуванням у складі середньомісячної заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю. На заяву позивачки від 16 вересня 2014 року позивачу повідомлено, що відповідачем виконана постанова суду від 26.03.2014 року та зроблено перерахунок пенсії з урахуванням «Інших виплат» з 03.08.3013 року загальним відсотком розрахунку пенсії від заробітку - 80% відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Позивач просила визнати незаконними дії Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська щодо зменшення ОСОБА_1 загального проценту розрахунку пенсії від заробітку з 89 відсотків на 80 відсотків на виконання постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2014 року; скасувати розпорядження Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська № 816895 від 30.09.2014 року про перерахований розмір пенсії ОСОБА_1 виходячи з 80 відсотків суми заробітної плати; зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, починаючи з 03 серпня 2013 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 89 відсотків від сум заробітної плати з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю; стягнути судові витрати.

Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином.

В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 16 серпня 2011 року вийшла на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року з Дніпропетровського обласного центру зайнятості та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити розрахунок та виплату задоволені частково. Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська у перерахунку ОСОБА_1 пенсії з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 03 серпня 2013 року з врахуванням включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в середньомісячну заробітну плату для нарахування пенсії, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період(а.с.8-10).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року у справі № 2а/205/58/2014 (985) постанова Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2014 року залишена без змін (а.с.11).

Таким чином, на підставі вищевказаної постанови суду відповідачем 30.09.2014 року позивачу було проведено перерахунок пенсії, що підтверджується копією розпорядження управління № 816895 від 30.09.2014 року. Відповідно до розпорядження позивачу визначено загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 80 відсотків, та при здійсненні перерахунку пенсії позивачу відповідачем було застосовано положення Закону України "Про державну службу", який набрав чинності з 01.10.2011 року.

Однак, з такими діями Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська суд не може погодитися виходячи з наступного.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», в редакції діючій на дату виходу позивачки на пенсію, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, -незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

В ході виконання судового рішення відповідач зменшив розмір призначеної позивачці пенсії державного службовця з 89% на 80% і виконав судове рішення виходячи із загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку - 80%.

На виконання постанови суду першої інстанції від 26.03.2014 року відповідач зобов'язаний був здійснити перерахунок розміру пенсії позивачці починаючи з 03.08.2013 року виходячи із 89 відсотків заробітної плати з урахуванням у складі заробітної плати інших виплат, до яких віднесені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю, які були предметом розгляду справи № 2а/205/58/2014 (985).

Застосовуючи статтю 37 України «Про державну службу», в редакції, що почала діяти з 01.10.2011 року, відповідач не враховує, що для розрахунку розміру пенсії позивачці на виконання судового рішення від 26.03.2014 року, вказана норма цього Закону відношення не має, оскільки вона може бути застосована лише до державних службовців, яким призначається пенсія після внесених змін, тобто з 01.10 2011 року. Позивачка вийшла на пенсію у серпні 2011 року і їй, відповідно до вимог статті 37 Закону, в редакції, що діяла на дату виходу на пенсію, призначено пенсію в розмірі 89%.

При цьому відповідачем не враховано і те, що зменшення загального проценту розрахунку розміру пенсії від заробітку не передбачено самим судовим рішенням від 26.03.2014 року.

Позивачка вийшла на пенсію державного службовця 16.08.2011 року, тобто до внесених у вказану норму цього Закону змін. Крім того внесені зміни для призначення пенсії, а не її перерахунку. А тому, вчинені дії, є порушенням відповідачем конституційного права позивача на розмір пенсії гарантованого їй державою.

Відповідно до вимог ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідачем порушені вимоги ст. 19 Конституції України відповідно до якої правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання відрахування з пенсії урегульовано частиною другою статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до якої відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Як свідчать обставини справи, відповідач законодавчих повноважень щодо перепризначення розміру пенсії та зменшення загального проценту розрахунку пенсії від заробітку з 89 відсотків на 80 відсотків не мав. Судовими рішеннями, в ході виконання яких, здійснено зменшення розміру призначеної пенсії, питання зменшення позивачці пенсії не розглядалося, тобто такого предмету позову не було і, відповідно, судовими рішеннями не передбачено

Суд вважає, що відповідачем неправомірно був здійснений перерахунок пенсії позивачці відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2014 року у меншому розмірі - 80%, замість раніше призначеної пенсії у розмірі 89% від заробітної плати.

Крім того, відповідно до ст.71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши надані докази та наведені норми закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень і зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що відповідних доказів суду не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 94 КАС України та ЗУ «Про судовий збір», відповідно до яких судові витрати у вигляді судового збору -73,08 грн. необхідно стягнути з місцевого бюджету України на користь позивача.

Керуючись статтями 46, 92, 152 Конституції України, ст.ст. 2, 6 - 14, 17, 18, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо зменшення ОСОБА_1 загального проценту розрахунку пенсії від заробітку з 89 відсотків на 80 відсотків на виконання постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2014 року.

Скасувати розпорядження Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська від 30.09.2014 року № 816895.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця, виходячи із розміру 89 відсотків із суми заробітної плати, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю з 03 серпня 2013 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути із місцевого бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Ленінський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Залімська