Справа № 2а/2070/8784/11
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року м. Київ К/9991/64740/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Голяшкіна О.В., Сороки М.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу кредитної спілки «Самопоміч» на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 червня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2012 року у справі за позовом Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України до кредитної спілки «Самопоміч» про стягнення штрафу, -
в с т а н о в и л а:
Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України звернулась до суду з позовом до кредитної спілки «Самопоміч» про стягнення штрафу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20 червня 2012 року позов задоволено частково.

Стягнуто з кредитної спілки «Самопоміч» до Державного бюджету України штраф у сумі 1700 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2012 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 червня 2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, кредитна спілка «Самопоміч» звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове, яким позов залишити без розгляду.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд касаційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України проведено планову інспекцію відповідача щодо додержання вимог чинного законодавства про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, та фінансування тероризму за період з 01 січня 2010 року по 28 лютого 2011 року, за результатами якої складено акт від 18 березня №147/42/12-пфм.

Під час перевірки виявлені порушення законодавства, зокрема: Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму» та Положення про здійснення фінансового моніторингу фінансовими установами, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 05 серпня 2003 року № 25, а також Порядку проведення перевірок з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, затверджених розпорядженням Держфінпослуг від 25 серпня 2003 року №26 щодо призначення відповідальним працівником особи, з якою в установи відсутні трудові відносини, та щодо невиконання обов'язку суб'єктом первинного фінансового моніторингу надавати на запит відповідного суб'єкта держаного фінансового моніторингу інформацію, необхідну для перевірки фактів порушення вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму.

За наслідками розгляду акту від 18 березня №147/42/12-пфм позивачем 08 квітня 2011 року прийнято постанову№147/42/12-пфм, якою до кредитної спілки «Самопоміч» застосовано штраф у сумі 1700 грн.

Відповідачем постанова Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 08 квітня 2011 року №147/42/12-пфм оскаржена до суду.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду

від 26 квітня 2012 року у справі за позовом кредитної спілки «Самопоміч» до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України про визнання протиправною і скасування постанови директора інспекційного департаменту Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України Жесан В.В. №147/42/12-пфм від 08 квітня 2011 року про застосування штрафу за невиконання (неналежне виконання) вимог законодавства України про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму у задоволенні позову відмовлено.

У зв'язку з невиконанням відповідачем постанови про застосування штрафу

від 08 квітня 2011 року №147/42/12-пфм Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України звернулась до суду з цим позовом.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, виходили з того, що постанова Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 08 квітня 2011 року №147/42/12-пфм про накладення штрафних санкцій є правомірною та відповідає вимогам чинного законодавства, а також із того, що несплачена відповідачем штрафна санкція підлягає стягненню за рішенням суду.

З таким висновком судів попередніх інстанцій погоджується колегія суддів з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2010 року №157 (чинною на момент виникнення спірних правовідносин) Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України (Держфінпослуг) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Держфінпослуг є спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Згідно з пунктом 4 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України Держфінпослуг відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, проводить у межах своїх повноважень самостійно або разом з іншими уповноваженими органами виїзні та безвиїзні перевірки діяльності фінансових установ.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) уповноважений орган, у межах своєї компетенції, зокрема, у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів Уповноваженого органу, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Статтею 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, Уповноважений орган, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що уповноважений орган,, може застосовувати такі заходи впливу, зокрема: накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

Відповідно до стаття 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» штрафи, накладені Уповноваженим органом, стягуються у судовому порядку.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Отже, суди, встановивши, що постанова Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України про застосування штрафу від 08 квітня 2011 року №147/42/12-пфм визнана правомірною судовими рішеннями, та накладене стягнення у вигляді штрафу позивачем не сплачено, дійшли обґрунтованого висновку про необхідність стягнення суми штрафу.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суди попередніх інстанцій дали правильну правову оцінку обставинам у справі.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій.

Постановлені у справі рішення судів є законними і обґрунтованими, а тому підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу кредитної спілки «Самопоміч» залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 червня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2012 року у справі за позовом Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України до кредитної спілки «Самопоміч» про стягнення штрафу - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: