Справа № 804/105/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2015 р. Справа № 804/105/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
при секретарі судового засідання Шкуті А.А.
представника позивача Дерій А.О.
представника відповідача Мосіної М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Комунального підприємства «РИТУАЛ СЕРВІС ПЛЮС» до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог від 15 грудня 2014 року , -
12.01.2015 року Комунальне підприємство «РИТУАЛ СЕРВІС ПЛЮС» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу Криворізької об'єднаної державної фінансової інспекції «Про усунення порушень, виявлених в ході ревізії» № 850-15/2834 від 15 грудня 2014 року в повному обсязі; визнати протиправною та скасувати вимогу Криворізької об'єднаної державної фінансової інспекції «Про пред'явлення позовів» № 850-15/2835 від 15 грудня 2014 року в повному обсязі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає, що у відповідача були відсутні підстави для проведення перевірки підприємства, оскільки суд повинен був надати дозвіл Саксаганському РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області на проведення позапланової перевірки, проведення якої доручити фінансовій інспекції. Без надання ухвали суду про надання дозволу правоохоронному органу на проведення позапланової перевірки Державна фінансова інспекція не мала права її проводити. Також, на думку позивача, винесені відповідачем вимоги про усунення порушень є протиправними, такими, що прийняті не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, тому підлягають скасуванню.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити повністю.
Також, зазначив, що діючим законодавством передбачено напрямки використання бюджетних коштів у сфері ритуальних послуг. До обов'язків доглядача кладовища відносяться функції з утримання кладовища, тому, на думку представника відповідача, і оплата його праці повинна здійснюватися за рахунок коштів на утримання кладовища. Крім того, витрати на оплату заробітної плати доглядачів входять до загальновиробничих витрат, які повинні частково включатися до вартості послуг з видачі свідоцтв про поховання, оформлення документів, встановленням та обліком надмогильних споруд, надання мінімального переліку ритуальних послуг. В той же час, у вказаний період здійснювалася оплата праці доглядачів за рахунок коштів місцевого бюджету, як фінансова підтримка на КП «Ритуал Сервіс Плюс», в тому числі за цивільно-правовими договорами. При цьому, представник відповідача вважає, що надання підприємству фінансової підтримки на виплату заробітної плати працівників, в тому числі і доглядачів за цивільно - правовими договорами, діючим законодавством не передбачено, оскільки цивільно - правовий договір (договір підряду) - це угода між громадянином і організацією (підприємством) тощо на виконання першим певної роботи, предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство. Крім того, відповідно до розділу 3 Положення про оплату праці працівників КП «Ритуал Сервіс Плюс», до фонду оплати праці відноситься: фонд основної заробітної плати; фонд додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Фонд основної заробітної плати, фонд додаткової заробітної плати, інші заохочувальні та компенсаційні виплати не включають виплати за цивільно - правовими договорами. Поряд з цим, відповідно до п. 2.2.17. Положення про оплату праці працівників КП «Ритуал Сервіс Плюс», адміністрація підприємства має право укладати договори цивільно-правового характеру з працівниками підприємства.
Працівникові встановлюється розмір винагороди за виконану роботу за договором цивільно-правового характеру згідно з наказом керівника підприємства.
Розмір винагороди за договором цивільно-правового характеру може змінюватися за погодженням з керівником підприємства і оформлюється наказом керівника підприємства.
Отже, на думку представника відповідача, оплата громадянам за укладеними цивільно-правовими договорами не відноситься до фонду оплати праці на підприємстві.
Стосовно зайвого отримання позивачем коштів міського бюджету внаслідок завищення витрат на поховання окремої категорії громадян в частині завищення фактичних витрат на оплату праці робітників ритуальних послуг, з посиланням на вимоги ст. 16 Закону України «Про поховання та охорону справу» від 10.07.203 року №1102-IV, представником відповідача зазначено, що, так як підприємство надає ритуальні послуги іншим юридичним та фізичним особам, то заробітна плата робітників має враховуватися у вартості інших послуг, які надаються вказаними робітниками, коли вони окрему частину робочого часу не задіяні при виконанні послуг з поховання одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, осіб, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених, невпізнаних трупів, у разі відсутності родичів, як наслідок, оплата праці робітників підприємства, які задіяні в похованні окремої категорії громадян, повинна нараховуватися частково за рахунок коштів міського бюджету - за фактично відпрацьовані години за відповідний місяць, а також має враховуватися у вартості інших послуг, які надаються вказаними робітниками, коли вони окрему частину робочого часу не були задіяні при виконанні послуг з поховання одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, осіб, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених, невпізнаних трупів, у разі відсутності родичів.
Представником відповідача щодо зайвого нарахування заробітної плати зазначено, що нарахована заробітна плата робітників дільниці з поховання окремої категорії громадян має враховуватися у вартості інших послуг, які надаються вказаними робітниками, коли вони окрему частину робочого часу не задіяні при виконанні послуг з поховання одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, осіб, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених, невпізнаних трупів, у разі відсутності родичів.
Отже, представник відповідача вважає, що оскаржувані вимоги складені відповідно до вимог чинного законодавства і містять у собі чітко визначені конкретні дії, які має вчинити підконтрольна установа, а відтак не підлягають скасуванню.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
У відповідності до «Положення про державну фінансову інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі» Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області є органом виконавчої влади.
Статус Державної фінансової інспекції України, її функції та правові основи діяльності визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року №2939-XII (далі - Закон №2939) та Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року №499/2011.
Відповідно до положень Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 (далі - Порядок №550) інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Згідно з абзацом 1 ст. 4 Закону України №2939-XII інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
У ст.11 Закону України №2939-XII визначено, що позаплановою виїзною ревізією вважається ревізія, яка не передбачена в планах роботи органу державної контрольно-ревізійної служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин: підконтрольною установою подано у встановленому порядку скаргу про порушення законодавства посадовими особами органу державної контрольно-ревізійної служби під час проведення планової чи позапланової виїзної ревізії, в якій міститься вимога про повне або часткове скасування результатів відповідної ревізії; у разі виникнення потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з підконтрольною установою, якщо підконтрольна установа не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної контрольно-ревізійної служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту; 4) проводиться реорганізація (ліквідація) підконтрольної установи; у разі надходження доручення щодо проведення ревізій у підконтрольних установах від Кабінету Міністрів України, органів прокуратури, державної податкової служби, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, в якому містяться факти, що свідчать про порушення підконтрольними установами законів України, перевірку додержання яких віднесено законом до компетенції органів державної контрольно-ревізійної служби; 6) у разі, коли вищестоящий орган державної контрольно-ревізійної служби в порядку контролю за достовірністю висновків нижчестоящого органу державної контрольно-ревізійної служби здійснив перевірку актів ревізії, складених нижчестоящим органом державної контрольно-ревізійної служби, та виявив їх невідповідність вимогам законів. Позапланова виїзна ревізія в цьому випадку може ініціюватися вищестоящим органом державної контрольно-ревізійної служби лише у тому разі, коли стосовно посадових або службових осіб нижчестоящого органу державної контрольно-ревізійної служби, які проводили планову або позапланову виїзну ревізію зазначеної підконтрольної установи, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу.
Позапланова виїзна ревізія може здійснюватися лише за наявності підстав для її проведення на підставі рішення суду. Позапланова ревізія підконтрольної установи не може проводитися частіше одного разу на квартал. Позапланові виїзні ревізії суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені цим Законом до підконтрольних установ, проводяться органами державного фінансового контролю за рішенням суду, ухваленим на підставі клопотання слідчого, прокурора для забезпечення розслідування під час кримінального провадження.
Орган державного фінансового контролю, прокурор або слідчий, який ініціює проведення позапланової виїзної ревізії, подає до суду письмове обґрунтування підстав такої ревізії та дати її початку і закінчення, документи, які відповідно до частин п'ятої і сьомої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої ревізії, а також на вимогу суду - інші відомості.
Відповідно до п. 29 Порядку №550, позапланова виїзна ревізія об'єкта контролю за зверненням правоохоронного органу проводиться у разі надання ним, зокрема, клопотання слідчого або прокурора про призначення позапланової виїзної ревізії та ухвали суду про дозвіл на її проведення, в якому зазначаються підстави проведення, дати її початку та закінчення, а також номер кримінального провадження, орган, що здійснює досудове розслідування, дата та підстави повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (для ревізії суб'єкта господарської діяльності, не віднесеного Законом до підконтрольних установ).
Згідно п. 31 Порядку для проведення ревізії за зверненням правоохоронного органу складається відповідно до компетенції контролюючого органу на підставі питань, що містяться у зверненні, постанові слідчого або прокурора, рішенні суду, програма ревізії, яка письмово погоджується з правоохоронним органом.
П.п. 45, 46 Порядку зазначено, що у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому.
Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.
Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний контролюючий орган з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.
Щодо правомірності підстав проведення перевірки позивача, суд зазначає наступне.
Згідно із правовою позицією Верховного Суду України (постанова від 24 грудня 2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.
Судом встановлено, та не заперечувалось представниками сторін, що працівники державної фінансової інспекції були допущені до проведення перевірки після пред'явлення направлення від 15.10.14 року № 441 та програми позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «РИТУАЛ СЕРВІС ПЛЮС» за період з 01.01.2013 року по завершений звітний період 2014 року, що є фактичним допуском до перевірки.
Суд зазначає, що у даному випадку, фінансовим органом фактично реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, а тому дії фінансового органу з проведення такої перевірки вичерпали свою правову дію і не є такими, що порушують права позивача.
За результатами перевірки Криворізькою державною об'єднаною державною фінансовою інспекцією було складено Акт позапланової ревізії окремих питань фінансово- господарської діяльності комунального підприємства «Ритуал Сервіс Плюс» за період з 01.01.2013 року по завершений період 2014 року № 850-38/132 від 05.11.2014 року. Не погодившись з висновками, викладеними в Акті ревізії позивачем було подано письмові заперечення.
15 грудня 2014 року позивачу надані висновки на акт позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КП «Ритуал Сервіс Плюс» за період з 01.01.2013 по завершений звітний період 2014 року від 05.11.2014 №850-38/132, якими позивача повідомлено про розгляд заперечень на Акт ревізії та про залишення без змін висновків ревізії.
15 грудня 2014 року відповідачем надано на адресу позивача: вимогу вих. №850-15/2834 від 15.12.2014 «Про усунення порушень, виявлених в ході ревізії» та вимогу вих. №850-15/2835 від 15.12.2014 року «Про пред'явлення позовів».
Вимогою вих. №850-15/2834 від 15.12.2014 відповідачем заявлено наступні вимоги щодо вжиття заходів:
1. Опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб, в тому числі шляхом прийняття управлінських рішень.
2. Ревізією відповідності законодавству оплати за цивільно-правовими договорами за рахунок бюджетних коштів за період з 01.01.2013 по завершений звітний період 2014 року, встановлено зайве отримання підприємством коштів загального фонду місцевого бюджету по КВКВ 2610 «Субсидії та поточні трансфери підприємствам (установам, організаціям) на загальну суму 66 797,07 грн. внаслідок здійснення підприємством оплати за рахунок коштів загального фонду місцевого бюджету вартості послуг доглядачів кладовищ, юридичних послуг, а також послуг з виготовлення трафаретів, наданих громадянами по цивільно-правових договорах, видатки на проведення яких не передбачені в розрахунках до кошторисів та планів використання бюджетних коштів на відповідні бюджетні періоди (КВКВ 2610, загальний фонд, 2013 рік - 53 866,41 грн., за січень-червень 2014 року - 12 930,66 грн.), що є порушенням ст. 1, п. 38 ст. 2, п.6 ст. 22 Бюджетного кодексу України, п. 1 ст. 9, п. 7 ст. 8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 8, п. 9 Порядку складання, розгляду та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, рішень Криворізької міської ради від 28.12.2012 № 1610 «Про затвердження Програми розвитку та утримання житлово-комунального господарства міста на 2013 рік», від 30.12.2013 № 2352 «Про внесення змін до рішення міської ради від 28.12.2012 № 1610», рішень Криворізької міської ради від 31.01.2014 № 2500 «Про затвердження Програми розвитку та утримання житлово-комунального господарства міста на 2014 рік», від 12.02.2014 № 2531 «Про внесення змін до рішення міської ради від 31.01.2014 №2500».
Порушення усунути в термін до 15.01.2015.
3. В ході ревізії встановлено зайве отримання підприємством коштів міського бюджету внаслідок завищення витрат на поховання окремої категорії громадян в частині завищення фактичних витрат на оплату праці робітників ритуальних послуг, які окрему частину робочого часу не були задіяні при виконання послуг з поховання одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, осіб, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених, невпізнаних трупів, у разі відсутності родичів на суму 184 441,22 грн. (в тому числі: за 2013 рік в сумі 97 464,62 грн., за 9 місяців 2014 року в сумі 86 976,59 грн.), які пред'явлені до оплати та фактично оплачені за рахунок коштів міського бюджету в повному обсязі, що є порушенням ст. 1, п. 38 ст. 2, п. 6 ст. 22 Бюджетного кодексу країни, п. 7 ст. 8, п. 1, п. 8 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.2, 2.1, п. 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфін від 24.05.1995 №88, п. 4, п. 7, п. 13, п. 20 Положення (стандарти) бухгалтерського обліку № 16 «Витрати», затвердженого наказом Мінфін від 31.12.1999 № 318, ст. 22, ст. 360 ЦК України, п. 2.2.12 Додатку № 11 «Положення про оплату праці» до Колективного договору підприємства на 2013-2014 роки, із змінами та доповненнями.
Повернути кошти в сумі 184 441,22 грн. на реєстраційний рахунок Управління благоустрою та житлової політики виконкому міської ради, з подальшим перерахуванням коштів до загального фонду міського бюджету.
Порушення усунути в термін до 15.01.2015.
4. Не допускати в подальшому порушення ведення бухгалтерського обліку та забезпечити вжиття заходів щодо якісного та своєчасного заповнення виконавчих документів.
5. Посилити контроль за дотриманням законодавства в частині повноти та своєчасності відображення господарських операцій за даними бухгалтерського обліку підприємства.
Вимогою вих. №850-15/2835 від 15.12.2014 відповідачем заявлено наступні вимоги щодо усунення порушень шляхом пред'явлення позовів до винних юридичних та фізичних осіб:
1. У разі невідшкодування в добровільному порядку в повному обсязі незаконних витрат, які виникли внаслідок зайвого отримання підприємством коштів загального фонду місцевого бюджету по КВКВ 2610 «Субсидії та поточні трансфери підприємствам (установам, організаціям) на загальну суму 66 797,07 грн. внаслідок здійснення підприємством оплати за рахунок коштів загального фонду місцевого бюджету вартості послуг доглядачів кладовищ, юридичних послуг, а також послуг з виготовлення трафаретів, наданих громадянами по цивільно-правових договорах, видатки на проведення яких не передбачені в розрахунках до кошторисів та планів використання бюджетних коштів на відповідні бюджетні періоди (КВКВ 2610, загальний фонд, 2013 рік - 53 866,41 грн., за січень-червень 2014 року - 12 930,66 грн.), що є порушенням ст. 1, п. 38 ст. 2, п.6 ст. 22 Бюджетного кодексу України, п. 1 ст. 9, п. 7 ст. 8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 8, п. 9 Порядку складання, розгляду та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, рішень Криворізької міської ради від 28.12.2012 № 1610 «Про затвердження Програми розвитку та утримання житлово - комунального господарства міста на 2013 рік», від 30.12.2013 № 2352 «Про внесення змін до рішення міської ради від 28.12.2012 № 1610», рішень Криворізької міської ради від 31.01.2014 № 2500 «Про затвердження Програми розвитку та утримання житлово-комунального господарства міста на 2014 рік», від 12.02.2014 № 2531 «Про внесення змін до рішення міської ради від 31.01.2014 №2500», відповідно до ст. 3 ЦПК України, звернутись до суду загальної юрисдикції з позовними заявами відносно винних посадових осіб підприємства.
2. У разі невідшкодування в добровільному порядку в повному обсязі незаконних витрат, які виникли внаслідок зайвого отримання підприємством коштів бюджету внаслідок завищення витрат на поховання окремої категорії громадян в частині завищення фактичних витрат на оплату праці робітників ритуальних послуг, які окрему частину робочого часу не були задіяні при виконання послуг з поховання одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, осіб, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених, невпізнаних трупів, у разі відсутності родичів на суму 184 441,22 грн. (в тому числі: за 2013 рік в сумі 97 464,62 грн., за 9 місяців 2014 року в сумі 86 976,59 грн.), які пред'явлені до оплати та фактично оплачені за рахунок коштів міського бюджету в повному обсязі, що є порушенням ст. 1, п. 38 ст. 2, п. 6 ст. 22 Бюджетного кодексу країни, п. 7 ст. 8, п. 1, п. 8 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.2, 2.1, п. 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфін від 24.05.1995 №88, п. 4, п. 7, п. 13, п. 20 Положення (стандарти) бухгалтерського обліку № 16 «Витрати», затвердженого наказом Мінфін від 31.12.1999 № 318, ст. 22, ст. 360 ЦК України, п. 2.2.12 Додатку № 11 «Положення про оплату праці» до Колективного договору підприємства на 2013-2014 роки, із змінами та доповненнями, звернутись до суду загальної юрисдикції з позовними заявами відносно винних посадових осіб підприємства.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.1 Типового положення про ритуальну службу в Україні, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 №193, ритуальна служба в Україні відповідно до Закону України «Про поховання та похоронну справу» - це спеціалізоване комунальне підприємство, що створюється органом місцевого самоврядування в порядку, установленому Законом.
Комунальне підприємство створене рішенням Криворізької міської ради від 22.06.2011 №456 «Про створення комунального підприємства «Ритуал Сервіс Плюс».
Відповідно до рішення Криворізької міської ради від 25.07.2012 №1243 «Про визнання комунального підприємства «Ритуальною Сервіс Плюс» ритуальною службою в м. Кривий Ріг», підприємство визнано ритуальною службою міста.
Відповідно до Статуту, підприємство створено з метою отримання прибутку.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними п. 2 вимоги вих. №850-15/2834 від 15.12.2014 «Про усунення порушень, виявлених в ході ревізії» (надалі Вимога) - відповідність законодавству здійснення оплати за цивільно-правовими договорами за рахунок бюджетних коштів за період з 01.01.2013 по завершений звітний період 2014 року та п. 1 вимоги вих. № 850-15/2835 від 15.12.2014 «Про пред'явлення позовів» суд зазначає наступне.
Рішенням Криворізької міської ради №1243 від 25.07.2012 року «Про визнання КП «Ритуал Сервіс Плюс» ритуальною службою в м. Кривий Ріг» ритуальною службою в м. Кривий Ріг визнано Позивача.

Рішенням Криворізької міської ради №1610 від 28.12.2012 року затверджено програму «Розвитку та утримання житлово-комунального господарства міста на 2013 рік». З метою фінансового забезпечення програми комунальному підприємству «Ритуал Сервіс Плюс», як одержувачу коштів, сплановано надати на виконання програми кошти міського бюджету:

- на організацію поховання одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, осіб, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених, невпізнаних трупів, у разі відсутності родичів - 464 000,00 грн.;

- на здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг - 974 386,00 грн.

Рішенням Криворізької міської ради №2500 від 31.01.2014 року затверджено програму «Розвитку та утримання житлово-комунального господарства міста на 2014 рік».

Рішенням Криворізької міської ради №2531 від 12.02.2014 року з метою фінансового забезпечення програми комунальному підприємству «Ритуал Сервіс Плюс», як одержувачу коштів, сплановано надати на виконання програми кошти міського бюджету:

- на організацію поховання одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, осіб, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених, невпізнаних трупів, у разі відсутності родичів - 534 852,00 грн.;

- на здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг - 1 017 259,00 грн.

Рішенням Криворізької міської ради №2652 від 30.04.2014 року внесено зміни до рішення міської ради «Про затвердження Програми розвитку та утримання житлово-комунального господарства міста на 2014 рік» та зменшено розмір грошових коштів, які сплановано передати комунальному підприємству «Ритуал Сервіс Плюс», як одержувачу коштів, з метою виконання програми. У зв'язку з чим, вирішено надати кошти міського бюджету:

- на організацію поховання одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, осіб, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених, невпізнаних трупів, у разі відсутності родичів - 522 737,09 гри.;

- на здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг - 727 522,10 грн.

В судовому засідання представник позивача зазначив, що згідно штатного розпису КП «Ритуал Сервіс Плюс» доглядачі кладовищ та юрисконсульт є штатними працівниками підприємства. У випадку, якщо юрисконсульт підприємства тимчасово відсутній на роботі (щорічна відпустка, тимчасова непрацездатність тощо), на підприємстві відсутній спеціаліст, на якого можна покласти виконання його посадових обов'язків, виконання яких важливе для здійснення господарської діяльності підприємством, адже штатним розписом підприємства передбачена лише 1 штатна одиниця юрисконсульта.

Аналогічна ситуація склалась і з доглядачами кладовища, кожен з яких виконує свої посадові обов'язки безпосередньо на кладовищах, за якими він закріплений, а отже у разі відпустки або хвороби одного з доглядачів кладовища, покласти виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника на іншого доглядача неможливо у зв'язку з тим, що закріплення кладовищ за працівниками здійснювалось з урахуванням територіального розташування кладовищ одне від одного, площі території, фізичних можливостей людини та часу необхідного для виконання функціональних обов'язків, адже, як було зазначено представником позивача, одна особа фізично не може одночасно виконувати виділення місця для поховання померлого на території кладовища, реєстрацію поховання в книзі реєстрації, надання відвідувачам інформація щодо поховань та інші посадові обов'язки одночасно на декількох кладовищах.

Тимчасове закриття кладовища у зв'язку з відсутністю особи, що буде виконувати функції його доглядача, було б порушенням зі сторони КП «Ритуал Сервіс Плюс» ЗУ «Про поховання та похоронну справу» та Положення про ритуальну службу.

Як наслідок, з метою забезпечення виконання Ритуальною службою ЗУ «Про поховання та похоронну справу», Положення про ритуальну службу у м. Кривий Ріг, заходів програми, на які були виділені грошові кошти (виділення місця для поховання померлого, реєстрація поховання в книзі реєстрації, надання відвідувачам інформація щодо поховань тощо), на час тимчасової відсутності основного працівника (тимчасова непрацездатність, щорічні відпустки тощо) укладались цивільно-правові договори з фізичними особами, які не є суб'єктами підприємницької діяльності на виконання функцій, які покладені на підприємство програмою і на які виділені грошові кошти. Потреба в укладанні зазначених угод виникала оскільки, наприклад, доглядачі закріплені за кладовищами фізично виконувати роботу на додаткових кладовищах невзмозі.

Вищезазначеними рішеннями Міської ради підприємству виділялись кошти бюджету на: здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг; організацію поховання одиноких громадян, осіб без певного місяця проживання, осіб, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених, невпізнаних трупів, у разі відсутності родичів.

З метою здійснення, як ритуальною службою міста, організації поховання померлих і надання ритуальних послуг підприємством виконуються функції, які відповідно до чинного законодавства повинні надаватись на безоплатній основі - забезпечення функціонування місць поховань згідно зі статтею 23 Закону України «Про поховання та похоронну справу»; бзоплатне виділення місця для поховання померлого; реєстрація поховань (під поховань), перепоховань померлих у Книзі реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян, намогильних споруд - в Книзі обліку намогильних споруд; видача користувачеві місця поховання свідоцтва про поховання та замовлення громадян довідки про наявність поховання померлого на кладовищах міста; укладення із суб'єктами господарювання договорів про надання ритуальних послуг; контрольно-організаційні заходи стосовно підготовки та проведення поминальних днів у м. Кривому Розі; надання інформації на запити органів Прокуратури, МВС, СБУ та третіх осіб щодо місць поховань громадян тощо.

Під час судового розгляду з'ясовано та підтверджується матеріалами справи, що з метою належного виконання заходів, на які були виділені кошти, підприємством укладались цивільно-правові договори, на час відсутності основних працівників, задля виконання їх функцій та за їх результатами складались акти приймання - передачі виконаних робіт згідно цивільно-правового договору.

Відповідно до п.2.4.1. «Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету», яка затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012р. № 333, Код 2610 „Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)", за яким виділялись кошти КП «Ритуал Сервіс Плюс», як одержувачу включає:

- субсидії підприємствам (установам та організаціям), поточні видатки одержувачів бюджетних коштів;

- дотації сільськогосподарським товаровиробникам;

- субсидії на покриття збитків підприємств, фінансову підтримку підприємств на безповоротній основі, а також інші субсидії;

- відшкодування відсотків за користування кредитами;

- державна підтримка громадських організацій;

- поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям).

Згідно п. 38 ст. 2 Бюджетного кодексу України та п. 8 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 №228 (надалі - Порядок), одержувач бюджетних коштів - суб'єкт господарювання, громадська чи інша організація, яка не має статусу бюджетної установи, уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримує на їх виконання кошти бюджету.

Відповідно до п. 6 ст. 22 Бюджетного кодексу розпорядник бюджетних коштів може уповноважити одержувача бюджетних коштів на виконання заходів, передбачених бюджетною програмою, та надати йому кошти бюджету (на безповоротній чи поворотній основі) в межах відповідних бюджетних асигнувань. Одержувач бюджетних коштів використовує такі кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі цього розпорядника бюджетних коштів.

Відповідно до п 9. «Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 р. № 228 (надалі - Порядок), одержувач використовує бюджетні кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі відповідного розпорядника бюджетних коштів.

Плани використання бюджетних коштів одержувачами затверджуються їх керівниками за погодженням з розпорядниками, через яких вони одержують бюджетні кошти (п. 34 Порядку).

Згідно п. 1 Порядку кошторис бюджетної установи (далі - кошторис) - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов'язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.

Розрахунки, які обґрунтовують показники видатків бюджету або надання кредитів з бюджету, що включаються до проекту кошторису, є невід'ємною частиною кошторису. Розпорядники бюджетних коштів нижчого рівня погоджують форму розрахунків з головним розпорядником бюджетних коштів (п. 2 Порядку).

Таким чином, кошторис та розрахунки до нього є тими документами, що складаються розпорядниками бюджетних коштів, а КП «Ритуал Сервіс Плюс», як одержувач бюджетних коштів, використовує надані кошти на підставі плану використання бюджетних коштів. Здійснення одержувачем бюджетних коштів розрахунків до плану використання бюджетних коштів не передбачено жодним нормативно-правовим актом. А відтак, ні Порядком, ні Бюджетним кодексом не передбачено використання підприємством бюджетних коштів на підставі інших документів, окрім плану використання бюджетних коштів.

З матеріалів справи, а саме планів використання бюджетних коштів КП «Ритуал Сервіс Плюс» на 2013, 2014 роки вбачається, що такий вид видатків як оплата праці підприємством був визначений.

Відповідно до п. 1.5 «Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету» яка затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012р. № 333 та зареєстрована в Мінюсті України від 27.03.2012р. №456/20762 (наділі - Інструкція) видатки одержувачів бюджетних коштів здійснюються за такими кодами економічної класифікації видатків бюджету: 2281; 2282; 2610.

При використанні бюджетних коштів підприємство, керуючись п. 1.1. Інструкції використовує економічну характеристику операцій, які визначені Інструкцією. Так, відповідно до п. 2.1. Інструкції «оплата праці і нарахування на заробітну плату» включають в себе наступні видатки: «Оплата праці» та «Нарахування на оплату праці». «Оплата праці», в свою чергу, включає в себе такі видатки: «Грошове забезпечення військовослужбовців» та «Заробітна плата»:

1) заробітна плата за встановленими посадовими окладами (тарифними ставками) або розцінками всіх штатних працівників, у тому числі за трудовими договорами; надбавка за вислугу років; доплата за ранг, надбавки та доплати обов'язкового характеру (оплата роботи в нічний час, доплати за науковий ступінь, за знання та використання в роботі іноземної мови тощо);

2) премії та інші види заохочень чи винагород відповідно до законодавства;

3) матеріальна допомога, допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки та в інших випадках за рішенням адміністрації установи (організації) відповідно до законодавства;

4) винагороди та інші виплати, нараховані працівникам, які не перебувають у штаті установи (організації), відповідно до умов цивільно-правового договору (за винятком суб'єктів господарювання);

5) одноразова грошова допомога у зв'язку з виходом на пенсію або, якщо це передбачено законодавством, у відставку.

Таким чином, Інструкцією щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету чітко визначено, що оплата праці включає в себе заробітну плату до якої, в свою чергу, відноситься, в тому числі, винагороди та інші виплати, нараховані працівникам, які не перебувають у штаті установи (організації), відповідно до умов цивільно-правового договору.

Громадяни України, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, мають право за свою працю отримувати заробітну плату - винагороду згідно положень Закону України "Про оплату праці", які будуть зараховані для нарахування пенсії, що гарантовано ст.ст. 43, 46 Конституцією України. Викладене підтверджено "Інструкцією зі статистики заробітної плати", яка затверджена Наказом Державного комітету статистики України від 13.01.04р. № 5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.01.04р. № 114/8713, що розроблена на виконання Законів України «Про державну статистику» і «Про оплату праці», з врахуванням міжнародних рекомендацій в системі оплати праці і стандартів системи національних рахунків. Згідно п. 1.1. цієї Інструкції її положення розповсюджуються на всіх юридичних осіб, їх філії, відділення, представництва і інші відособлені структурні підрозділи. Для оцінки фонду оплати праці найнятих робітників.

Відповідно до п. 2.1. «Інструкції зі статистики заробітної плати» до складу Фонду основної заробітної плати належать, в тому числі, оплата праці (включаючи гонорари) працівників, які не перебувають у штаті підприємства (за умови, що розрахунки проводяться підприємством безпосередньо з працівниками), за виконання робіт згідно з договорами цивільно-правового характеру, включаючи договір підряду (за винятком фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності) (п. 2.1.8.).

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17 квітня 2014 року по справі № К/9991/15846/12 зазначено, що згідно з листом КРУ № 24-18/562 від 19.12.2008 року «Щодо укладання трудових договорів і договорів цивільно-правового характеру» оплата робіт, виконаних за цивільно- правовими угодами - є винагородою. Сума винагороди за договором підряду (рівноцінна трудовому договору, трудовій угоді) встановлюється виключно за угодою сторін; законодавством не передбачені обмеження в частині мінімального або максимального розміру винагороди.

З 1 січня 2009 року набули чинності зміни до економічної класифікації витрат, введені в дію наказом Мінфіну України № 1024 від 4.08.2008 року. На його виконання Держказначейством України була затверджена Інструкція щодо застосування економічної класифікації витрат бюджету, відповідно до якої визначено, що до КЕКВ 1111 віднесено й оплату праці працівників, які не перебувають у штаті установи (організації), за виконання робіт згідно з договорами цивільно-правового характеру, включаючи договір підряду (за винятком суб'єктів підприємницької діяльності).

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організації. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання матеріального результату.

Таким чином, суд вважає, що здійснюючи оплату за цивільно-правовими договорами підприємство, керуючись планами використання бюджетних коштів, оплачувало працю осіб (зі статей оплата праці та нарахування на неї згідно планів використання бюджетних коштів), які здійснювали ті функції, на які були виділені кошти бюджету, та керуючись п. 1.5. Інструкції, здійснювало видатки за відповідними кодами економічної класифікації з урахуванням економічної характеристики видатків бюджету, визначеної Інструкцією.

Отже, організація поховання окремої категорії громадян та здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг, на які були виділені кошти міського бюджету, включає в себе виконання тих функцій, оплата яких здійснювалась, в тому числі за цивільно-правовими договорами і видатки, на які передбачені в планах використання бюджетних коштів КП «Ритуал Сервіс Плюс» на 2013, 2014 роки. А відтак, суд вважає, що твердження відповідача про необхідність оплати по цивільно - правових договорах з інших джерел підприємства, при тому, що фізичні особи, з якими укладались договори, виконували саме ті функції, на які виділено кошти бюджету, є безпідставним.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно п. 2.9 Наказу Міністерства фінансів України №309 від 02.03.2012 р. Про затвердження Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, органи Казначейства не реєструють зобов'язання у разі:

- відсутності у розпорядника бюджетних коштів бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом;

- відсутності документів, які підтверджують факт узяття бюджетного зобов'язання;

- відсутності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми (крім випадків, у яких законодавством не передбачено його затвердження);

- невідповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, паспорту бюджетної програми;

- неподання або подання неповного пакета підтвердних документів щодо проведення процедур закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до законодавства у сфері державних закупівель;

недотримання вимог щодо оформлення поданих документів;

- відсутності у розпорядника бюджетних коштів бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом.

На думку суду, зазначені норми законодавства позбавили б позивача можливості зареєструвати виниклі зобов'язання за цивільно-правовими договорами в органах Державної казначейської служби України, якби зазначені видатки не були передбачені паспортом бюджетної програми, планами використання бюджетних коштів, кошторисом розпорядника або додатками до нього.

Проте, представником позивача зазначено, та не спростовано представником відповідача, що зазначені зобов'язання були зареєстровані та оплачені.

Стосовно укладення цивільно-правових договорів з фізичними особами, які не є суб'єктами підприємницької діяльності, на виконання функцій, які покладені на підприємство програмою і на які виділені грошові кошти на час тимчасової відсутності основного працівника (тимчасова непрацездатність, щорічні відпустки тощо), представник позивача пояснив, що в відомостях нарахування заробітної плати за період з 01.01.2013р. по 31.09.2014р. відображена інформація щодо нарахувань, утримань (податок з доходу фізичної особи, ЄСВ) та сума до видачі.

Окрім того, в копіях виписок з казначейського рахунку на отримання коштів та перерахування коштів за період 01.01.2013р. по 31.09.2014р., долучених до матеріалів справи, міститься інформація про розмір перерахованої оплати праці, податку з доходів фізичних осіб, єдиного соціального внеску тощо.

Наприклад, 02.09.2013 року, на час щорічної відпустки ОСОБА_5, укладено цивільно-правовий договір з ОСОБА_6. Винагорода за договором - 1 384,00 грн. Згідно відомості нарахування за вересень 2013 року:

- загалом до виплати 14 162,51 (за програмою - 14 382,97+3 513,08 (невідомі) - 77,70 (аліменти) - 13,98 (аліменти) - 2 830,26 (новаком) - 811,62 (новаком)). Виплата оплати праці відбулась 25.10.2013 (виписка по рахунку від 25.10.2013);

- утримано ССВ з оплати праці загалом за вересень - 717,28, перераховано на розрахунковий рахунок Центральної ОДПІ 16.10.2013, з яких 2,6% в сумі 35,98 грн. за ОСОБА_6;

- нараховано ССВ на фонд оплати праці за вересень 2013 року - 7 834,98 грн. з яких 34,7% від винагороди з ЦПД в сумі 480,25 грн. за ОСОБА_6, які сплачено 16.10.2013 на розрахунковий рахунок Центральної ОДПІ 16.10.2013;

- нараховано податок з доходу фізичних осіб за вересень 2013 року - 3 191,50 грн., з яких 202,20 (15% з суми винагороди за мінусом ССВ згідно п. 164.6 ст. 164 ПК України) за ОСОБА_6 Сплачено - 16.10.2013;

Згідно відомості розподілу заробітної плати від 25.10.2013 року (копія є в матеріалах справи) ОСОБА_6 отримано 1145,81 грн. (1384,00 - 35,98 (ЄСВО - 202,20 (податок з доходу фіз. осіб)).

Зазначена інформація підтверджується копіями наказів та листками непрацездатності, долученими до матеріалів справи та дослідженими судом.

Таким чином, суд зазначає, що, як було встановлено, з цивільно-правових договорів, відомостей нарахування заробітної плати та виписок по рахунку вбачається, що підприємством в повному обсязі утримані та перераховані всі податки та платежі, передбачені чинним законодавством, з винагороди за цивільно-правовими договорами.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що оплата за цивільно -правовими договорами здійснена позивачем в межах фінансового забезпечення програми, керуючись планами використання бюджетних коштів на відповідні роки з утриманням податків та перерахуванням обов'язкових платежів до Пенсійного фонду України.

Суд не погоджується з твердженням фінансового органу про обов'язок позивача складати розрахунки на обґрунтування показників видатків бюджету та про те, що використання бюджетних коштів всупереч розрахункам вважається зайвим отриманням грошових коштів, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ст. 22 Бюджетного кодексу та 9 «Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ» одержувач використовує бюджетні кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі відповідного розпорядника бюджетних коштів.

Згідно п. 1 Порядку розрахунки, які обґрунтовують показники видатків бюджету або надання кредитів з бюджету, що включаються до проекту кошторису, є невід'ємною частиною кошторису. Розпорядники бюджетних коштів нижчого рівня погоджують форму розрахунків з головним розпорядником бюджетних коштів (п. 2 Порядку).

Таким чином, кошторис та розрахунки до нього є тими документами, що складаються розпорядниками бюджетних коштів, а КП «Ритуал Сервіс Плюс» використовує надані кошти на підставі плану використання бюджетних коштів.

Відповідно до п. 9 порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до використання коштів бюджетних установ затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 р. № 228 критеріями визначення одержувача для здійснення заходів бюджетної програми є, в тому числі, наявність бездефіцитного фінансового плану на поточний рік, фінансово-економічного розрахунку (обґрунтування) здійснення заходів бюджетної програми.

Отже, з метою визначення підприємства одержувачем ним надається обґрунтування здійснення заходів бюджетної програми, яке не є складовою кошторису та не може бути підставою для використання бюджетних коштів, а відтак, твердження про надання КП «Ритуал Сервіс Плюс» розрахунків до кошторису суд вважає безпідставними.

Крім того, як було з'ясовано під час судового розгляду, КП «Ритуал Сервіс Плюс» не складає розрахунки до кошторису, не затверджує їх та не використовує при використані коштів міського бюджету.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що п. 2 вимоги вих. №850-15/2834 від 15.12.2014 «Про усунення порушень, виявлених в ході ревізії» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що, в свою чергу веде до протиправності та необхідності скасування п. 1 вимоги вих. № 850-15/2835 від 15.12.2014 про звернення до суду з позовними заявами відносно винних посадових осіб підприємства у разі добровільного невідшкодування 66 797,07 грн. сплачених за цивільно-правовими договорами.

Щодо протиправності п. 3 вимоги вих. №850-15/2834 від 15.12.2014 «Про усунення порушень, виявлених в ході ревізії» - відповідності законодавству оплати за рахунок бюджетних коштів праці робітників ритуальних послуг за період з 01.01.2013 по завершений звітний період 2014 року та протиправності п.2 вимоги вих. № 850-15/2835 від 15.12.2014р., суд зазначає, що згідно до ст. 16 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлих одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, громадян, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених невпізнаних трупів здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.

Відповідно до п.19 Наказу Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 р. №193 - організація поховання одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, осіб, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених, невпізнаних трупів, покладається на ритуальну службу.

Встановлено, що КП «Ритуал Сервіс Плюс», як ритуальній службі міста Кривого Рогу, виділялись кошти міського бюджету для організації поховання вищезазначеної категорії громадян, що також підтверджується копіями рішень Криворізької міської ради, долученими до матеріалів справи.

Представником позивача зазначено, що з метою виконання покладених на підприємство функцій, підприємством створена дільниця по похованню окремої категорії громадян, до якої входять: начальник дільниці та робітники ритуальних послуг з поховання окремої категорії громадян, що підтверджується копіями штатного розпису за період з 01.01.2013 по 31.09.2014 року, які містяться в матеріалах справи.

Саме робітники ритуальних послуг Дільниці по похованню окремої категорії громадян КП «Ритуал Сервіс Плюс» виконують поховання одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, осіб, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених, невпізнаних трупів. Зазначена категорія працівників була створена з метою виконання покладених на ритуальну службу функцій по організації поховання окремої категорії громадян.

Також, представник позивача пояснив, що поховання окремої категорії громадян здійснюється після отримання відповідного клопотання в моргах лікарень міста або лікарського свідоцтва про смерть. Передбачити дату отримання клопотання або свідоцтва неможливо, а відповідно, і не можливо спланувати кількість або дату поховання окремої категорії громадян. Таким чином, необхідність оформлення документів або поховання окремої категорії виникає непередбачено, у зв'язку з чим, робітники ритуальних послуг працюють в межах робочого часу КП «Ритуал Сервіс Плюс» з метою своєчасного реагування на отримані заявки.

Відповідно до колективного договору КП «Ритуал Сервіс Плюс» на 2013 - 2014 роки для робітників ритуальних послуг встановлено восьмигодинний робочий день 5 днів на тиждень.

Згідно посадової інструкції робітника ритуальних послуг з поховання окремої категорії громадян в його обов'язки входить: отримання в моргах лікарень міста клопотання про надання послуг, а в морзі судмедекспертизи - лікарського свідоцтва про смерть; виконання поховання окремої категорії громадян; на могилі похованого сформувати пагорбок та встановити трафарет; зареєструвати похованого у книзі «Поховань окремої категорії громадян»; передати документацію, отриману в медичних закладах міста під час проведення поховання, безпосередньо начальнику дільниці.

Згідно посадової інструкції начальника дільниці в його обов'язки входить:

- здійснювати організацію поховання: одиноких громадян; осіб без певного місця проживання; осіб, від поховання яких відмовилась рідня; знайдених, невпізнаних трупів, у разі відсутності родичів (ОКГ);

- відповідати за вивезення померлих окремої категорії із моргів лікарень міста, СМЕ та своєчасне їх поховання на кладовищі;

- забезпечувати оформлення документації по похованню одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, осіб, від поховання яких відмовилась рідня, знайдених, невпізнаних трупів, у разі відсутності родичів, та нести відповідальність за достовірність даних відображених в такій документації: ведення «Журналу реєстрації поховань ОКГ»; контроль за супроводжуючими документами, що надаються лікарнями;

- співпрацювати з моргами лікарень міста, СМЕ з питань оформлення документації на поховання окремої категорії громадян;

- проводити реєстрацію смертей в РАЦСах міста одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, осіб, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених, невпізнаних трупів, які були поховані з моргу судово-медичної експертизи;

- вносити дані про реєстрацію смертей в РАЦСах міста до «Журналу реєстрації поховань

ОКГ»;

- надавати інформацію, згідно запитів, про поховання громадян окремої категорії правоохоронним органам, районним Управлінням Пенсійного Фонду та іншим держустановам, передбачених діючим законодавством;

- надавати інформацію про поховання мертвонароджених дітей до пологових будинків;

- надавати інформацію про поховання громадян окремої категорії родичам померлих, при наявності документів, підтверджуючих родинні відносини;

- щомісячно надавати інформацію щодо здійснення організації поховання одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, осіб, від поховання яких відмовилися рідні до відділу благоустрою Управління благоустрою та житлової політики виконкому міськради;

- забезпечувати зберігання документів, що засвідчують факт смерті окремої категорії громадян;

- здійснювати керівництво та контроль за роботою робітників ритуальних послуг з поховання окремої категорії громадян;

- вести облік робочого часу робітників ритуальних послуг з поховання окремої категорії громадян;

- здійснювати інструктажі з дотримання правил безпеки праці, відповідати за дотримання підлеглими правил внутрішнього розпорядку;

- своєчасно ознайомлювати підлеглих з наказами та розпорядженнями адміністрації, контролювати їх виконання;

- забезпечувати своєчасну видачу підлеглим спецодягу та ін. засобів індивідуального захисту.

Згідно до ст. 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Найменування посад працівників, їх кількість, системи оплати праці, а також їх фонд оплати праці містяться в Штатному розписі КП «Ритуал Сервіс Плюс», який затверджується директором підприємства та погоджується Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради. Окрім цього, Штатний розпис підприємства (в т.ч. зміни до нього) є невід'ємною частиною Колективного договору КП «Ритуал Сервіс Плюс» на 2013-2014 роки, який укладений між роботодавцем та профспілковим комітетом, як того вимагає Закон України «Про колективні договори та угоди». Відповідно до ст. 9 цього Закону, положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств і є обов'язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства.

Відповідно до ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

В акті ревізії та вимогах про усунення порушень зазначено, що робітниками відпрацьовано годин при наданні вказаної послуги менше ніж пред'явлено до відшкодування міському бюджету. Таким чином, зазначено, що підприємство повинно застосовувати відрядну систему оплати праці робітників з поховання окремої категорії громадян, тобто здійснювати оплату за кожне поховання (кількість виконаної роботи).

Відрядна заробітна плата нараховується у визначеному розмірі за кожну одиницю виконаної роботи чи виробленої продукції, вираженої в натуральних одиницях виміру. При застосуванні відрядної форми оплати праці розмір заробітної плати залежить від кількості та якості виконаної роботи чи виробленої продукції.

Проте, відповідно до штатного розпису, підприємством для робітників ритуальних послуг Дільниці по похованню окремої категорії громадян встановлена почасова форма оплати праці. Згідно п.2.2.12 Положення про оплату праці працівників КП «Ритуал Сервіс Плюс», яке міститься в Колективному договорі підприємства - «основна заробітна плата робітників ритуальних послуг Дільниці по похованню окремої категорії громадян за звітний місяць визначається з урахуванням їх годинної тарифної ставки та фактично відпрацьованих годин за відповідний місяць». Це означає, що оплата праці даних працівників залежить від кількості відпрацьованих годин, що підтверджуються Табелем обліку робочого часу, копія якого долучена до матеріалів справи.

Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується наказом Держкомстату України від 05.12.2008 р. № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці». У табелі обліку використання робочого часу (типова форма № п-5) робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, в т. ч. надурочні, вечірні, нічні години роботи та ін., а також інші відхилення від нормальних умов роботи.

Табель обліку робочого часу - це поіменний список усіх працівників відділу, служби чи іншого структурного підрозділу або установи в цілому з відмітками про використання робочого часу протягом облікового періоду.

Таким чином, саме табель обліку робочого часу є документом, що підтверджує відпрацьований працівником робочий час.

Галузевими угодами між управлінням житлово-комунального господарства облдержадміністрації і обласною профспілкою працівників ЖКГ, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення на 2011-2012 та на 2014-2015 роки визначені мінімальні гарантії працівникам.

Суд зазначає, що КП «Ритуал Сервіс Плюс» не має законодавчих підстав на оплату праці робітникам ритуальних послуг нижче рівня, встановленого Галузевою угодою. Оскільки Дільниця по похованню окремої категорії громадян КП «Ритуал Сервіс Плюс» створена та введена до штатного розпису підприємства саме з метою своєчасного та якісного виконання підприємством поховання окремої категорії громадян, а тому суд вважає твердження відповідача про зайве нарахування та виплату заробітної плати зазначеній категорії працівників безпідставним.

Представником позивача зазначено, що при наданні ритуальних послуг фізичним або юридичним особам працівники дільниці по похованню окремої категорії громадян КП «Ритуал Сервіс Плюс» не задіюються.

Таким чином, у зв'язку з тим, що:

- форми та система оплати праці робітників підприємства визначені Колективним договором з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами;

- наявність належним чином оформлених табелів обліку робочого часу дільниці з поховання окремої категорії громадян, які підтверджують відпрацьовані працівниками години протягом облікового періоду;

- крім безпосереднього поховання окремої категорії громадян працівниками здійснюється й оформлення пов'язаних з цим документів;

- відсутністю можливості передбачити дату отримання клопотання або свідоцтва неможливо, а відповідно, можливості спланувати кількість та/або дату поховання окремої категорії громадян

твердження, що працівники відпрацювали менше часу, ніж пред'явлено до оплати, не відповідає дійсності.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав вважати, що підприємством здійснено зайве нарахування та виплата заробітної плати.

Встановлено, що КП «Ритуал Сервіс Плюс», як ритуальна служба міста, є одержувачем коштів міського бюджету на здійснення організації поховання окремої категорії громадян за КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансфери підприємствам (установам, організаціям)».

Відповідно до «Методичних рекомендацій щодо переліку підтвердних документів для реєстрації бюджетних зобов'язань, бюджетних фінансових зобов'язань та проведення платежів», затверджених наказом Державної казначейської служби України від 29 квітня 2013 року №68, документами, які надаються на стадії реєстрації бюджетних зобов'язань та бюджетних фінансових зобов'язань по КЕКВ 2610, є:

- підтвердні документи в залежності від напрямів використання бюджетних коштів відповідно до економічної суті;

- рішення сесії відповідної ради;

- документи, що підтверджують здійснення закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти відповідно до законодавства у сфері державних закупівель;

- інші документи, передбачені нормативно-правовими актами.

Документами, які надаються на стадії проведення платежів по КЕКВ 2610 є: платіжне доручення, чек, заявка на видачу готівки та перерахування коштів на вкладні рахунки, платіжна вимога. Документи, що підтверджують фактичне отримання товарів, робіт та послуг за умови попередньої оплати.

Згідно п. 2.9 «Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України» затвердженого наказом Міністерства фінансів України 02.03.2012 № 309 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 березня 2012 р. за № 419/20732, органи Казначейства не реєструють:

а) зобов'язання у разі:

відсутності у розпорядника бюджетних коштів бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом;

відсутності документів, які підтверджують факт узяття бюджетного зобов'язання; відсутності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми (крім випадків, у яких законодавством не передбачено його затвердження);

невідповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, паспорту бюджетної програми;

неподання або подання неповного пакета підтвердних документів щодо проведення процедур закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до законодавства у сфері державних закупівель;

недотримання розпорядниками бюджетних коштів бюджетних повноважень та обмежень, які вводяться законодавчими та іншими нормативно-правовими актами; недотримання вимог щодо оформлення поданих документів;

б) фінансові зобов'язання у разі:

відсутності відповідного бюджетного зобов'язання, відображеного у бухгалтерському обліку виконання державного та місцевих бюджетів;

відсутності у розпорядника бюджетних коштів фактичних надходжень спеціального фонду; відсутності документів, які підтверджують факт узяття бюджетного фінансового зобов'язання;

недотримання вимог щодо оформлення поданих документів;

невідповідності фінансового зобов'язання відповідному бюджетному зобов'язанню, відображеному в бухгалтерському обліку виконання державного та місцевих бюджетів;

недотримання розпорядниками бюджетних коштів бюджетних повноважень та обмежень, які вводяться законодавчими та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, укладання договору, складання калькуляцій вартості послуг з поховання окремої категорії громадян (що є невід'ємною частиною договору) та оформлення актів на надання вищезазначених послуг одержувачем коштів - КП «Ритуал Сервіс Плюс» не передбачено нормативно-правовими актами України

Використання коштів міського бюджету на організацію поховання одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, осіб, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених, невпізнаних трупів, у разі відсутності родичів здійснювалось на підставі документів, що підтверджували фактичне отримання товарів, робіт, послуг та фактичних витрат, пов'язаних зі здійсненням підприємством поховання окремої категорії громадян (акти наданих транспортних послуг, послуг екскаватора, накладні на отримання товарно-матеріальних цінностей, платіжні доручення на виплату фактично нарахованої заробітної плати, платіжні доручення на перерахування обов'язкових платежів, пов'язаних з виплатою заробітної плати тощо), як це і передбачено «Методичними рекомендаціями щодо переліку підтвердних документів для реєстрації бюджетних зобов'язань, бюджетних фінансових зобов'язань та проведення платежів» затверджених наказом Державної казначейської служби України від 29 квітня 2013 року № 68.

Відповідно до п. 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 до виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

Окрім того, складовими, які мають бути закладені до калькуляції вартості послуг, є, окрім прямих витрат, й загальновиробничі витрати, адміністративні витрати та рентабельність, тобто прибуток.

Представник позивача в судовому засідання зазначив, що послуги з організації поховання одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, осіб, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених, невпізнаних трупів, у разі відсутності родичів, підприємством у 2013 році та 9 місяців 2014 році надавались на безприбутковій основі, а з бюджету відбувалась лише компенсація собівартості.

Щодо необхідності проведення видатків за КЕКВ 2240, суд зазначає, що відповідно до п. 1.5. Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету затвердженої наказом Мінфін від 12.03.2012 № 333:

видатки одержувачів бюджетних коштів здійснюються за такими кодами економічної класифікації видатків бюджету:

поточні видатки: 2281 "Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних (регіональних) програм"; 2282 "Окремі заходи по реалізації державних (регіональних) програм, не віднесені до заходів розвитку"; 2610 "Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)";

капітальні видатки: 3210 "Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)".

Таким чином, суд вважає, що здійснення видатків за КЕКВ 2240 було б грубим порушенням бюджетного законодавства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що п. 3 вимоги вих. №850-15/2834 від 15.12.2014 «Про усунення порушень, виявлених в ході ревізії» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що, в свою чергу веде до протиправності та необхідності скасування п. 2 вимоги вих. № 850-15/2835 від 15.12.2014 про звернення до суду з позовними заявами відносно винних посадових осіб підприємства у разі добровільного невідшкодування 184 441,22 грн., сплачених за цивільно-правовими договорами.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що, як було зазначено представником позивача, та не заперечувалось представником відповідача, роботи за цивільно-правовими договорами були виконані, робітники ритуальних послуг працювали 5 днів на тиждень по 8 годин на день, що також підтверджується копіями актів, долученими до матеріалів справи, а відтак, суд приходить до висновку, що вимога, викладена у вих. № 850-15/2835 від 15.12.2014 року про повернення коштів в розмірі 251 238,29 грн. шляхом стягнення з винних посадових осіб підприємства, є протиправною, адже підприємством був оплачений труд працівників.

Згідно п. п. 2, 3 вимоги вих. № 850-15/2834 від 15.12.2014 відповідач вимагає повернути грошові кошти на реєстраційний рахунок Управління благоустрою та житлової політики виконкому міської ради з подальшим перерахуванням коштів до загального фонду міського бюджету. Проте, суд зазначає, що відповідно до Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006 року № 550 ревізія проводиться шляхом документальної перевірки, що передбачає контроль за установчими, фінансовими, бухгалтерськими (первинними і зведеними) документами, статистичною, фінансовою та бюджетною звітністю, господарськими договорами, розпорядчими та іншими документами об'єкта контролю, пов'язаними з плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності (пункт 16 Порядку).

Згідно п. 2 ч.1 ст.8, ст.9 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», контрольно-ревізійні підрозділи (відділи, групи) у районах, містах і районах у містах проводять у підконтрольних установах ревізії фінансової господарської діяльності, використання і збереження фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильності визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, стану і достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Суд зазначає, що письмова вимога відповідача про усунення виявлених ревізією порушень, як офіційний письмовий документ суб'єкта владних повноважень, який є обов'язковим до виконання - повинна містити в собі чітко визначені конкретні дії для підконтрольної установи - позивача по даній адміністративній справі, якому ця вимога пред'являється, що узгоджується із змістом п.46 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, який затверджено постановою КМУ №550 від 20.04.2006р., оскільки даною нормою передбачено надіслання об'єкту контролю письмової вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства.

Проте зі змісту п. п. 4, 5 вимоги вих. № 850-15/2834 від 15.12.2014 року не вбачається, яка саме норма чинного законодавства порушена позивачем, на підставі якої необхідно повернути підприємством грошові кошти на реєстраційний рахунок Управління благоустрою та житлової політики виконкому міської ради з подальшим перерахуванням коштів до загального фонду міського бюджету.

Згідно із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 15.04.2014 року (справа № 21-63а14), органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому і є обов'язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов.

На підставі наведенного, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, а відтак, суд приходить до висновку, що вимоги від 15.12.2014 року в частині повернення грошових коштів на реєстраційний рахунок Управління благоустрою та житлової політики виконкому міської ради з подальшим перерахуванням коштів до загального фонду міського бюджету винесено відповідачем протиправно, з перевищенням меж наданих діючим законодавством повноважень.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про протиправність вимог Криворізької об'єднаної державної фінансової від 15 грудня 2014 року № 850-15/2834 та № 850-15/2835 та наявність підстав для їх скасування, у зв'язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

З огляду на викладене суд присуджує на користь позивача сплачений судовий збір.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Комунального підприємства «РИТУАЛ СЕРВІС ПЛЮС» до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог від 15 грудня 2014 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Криворізької об'єднаної державної фінансової інспекції «Про усунення порушень, виявлених в ході ревізії» № 850-15/2834 від 15 грудня 2014 року в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Криворізької об'єднаної державної фінансової інспекції «Про пред'явлення позовів» № 850-15/2835 від 15 грудня 2014 року в повному обсязі.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Комунального підприємства «РИТУАЛ СЕРВІС ПЛЮС» витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 10 лютого 2015 року.

Суддя В.В. Кальник