Справа № 826/14505/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

за участю:
позивачаОСОБА_5
представника відповідачаОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов'язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, в якому просив суд: визнати неправомірними дії Головного управління в м. Києві Державної міграційної служби України щодо відмови ОСОБА_5 19.08.2014 року у видачі закордонного паспорту; визнати неправомірними бездіяльність Головного управління в м. Києві Державної міграційної служби України щодо надання письмової відмови на заяву ОСОБА_5 від 12.07.2014 р. щодо видачі йому закордонного паспорту; зобов'язати Головне управління в м. Києві Державної міграційної служби України видати ОСОБА_5 закордонний паспорт.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання з'явився позивач, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача до суду з'явився, проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду - скасуванню в частині з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.09.2013 р. позивач звернувся до Київського міського центру надання адміністративних послуг із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Під час проведення відповідачем перевірки щодо наявності або відсутності підстав, що тимчасово обмежують право громадянина на виїзд за кордон було встановлено наявність порушених стосовно ОСОБА_5 кримінальних справ. Зокрема згідно з даними Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення (ДІАЗ) МВС України, станом на 16.09.2013 р. в 2009 році Святошинським РУГУ МВС України в м. Києві було порушено кримінальну справу № 58-2217 за ознаками злочину, передбаченого ст.ст. 191 ч. 5, 366 ч. 2 Кримінального кодексу України, та рішення по такій кримінальній справі до МВС не надходило. Також, відповідно до наявних матеріалів справи, стосовно позивача 10.08.2012 р. було порушено кримінальну справу № 11008-2-1-2012/025295-с. за ознаками злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 Кримінального кодексу України, та рішення по такій кримінальній справі до МВС також не надходило.

У зв'язку із цим на підставі пункту 3 статті 6 Закону України від 21.04.1994 р. "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" відповідачем у жовтні 2013 року було тимчасово відмовлено позивачу у видачі закордонного паспорта, про що позивача було письмово повідомлено.

12.07.2014 р. позивач повторно звернувся до ГУДМС України в м. Києві з приводу оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, проте відповідачем знову було встановлено, що станом на 15.07.2014 р. рішення по вищезазначених кримінальних справах (№ 58-2217 та № 11008-2-1-2012/025295-с.) до МВС не надходили, у зв'язку із чим позивачу було запропоновано особисто з'ясувати зазначену інформацію в органах внутрішніх справ, на які покладено контроль за обмеженнями у праві виїзду закордон громадян України.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі йому закордонного паспорту, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відмова у видачі закордонного паспорта громадянину України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" - є тимчасовою, та може бути переглянута відповідним органом Міграційної служби України після надання останньому документально підтверджених відомостей про закінчення провадження у кримінальної справі відносно особи, якій тимчасово відмовлено у видачі закордонного паспорта.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" в редакції на час повторного звернення позивача до відповідача із заявою про видачу закордонного паспорта (12.07.2014) заяви громадян України або їх законних представників про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини (далі - паспорт) розглядаються протягом не більше трьох місяців з дня подання документів, а якщо поїздка пов'язана з терміновим лікуванням від'їжджаючого, від'їздом особи, яка супроводжує тяжкохворого, чи смертю родича, який проживає за кордоном, - протягом трьох робочих днів. У разі виїзду на постійне проживання за кордон усиновленої іноземцями дитини - громадянина України для неї оформляється паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Термін його оформлення - до десяти робочих днів.

У разі обґрунтованої відмови у видачі громадянинові України паспорта мотиви такого рішення доводяться до відома заявника у письмовій формі.

Повторне клопотання може бути прийнято до розгляду не раніш як через шість місяців після остаточного вирішення питання про відмову у видачі паспорта. При цьому беруться до уваги матеріали, подані раніше, якщо зазначені в них дані залишилися без зміни.

Згідно з абзацами 1,2 пункту 23 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 р. № 231 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 р. N 380), рішення про відмову у видачі паспорта/проїзного документа приймається за наявності в територіальному органі або підрозділі інформації про існування підстав, зазначених у пункті 22 цих Правил.

Мотиви відмови у видачі громадянинові України паспорта/проїзного документа доводяться до відома заявника в письмовій формі.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем у жовтні 2013 року було тимчасово відмовлено позивачу у видачі закордонного паспорта, про що позивача було письмово повідомлено

12.07.2014 позивач повторно звернувся до ГУДМС України в м. Києві з приводу оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, подавши документи, а 19 серпня 2014 року ОСОБА_5 прийшов до відповідача з метою його отримання, проте йому було усно відмовлено у його наданні у зв'язку із наявними кримінальними провадженнями відносно ОСОБА_5, а також відсутністю відомостей від Святошинського РУ ГУ МВС України про наявність або відсутність застосованих у зв'язку із цим до позивача запобіжних заходів. Зазначені обставини вбачаються зі скарги позивача на ім'я начальника Головного управління ДМС України у м. Києві, яку зареєстровано відповідачем 20.08.2014 за № Б-1370, а також підтверджуються доповідною запискою співробітника відповідача ОСОБА_7 від 19.08.2014.

Отже, відповідач, всупереч вимог п. 23 Правил № 231 не надав позивачеві письмової мотивованої відповіді на заяву ОСОБА_5 від 12.07.2014 р. щодо видачі йому закордонного паспорта, тому, на переконання судової колегії, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління в м. Києві Державної міграційної служби України щодо надання письмової відмови на заяву ОСОБА_5 від 12.07.2014 р., підлягають задоволенню.

20.08.2014 позивач подав скаргу на ім'я начальника Головного управління ДМС України у м. Києві, яку зареєстровано відповідачем 20.08.2014 за № Б-1370, в якій вимагав надати закордонний паспорт або обґрунтовану відмову у відповідності до Закону.

Відповідач, листом від 17.09.2014 №1/Б-1370 повідомив, що остаточне рішення щодо видачі паспорта для виїзду за кордон буде винесено при надходженні інформації зі Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві по відкритих у відношенні позивача кримінальних провадженнях.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" в редакції на час повторного звернення позивача до відповідача із заявою про видачу закордонного паспорта (12.07.2014) громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень.

Аналогічне положення закріплено у підпункті 3 пункту 22 Правил № 231.

Судом вірно встановлено, що у відношенні ОСОБА_5 було порушено дві кримінальні справи № 58-2217 за ознаками злочину, передбаченого ст.ст. 191 ч. 5, 366 ч. 2 Кримінального кодексу України та № 11008-2-1-2012/025295-с. за ознаками злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 Кримінального кодексу України. Враховуючи, що зазначені кримінальні справи порушено до набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України від 13.04.2012, то у відповідності до його Перехідних положень, зазначені кримінальні справи було внесено до ЄДР із призначенням номерів кримінальних проваджень - відповідно № 0003520 та №0000094.

Згідно з наявною у матеріалах справи копією листа прокуратури Святошинського району міста Києва від 05.11.2014 №(1058) 9100 вих. повідомлено про те, що по кримінальному провадженню № 0003520 триває досудове розслідування, а по кримінальному провадженню №0000094 ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

В той же час додатково повідомлено, що заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не застосовувалися.

На думку судової колегії, положення пункту 3 частини 1 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" розширеному тлумаченню не підлягає і виходячи з його змісту обов'язковою передумовою для відмови у видачі закордонного паспорта за п.3 ч. 1 ст. 6 Закону є застосування запобіжного заходу, за умовами якого забороняється виїзд за кордон.

Отже, самі лише обставини щодо наявності відкритих у відношенні позивача кримінальних проваджень, а також щодо повідомлення про підозру не можуть вважатися самостійними і достатніми підставами для відмови у видачі паспорта для виїзду за кордон за відсутності застосування відповідних запобіжних заходів.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління в м. Києві Державної міграційної служби України щодо відмови ОСОБА_5 19.08.2014 року у видачі закордонного паспорту, а також щодо зобов'язання відповідача видати ОСОБА_5 закордонний паспорт.

Як було зазначено вище, в силу положень статті 5 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" заява про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини (далі - паспорт) розглядаються протягом не більше трьох місяців з дня подання документів.

Позивач звернувся до ГУДМС України в м. Києві з приводу оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон 12.07.2014, в той же час, до суду із даним позовом він звернувся 22.09.2014, тобто до закінчення тримісячного строку розгляду його заяви, який встановлено Законом, при цьому письмового повідомлення про тимчасову відмову у видачі закордонного паспорта, як це мало місце при попередньому зверненні з цього ж приводу (а.с. 24), йому надано не було, тому вимоги у частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_5 19.08.2014 року у видачі закордонного паспорту задоволенню не підлягають.

Крім того, стосовно вимоги про зобов'язання відповідача надати позивачеві закордонний паспорт, то суд не може підміняти державний орган та давати вказівки, які б свідчили про вирішення судом питань, які належать до виключної компетенції суб'єкта владних повноважень, вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому також задоволенню не підлягає.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів вважає законним і обґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог позивача в частині визнання протиправними дій Головного управління в м. Києві Державної міграційної служби України щодо відмови ОСОБА_5 19.08.2014 року у видачі закордонного паспорту, а також щодо зобов'язання відповідача видати ОСОБА_5 закордонний паспорт.

Разом з тим, на думку апеляційного суду обґрунтованими є вимоги позивача щодо визнання неправомірною бездіяльності Головного управління в м. Києві Державної міграційної служби України щодо надання письмової відмови на заяву ОСОБА_5 від 12.07.2014 р. щодо видачі йому закордонного паспорту.

За змістом статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є:1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки в частині судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а в частині - із помилковим застосуванням норм матеріального права, то колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов'язати вчинити певні дії - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року - скасувати в частині відмови у визнанні неправомірними бездіяльності Головного управління в м. Києві Державної міграційної служби України щодо надання письмової відмови на заяву ОСОБА_5 від 12.07.2014 р. щодо видачі йому закордонного паспорту.

В цій частині задовольнити позовні вимоги ОСОБА_5.

Визнати неправомірною бездіяльність Головного управління в м. Києві Державної міграційної служби України щодо надання письмової відмови на заяву ОСОБА_5 від 12.07.2014 р. щодо видачі йому закордонного паспорту.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б Парінов

О.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 9 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.