Справа № 804/20793/14
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання - Решетнік А.М.
представника позивача - Кащенко С.А.
представника відповідача - Задорожної А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авіста і К» до Дніпропетровської митниці ДФС при визнання протиправними та скасування рішень , -
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авіста і К» до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому позивач просить:
визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 110/100000/2014/200101/1 від 10.07.2014 року, прийняте м/п «Дніпропетровськ - Лівобережний» Дніпропетровської митниці Міндоходів у України стосовно ТОВ «Авіста і К»;
стягнути з Державного бюджету України в особі суб'єкта владних повноважень - Дніпропетровська митниця Міндоходів України (відповідач) на користь ТОВ «Авіста і К» витрати по сплаті судового збору.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та навів їх обґрунтування аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та зазначила, що позивачу було видано картку відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України та прийнято рішення про коригування митної вартості відповідно до вимог чинного законодавства. Таким чином, рішення митниці є правомірними, а вимоги позивача безпідставними.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази у справі, встановив.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіста і К» зареєстроване як юридична особа 12.09.2005 року.
01.04.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авіста і К» (покупець) та компанією KOTRIS LTD (Великобританія) (Продавець) укладено Контракт купівлі-продажу № КА-41, згідно до якого визначено, що продавець зобов'язується поставити товар у відповідності до специфікацій, які є невід'ємною частиною цього контракту, на умовах, зазначених у специфікаціях, згідно ІНКОТЕРМС-2000, а покупець прийняти та оплатити товар. Пунктом 3.2 зазначеного Контракту визначено складові ціни товару, яка включає: вартість товару, упакування, маркування, навантаження, експортної ліцензії, митні тарифи, вартість доставки товару на місце, страхування, а також будь-які інші грошові збори, що стягуються з продавця у зв'язку з виконанням даного контракту.
З метою розмитнення вказаного товару позивачем подано до митного органу, шляхом електронного декларування митну декларацію № 110100000/2014/217765 від 09.07.2014 року з визначенням вартості за придбаний товар за ціною контракту з використанням основного методу визначення митної вартості (за ціною договору).
Відповідно до повідомлення митниці від 09.07.2014 року декларанту митним органом при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження митної вартості, було виявлено наступне: в декларації країни експорту вказана ціна товару 715 дол. США, що не відповідає вартості жодної позиції в інвойсі; не надано документи на передоплату товару відповідно до умов контракту. Тобто документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності.
Враховуючи викладене, митний орган запропонував позивачу надати додатково: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про вартісні/якісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом).
10.07.2014 року позивач за вихідними № 1007 повідомив про бажання надати необхідні для митного оформлення документи, зазначив інформацію щодо передоплати за товар та розбіжностей між вартістю товару, визначеного виробником та третьою особою, яка здійснює постачання даного товару, також повідомив про неможливість надання додаткових документів.
Рішення прийнято з підстав, зазначених у повідомленнях від митниці декларанту при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження митної вартості та ґрунтується на раніше визнаній митній вартості, заявлені в МД № 805130000/2014/4746 від 30.04.2014 року - 0,94 дол. США/кг., та в МД № 702020001/2014/4020 від 06.05.2014 року - 0,76 дол. США/кг. Тобто митну вартість товар, що імпортується, кориговано до рівня митної вартості ідентичного товару із застосуванням резервного методу 2) д визначення митної вартості.

10.07.2014 року відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110100000/2014/00215..

Вирішуючи правомірність прийняття митним органом оскаржуваних рішень, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 49 Митного кодексу України, визначено, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості визначається ст. 53 МКУ.

Зокрема ч. 2 вказаної статті передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому частиною 5 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, в тому числі, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Здійснивши аналіз наданих суду документів та з пояснень представників сторін, судом з'ясовано, що дійсно в наданих митному органу документах містяться наступні розбіжності:

- у морському коносаменті та митній декларації країни відправлення зазначено інший морський транспортний засіб ( APL SENTOSA-001W18), ніж той, що прибув в порт призначення згідно екологічної декларації (MOZART, Liberia). Зазначене дає обґрунтовані підстави вважати, що наявний ще один морський коносамент, подання якого як транспортного документу відправлення є обов'язковим (ст. 335 МКУ);

- наявність різних коносаментів та різних морських транспортних засобів свідчить про проведення відповідних навантажувально-розвантажувальних операцій. У документах митного оформлення відсутні відомості щодо витрат на навантажувально-розвантажувальні операції по перевантаженню товару;

- страховий поліс № від 28.04.2014 року не містить відомостей про його вартість, декларантом не надано документа, який підтверджує вартість страхування;

- декларантом при поданні митної декларації не було надано перекладу документів.

Отже, у митного органу були підстави для витребування у позивача додаткових документів.

Також судом з'ясовано, що на повідомлення митного органу позивачем не були надано запитувані документи.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 1 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3, 4 ст. 57 Митного кодексу України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

За результатами контролю співставлення відповідно до ст. 337 МКУ митним органом встановлено, що рівень заявленої декларантом митної вартості товарів є нижчим за рівень митної вартості товарів, найбільш близьких за своїми характеристиками) за вже оформленими митними деклараціями, що визнані митними органами МД № 805130000/2014/4746 від 30.04.2014 року та МД № 702020001/2014/4020 від 06.05.2014 року.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, при визначенні митної вартості товару, що імпортується позивачем, неможливо було застосувати методи 2а), 2б), так як у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, враховуючи положення ст. 59, 60, 61 Митного кодексу України. Методи на основі віднімання 2в) та додавання 2г) вартості (ст. 62, 63 МКУ) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.

У зв'язку з тим, що заявлений декларантом рівень митної вартості менший рівня на товари, митне оформлення яких здійснено та інформація про які була наявна в митниці, та декларантом не було надано вичерпний пакет документів для підтвердження заявленої митної вартості, митним органом було прийняте рішення про коригування заявленої митної вартості товару № 110100000/2014/200101/1 від 10.07.2014 року, яким скориговано митну вартість товару: сталь тонколистова оцинкована методом гарячого занурення в рулонах, стандарт EN10346, сталь DX51D (рулони товщини та ширини 0,30 мм. х 1000 мм., 0,35 мм. х 1000 мм., 0,36 мм. х 1000 мм., 0,40 мм. х 1000 мм., 0,45 х 1250мм.) до рівня 0,76 дол. США/кг. з 256 394, 850 дол. США. до 266 665,00 дол. США. та сталь тонколистова оцинкована методом гарячого занурення з полімерним покриттям в рулонах, стандарт EN10169, сталь DX51D (рулони товщини та ширини 0,40 мм. х 1250 мм. різних кольорів та 0,45 мм. х 1250 мм. різних кольорів) до рівня 0,94 дол. США/кг. з 274 507,20 дол. США. до 292419,90 дол. США., відповідно до якого митну вартість скориговано до 1,24 доларів США/кг на підставі наявних відомостей із застосуванням резервного методу.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю обґрунтованих та законних підстав для застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів відповідачем правомірно було скориговано заявлену декларантом митну вартість товарів із застосуванням резервного методу, що виключає підстави для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № 110100000/2014/200101/1 від 10.07.2014 року.

За таких умов суд вважає, що у митного органу були всі підстави ставити під сумнів заявлену митну вартість товару, а тому приймаючи рішення про відмову у митному оформленні товарів та рішення про коригування митної вартості товарів Дніпропетровська митниця діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Приймаючи до уваги викладене суд вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Авіста і К» до Дніпропетровської митниці ДФС при визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст постанови у повному обсязі виготовлений 03.02.2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 03.02.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.В. Горбалінський В.В. Горбалінський А.О. Кошля