Справа № 804/5204/14
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2015 рокусправа № 804/5204/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року у справі № 804/5204/14 за адміністративним позовом Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до ОСОБА_1, треті особи: Територіальна державна інспекція з питань праці у Дніпропетровській області, Управління державної служби Головного управління державної служби України в Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2014 року Головне управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулось (далі - позивач) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1, треті особи Управління державної служби Головного управління державної служби у Дніпропетровській області, Територіальна державна інспекція з питань праці у Дніпропетровській області, в якому просить: зобов'язати відповідача ОСОБА_1 припинити зловживання правом на отримання та використання соціальної відпустки по догляду за дитиною, її внуком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що за медичним висновком від 08.09.2011 року №221 нібито потребує індивідуального домашнього догляду матері "з 11.10.2011 по 11.04.2012 року"; зобов'язати відповідача утримуватись від дій, що порушують права та законні інтереси ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області та погодитись з усуненням усіх наслідків встановлених судом порушень відповідно до закону.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року в задоволенні адміністративного позову Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до ОСОБА_1, треті особи Управління державної служби Головного управління державної служби України в Дніпропетровській області, Територіальна державна інспекція з питань праці у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з вищевказаною постановою позивач подав апеляційну скаргу, мотивуючи тим, що постанову суду першої інстанції винесено при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи. Є очевидна невідповідність висновків суду обставинам справи та грубе порушення норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2014 року та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі

Дослідивши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно наказу №234-в від 12.10.2011 року, ОСОБА_1 надано відпустку для догляду за дитиною з 12.10.2011 року по 11.04.2012 року включно, на підставі п.2, 3 ст.18, ст.25 Закону України "Про відпустки", заяви ОСОБА_1 та медичного висновку ЛКК КЗ "Дитяча міська клінічна лікарня №2" від 08.09.2011 року №221.

Згідно листа про надання інформації від 08.04.2014 року №12/1074 Управління освіти та науки Дніпропетровської міської ради повідомило, що відповідно до інформації Комунального закладу освіти "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №326" Дніпропетровської міської ради дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відвідує ДНЗ з 12.09.2011 року по теперішній час.

При цьому, судовим розглядом справи встановлено, що відповідач перебувала у такій відпустці до 11 квітня 2012 року включно, підстави для надання відпустки є не спростованими, медичний висновок ЛКК КЗ "Дитяча міська клінічна лікарня №2" від 08.09.11 року №221 чинним, а відповідач наказом №47-0 від 31.01.2012 року - звільнена.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивачу, суд першої інстанції прийшов до висновку, що чинним законодавством України, право на відпустку для догляду за дитиною є гарантованим та не ставиться у залежність від відвідування дитиною дитячого закладу, а тому це не є підставою для задоволення позовних вимог.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 2 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 № 504/96-ВР визначено, що право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.

Частиною третьою статті 25 Закону України "Про відпустки" встановлено, що відпустка без збереження заробітної плати за бажанням працівника надається в обов'язковому порядку матері або іншим особам, зазначеним у частині третій статті 18 та частині першій статті 19 цього Закону, в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку, а в разі якщо дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), - не більш як до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку.

Як закріплює стаття 18 цього ж Закону після закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Підприємство за рахунок власних коштів може надавати жінкам частково оплачувану відпустку та відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною більшої тривалості. Ця відпустка може бути використана повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною, або особою, яка усиновила чи взяла під опіку дитину та одним із прийомних батьків.

За приписами частини шостої статті 179 Кодексу законів про працю України у разі, якщо дитина потребує домашнього догляду, жінці в обов'язковому порядку надається відпустка без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку. Як передбачає частина сьома цієї ж статті відпустки для догляду за дитиною, передбачені частинами третьою, четвертою та шостою цієї статті, можуть бути використані повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною.

Колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача, як бабусі дитини, виникло право на отримання відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до терміну, визначеному у медичній довідці.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 06.05.2014 року у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки передбаченні ст. 212 КАС України

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: Л.М. Нагорна