Справа № 361/8292/14-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/8292/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Телепенько А.Д. Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Шостака О.О.,

суддів: Мамчура Я.С., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксування технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС України,апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Бровари Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від « 10» листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Бровари та Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Бровари та Броварському районі Київської області у якому просив визнати протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2014 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду від 10.11.2014 року та прийняте нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Бровари та Броварському районі Київської області - залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2014 року - без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як було встановлено судом першої інстанції у вересні 2014 року позивачу стало відомо, що органи ПФУ при визначені складових заробітної плати, з яких обраховувалася її пенсія не брали до уваги індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди за безперервний стаж державної служби, яка була виплачена їй у липні 2011 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року «Про затвердження Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків».

16 вересня 2014 року звернулася до Управління ПФУ із заявою про перерахунок її пенсії та стягнення недоотриманої пенсії з врахуванням виплаченої їй у період, який брався для обрахунку, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди за безперервний стаж державної служби.

Проте, листом № 320/П-01 від 19 вересня 2014 року відповідач відмовив їй в перерахунку, посилаючись на те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація та грошова винагорода не враховуються при обчисленні пенсії державного службовця.

Не погоджуючись із вищевикладеними обставинами, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Броварський міськрайонний суд Київської області прийшов до висновку про необхідність задовольнити позов.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Позивач ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні ПФУ та з 13 червня 2013 року одержує пенсію по інвалідності 2-ої групи державного службовця в розмірі 80% від заробітної плати, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1, серії НОМЕР_2, виданого 22 травня 2012 року Пенсійним фондом України.

На час набуття права на пенсію перебувала на службі в Фінансовому управлінні Броварської міської ради Київської області.

Відповідно до довідки МСЕК серія КИО-1 №0380257 ІІ група інвалідності позивачу ОСОБА_2 встановлена з 01 лютого 2011 року, довічно.

10 червня 2013 року позивач звільнилася з роботи у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності, що підтверджується записом за № 28 від 10 червня 2013 року у трудовій книжці.

16 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Управління ПФУ із заявою про проведення перерахунку пенсії з врахуванням виплаченої їй у період, який брався для обрахунку пенсії, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди за безперервний стаж державної служби.

Із доданих до вказаної заяви довідок про заробітну плату від 12 червня 2013 року № 3-18/372 за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008 року за № 19-11 та від 12 червня 2013 року № 3-18/371 за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1, а також довідок про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», від 16 вересня 2014 року № 03-18/377, від 16 вересня 2014 року № 03-18/378, виданих Фінансовим управлінням Броварської міської ради, вбачається, що позивачу за період з 01 червня 2011 року по 31 травня 2013 року було виплачено: 10648 грн. 10 коп. матеріальної допомоги на оздоровлення, 10771 грн. 97 коп. матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати в сумі 630 грн. 51 коп., 10477 грн. 36 коп. грошової винагороди за безперервний стаж державної служби, а також те, що на всі виплати, включені у довідки, нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Листом від 19 вересня 2014 року за вих. № 320/П-01 відповідач відмовив ОСОБА_2 у перерахунку пенсії, оскільки підстав для перерахунку пенсії не вбачається. Також у листі вказано, що згідно із ст. 33 Закону України «Про державну службу» матеріальна допомога та індексація заробітної плати не є надбавками, тому вони для обчислення розміру пенсії не включаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошова винагорода за безперервний стаж державної служби входить до системи оплати праці державного службовця.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно із ч. ч. 2, 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески нараховуються на суму фактичних витрат на оплату праці, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У ч. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Зі змісту наведеного вбачається, що отримувані за страхованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно із ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У ч. 6 ст. 37 цього ж Закону передбачено, що пенсія по інвалідності державним службовцям призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, визнаним інвалідами І та ІІ групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І та ІІ групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Чинними умовами оплати праці державних службовців, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», передбачено, що працівникам протягом року можуть надаватися дві допомоги: матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, розмір кожної з яких не повинен перевищувати середньомісячної заробітної плати працівника.

Виходячи з викладеного, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення входять до структури заробітної плати державного службовця.

Що стосується включення в складові заробітної плати для обрахунку пенсії індексації заробітної плати, то у статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, а згідно статті 4 цього Закону індексація грошових доходів населення провадиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101%. Заробітна плата не відноситься до категорії виплат разового характеру, а тому індексація заробітної плати на підставі вищезазначених норм має включатися в складові заробітної плати при обчисленні пенсії.

Судом встановлено, що у липні 2011року ОСОБА_2 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 24 лютого 2003 року «Про затвердження Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків » було виплачено грошову винагороду за безперервний стаж державної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу», у редакції, яка була чинною на час призначення позивачу ОСОБА_2 пенсії по інвалідності 2-ої групи як державному службовцю, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої ним у постанові від 03 червня 2014 року у справі № 21-134а14, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно із ч 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 16 вересня 2014 року звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а 19 вересня 2014 року Управлінням ПФУ їй було відмовлено у перерахунку пенсії.

Отримавши цю відмову позивач, з метою захисту свого порушеного права 15 жовтня 2014 року звернулась до суду з цим адміністративним позовом до Управління ПФУ про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця, тому вказані посилання відповідача про те, що ОСОБА_2 пропустила строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст. 99 КАС України, є безпідставними. Окрім того, суд вважає за можливе, задовольнити позовні вимоги щодо проведення перерахунку пенсії позивачу, починаючи з 15 квітня 2014 року.

Крім цього, судом встановлено, що при призначенні ОСОБА_2 пенсії по інвалідності 2-ої групи як державному службовцю у червні 2013 року остання подавала до Управління ПФУ довідки про складові заробітної плати за формами, затвердженими Постановами правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008року № 19-11 та від 14 лютого 2011року № 5-1, але відповідач всупереч вимогам закону не включив до заробітної плати, з якої обраховувалася пенсія, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на соціально-побутові потреби, індексацію заробітної плати та грошову винагороду за безперервний стаж державної служби.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову. Дії Управління ПФУ щодо відмови позивачу в перерахунку розміру пенсії державного службовця є протиправними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону. Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо перерахунку та виплати пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати та грошову винагороду за безперервний стаж державної служби підлягають задоволенню в межах строку звернення до адміністративного суду, починаючи з 15 квітня 2014 року.

Твердження відповідача на те, що заява ОСОБА_2 до Управління ПФУ про перерахунок пенсії не відповідає встановленій формі, є безпідставними та не обґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Бровари Київської області - залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від « 10» листопада 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволені апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду Управління Пенсійного фонду України у м. Бровари Київської області - відмовити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від « 10» листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС України та може бути оскаржена в двадцятиденний термін шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Шостак

Судді І.Л. Желтобрюх

Я.С. Мамчур

.

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Мамчур Я.С