Справа № 809/2949/14
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2015 р. Справа № 809/2949/14

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Шумей М.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінвестгазбуд" до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про скасування рішення № 59 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені від 03.07.2014 р.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінвестгазбуд" звернулося з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про скасування рішення № 59 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені від 03.07.2014 р..

Позовні вимоги мотивовано тим, що оспорюване рішення прийняте в порушення вимог пенсійного законодавства, та ч.1 ст.58 Конституції України, а саме на підставі актів які не мають зворотної дії в часі.

Представник позивача в попередніх судових засіданнях позов підтримав, з підстав наведених в позовній заяві, просив задовольнити повністю, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в попередніх судових засіданнях проти позову заперечив, з підстав наведених у запереченні на адміністративний позов, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні та подані докази, вислухавши представників сторін, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних мотивів.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінвестгазбуд" зареєстроване в Виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради 27.03.2006 року та взяте на облік, як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в управлінні Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 липня 2014 року начальником Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську на підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" було прийнято рішення № 59 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, яким до ТзОВ "Укрінвестгазбуд" застосовано штраф у розмірі 181,40 грн. та нараховано пеню у розмірі 2 490,24 грн. за період з 20.01.2011 року до 23.06.2014 року.

Відповідно до ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" частину дев'яту статті 106 виключено на підставі Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Згідно ч.1 ст.58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно абзацу 3, 4 ч.3 Рішення Конституційного Суду № 1-рп/99 від 09.02.99, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб.

Також відповідно до абзацу 2 ч.2 мотивувальної частини Рішенні Конституційного Суду № 1-рп/99 від 09.02.99 за загальновизнаним принципом закріпленим у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Оскільки, згідно матеріалів справи, фактична сплата єдиного податку за період у 2010 році позивачем проведена після 1 січня 2011 року, а згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" цей Закон набирає чинності з 1 січня 2011 року, то ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не може застосовуватись в даному випадку.

Отже, органи пенсійного фонду з 01.01.2011 року не вправі за порушення, вчинені до 01.01.2011 року, нараховувати штрафи та пені, визначені ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки передбачені відповідними нормами склади правопорушень та санкції втратили чинність, і їх застосування з 01.01.2011 року суперечить статті 58 Конституції України незважаючи на зміст пункту 7 Перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Зазначене вище також підтверджується судовою практикою, зокрема постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2012 року у справі № 2а-1870/7692/11.

Відповідно до абзацу 9 п.4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» за результатами господарської діяльності за звітний (податковий) період (квартал) суб'єкти малого підприємництва - юридичні особи подають до органу державної податкової служби до 20 числа місяця, що наступає за звітним (податковим) періодом, розрахунки про сплату єдиного податку, акцизного збору і, в разі обрання ними єдиного податку за ставкою 6 відсотків, розрахунок про сплату податку на додану вартість, а також платіжні доручення на сплату єдиного податку за звітний період з позначкою банку про зарахування коштів.

Так, підрозділом 8 Розділу XX Податкового кодексу України дія Указу Президента України від 3 липня 1998 року N 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (в редакції Указу від 28.06.99 р. N 746/99) (далі - Указ) була продовжена до внесення змін до розділу XIV Податкового кодексу України в частині оподаткування суб'єктів малого підприємництва.

Статтею 10 розділу I Податкового кодексу єдиний податок віднесено до місцевих податків, тому у подальшому розподіл єдиного податку, сплаченого до бюджету юридичними особами, між Державним та місцевими бюджетами не здійснюватиметься, а перераховуватиметься до місцевих бюджетів.

Підрозділом 8 глави XX ПКУ також встановлено, що єдиний податок сплачується на рахунок відповідного бюджету в розмірі частиниєдиного податку, що підлягає перерахуванню до бюджетів відповідно до норм Указу (крім єдиного податку, який сплачується у січні 2011 року за останній звітний (податковий) період 2010 року). При цьому розподіл коштів єдиного податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або до Пенсійного фонду України Державним казначейством України не здійснюється;

Водночас, пунктом 4 Підрозділу 8 Розділу XX Податкового кодексу України передбачено, що зарахування до бюджетів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування (у тому числі пенсійного страхування) єдиного податку, який сплачується у січні 2011 року за останній звітний (податковий) період 2010 року, здійснюється у порядку та на умовах, які діяли до 1 січня 2011 року.

Враховуючи наведене, суми єдиного податку, задекларовані в Розрахунку за IV квартал 2010 року, сплачуються не пізніше 20 січня 2011 року у повному обсязі на окремий рахунок відділень Державного казначейства України. Відділення Державного казначейства України,відповідно до вказаної норми Податкового кодексу України зобов'язані здійснити розподіл отриманих коштів на умовах діючого Указу.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 січня 2015 року витребувано від Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області, інформацію щодо факту сплати єдиного податку за грудень 2010 року, наявності чи відсутності заборгованості по такому податку за ТзОВ «Укрінвестгазбуд».

Згідно наданої ДПІ у м.Івано-Франківську інформації за вх.№ 999 від 02.02.2015 р. ТзОВ «Укрінвестгазбуд» перебувало на спрощеній системі оподаткування. Відповідно нормам Указу № 727/98 ТзОВ «Укрінвестгазбуд» 19.01.2010 подало до ДПІ у м.Івано-Франківську Розрахунок сплати єдиного податку за IV кв. 2010 року № 188332, згідно з яким за IV кв. 2010 року підприємством задекларовано до сплати та сплачено до бюджету суму 4 008,0 грн., з яких у грудні 2010 року сплачено 1 830,0 грн.. На момент надання відповіді борг по єдиному податку ТзОВ «Укрінвестгазбуд» складає 0,01 грн..

Крім того надані відповідачем дані щодо сплати внесків не відповідають наданим позивачем розрахункам та свідчать про не зарахування (зниження) до органів ПФУ певних сум коштів, з незалежних від позивача обставин.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати рішення № 59 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органами Пенсійного фонду від 03.07.2014 року прийняте управлінням Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ Шумей М.В.