Справа № 374/415/14-а
Суддя: Козіна С. М.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий суддя в суді І інстанції
Справа № 374/415/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2014 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Козіної С.М.,

при секретарі Коверзі Г.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Ржищів в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ДПС ВДАІ Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

06.11.2014 року до Ржищівського міського суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до ДПС ВДАІ Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якій позивач просить скасувати постанову серії АА1 № 158096 від 26.05.2012 року, провадження по справі закрити, застосувавши ст. 22 КУпАП.

Викладаючи обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає, що 26.05.2012 року він керував автомобілем "ГАЗ 24", державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в м.Київ.

По вул. Заболотного його було зупинено інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ Голосіївського РУ м.Києва, яким було роз'яснено, що ним було порушено правила дорожнього руху, а саме - перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більш як на 20 км/год, рухався зі швидкістю 87 км/год. Швидкість вимірювалась приладом "Візир".

26.05.2012 року вищезазначеним інспектором відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення про порушення п. 12.4 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 122 КупАП.

Після чого інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ Голосіївського РУ м.Києва було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АА1 № 158096 від 26.05.2012 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Ні копію протоколу, ні копію постанови позивачу не було видано, а на його запитання інспектор пояснив, що дані копії надійдуть йому поштою.

Позивач вважає, що постанова серії АА1 № 158096 від 26.05.2012 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, є протиправною, такою, що не відповідає дійсності та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач рухався в м. Київ по вул. Заболотного зі швидкістю близько 80 км/год.

Згідно п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю 60 км./год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, водій несе адміністративну відповідальність, передбачену цією статтею у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Вимірювання швидкості автомобіля здійснювалось за допомогою вимірювача швидкості "Візир".

В порушення вимог Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС інспектором не було надано доказів на підтвердження того, що прилад "Візир" сертифікований або що він не підлягає сертифікації, що даний прилад пройшов метрологічну повірку, а також щодо характеристик похибок або невизначеності вимірювань даного приладу.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з поважних причин, про що надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив проводити слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не прибув, а згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, то відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

26.05.2012 року інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ Голосіївського РУ м.Києва було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, серії АА1 № 158096 від 26.05.2012 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Згідно п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю 60 км./год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, водій несе адміністративну відповідальність, передбачену цією статтею у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспртних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Судом було встановлено, що вимірювання швидкості автомобіля позивача здійснювалось за допомогою вимірювача швидкості "Візир".

Згідно з п. 19.2 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні у разі якщо вони підлягають сертифікації відповідно до чинного законодавства та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув.

А відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону "Про метрологію і метрологічну діяльність" результати вимірювань можуть бути використані за умови, якщо відомі відповідні характеристики похибок або невизначеності вимірювань.

Відповідачем не було надано доказів на підтвердження того, що прилад "Візир" сертифікований або, що він не підлягає сертифікації, що даний прилад пройшов метрологічну повірку, а також щодо характеристик похибок або невизначеності вимірювань даного приладу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачем у позовній заяві обґрунтовано позовні вимоги з посиланням на докази, у спосіб та у порядку, визначеному законом щодо незаконності постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не доведено у порядку та у спосіб, передбачений законом, що позивачем по справі ОСОБА_2 було вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а при винесенні постанови не були виконані вимоги ст.ст. 252, 258, 280 КУпАП.

З врахуванням наведених обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що у діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що постанова щодо ОСОБА_2 винесена на припущеннях та не ґрунтується на зібраних у справі доказах, а тому рішення про притягнення до адміністративної відповідальності є таким, що прийняте у спосіб, не передбачений Конституцією та законами України, упереджено, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є неправомірним та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку що позов є обгрунтований та доведений у зв'язку з чим підлягає задоволенню, оскільки у порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України відповідач доказів, які б спростовували доводи позивача, у підтвердження правомірності своїх дій, суду не надав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 61 Конституції України, ст.ст. 6, 9, 7, 71, 158-163, 167,185,186 КАС України, ст. 7, ст. 22, ч. 1 ст. 122 ст. 251, 252. 258, 280, 283, 288 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ДПС ВДАІ Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову серії АА1 № 158096 від 26.05.2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., - скасувати, провадження по справі закрити.

Від сплати державного мита сторони звільнити.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: