Справа № 2а-323/10/1770
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Махаринець Д.Є.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"03" лютого 2015 р. Справа № 2а-323/10/1770

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "20" листопада 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції, в якому з урахуванням зміни та уточнення позовних вимог, просила виключити з п.1.4 (ч.2) акту перевірки від 29.12.2009 відомості як такі, що не відповідають дійсності; визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.01.2010 №000281174/0 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1349,00грн. (867,00грн. - за основним платежем, 482,00грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями) та від 15.01.2010 №/0 про визначення податкового зобов'язання зі збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства в сумі 179,00грн. (99,00грн. - за основним платежем, 170,00грн.- за штрафними (фінансовими) санкціями).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при анулюванні реєстрації СПД ФО ОСОБА_3 платником податку на додану вартість залишки товару на суму 5204,33 грн., які перебували на обліку позивача станом на 16.01.2009, були реалізовані з відповідним нарахуванням та сплатою податку на додану вартість у визначених законом розмірах. Тож позивач вважає, що винесене податкове повідомлення-рішення є задвоєнням податку на додану вартість. Донарахування збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства є протиправним, оскільки позивачем у звіті було допущено механічну помилку, а саме: разом і з пивом (яке обкладається збором на розвиток виноградарства) було пораховано і воду, оскільки ці товари виписані за одною накладною.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 20.11.2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції від 15.01.2010 №000281174/0 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1349,00 грн. (867,00 грн. - за основним платежем, 482,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтовано тим, що під час проведення документальної планової перевірки виявлено порушення СПД ФО ОСОБА_3 п.9.8 ст.9 Закону №168/97-ВР, а саме: станом на 16.01.2009 (день анулювання реєстрації платника ПДВ) не відображено в деклараціях з податку на додану вартість залишків товарних запасів і основних фондів, які були включені до податкового кредиту на підставі податкових накладних упродовж вересня - грудня 2008 року на загальну суму 5204,32грн.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися. Про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційна скарга подана лише Дубенською ОДПІ, колегія суддів переглядає постанову Рівненського окружного адміністративного суду в частині її оскарження.

Суд встановив, що Дубенською ОДПІ було проведено документальну планову перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 за період з 01.10.2006 по 30.09.2009, за результатами якої складено акт від 29.12.2009 №238/17-38/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення:

- пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7, п.9.8 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 №168/97-ВР (із змінами і доповненнями) - встановлено заниження податкового зобов'язання в сього в сумі 924,00грн. (у тому числі: за вересень 2008 року - 97,00грн., за січень 2009 року - в сумі 867,00грн.) та завищення податкового зобов'язання за жовтень 2008 року в сумі 97,00грн.;

- ст.1, ст.2 Закону України «Про збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства» від 09.04.1999 №587-XIY, в результаті чого донараховано збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства в сумі 9,00грн. за червень 2009 року.

15.01.2010 року Дубенською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від №000281174/0 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1349,00грн. (867,00грн. - за основним платежем, 482,00грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями) та від 15.01.2010 №/0 про визначення податкового зобов'язання зі збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства в сумі 179,00грн. (99,00грн. - за основним платежем, 170,00грн.- за штрафними (фінансовими) санкціями).

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 15.01.2010 №000281174/0 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість стали висновки податкового органу про те, що СПД ФО ОСОБА_3 станом на 16.01.2009 (день анулювання реєстрації платника ПДВ), в порушення вимог п.9.8 ст.9 Закону 168/97-ВР не відображено в деклараціях з податку на додану вартість залишків товарних запасів і основних фондів, які були включені до податкового кредиту на підставі податкових накладних упродовж вересня - грудня 2008 року на загальну суму 5204,32грн.

Суд встановив, що СПД ФО ОСОБА_3 видано свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 27.06.2008 НОМЕР_2 відповідно до реєстраційної заяви платника від 25.06.2008 №5601. Індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість - НОМЕР_1.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 20.12.2008 №1118 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2000р. №507» і відповідно до поданої заяви від 15.01.2009 №265/К реєстрацію СПД ФО ОСОБА_3 платником податку на додану вартість анульовано 16.01.2009.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 28.01.2009 №45 «Про скасування постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2008р. N1118» і відповідно до поданої заяви від 06.02.2009 №1097/К СПД ФО ОСОБА_3 було видано свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 10.02.2009 №100195638. Індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість - НОМЕР_1.

Відповідно до абз.19 п.9.8 ст.9 Закону N168/97-ВР, платник податку, в обліку якого на день анулювання реєстрації знаходяться товарні залишки або основні фонди, стосовно яких був нарахований податковий кредит у минулих або поточному податкових періодах, зобов'язаний визнати умовний продаж таких товарів за звичайними цінами та відповідно збільшити суму своїх податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого відбувається таке анулювання.

Згідно з абз.18 п.9.8 ст.9 Закону N168/97-ВР при анулюванні реєстрації останнім податковим періодом вважається період, який розпочинається від дня, наступного за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем такого анулювання.

У акті перевірки від 29.12.2009 №238/17-38/НОМЕР_1 зроблено висновок про невизнання позивачем умовного продажу товарних залишків, придбаних за податковими накладними упродовж вересня 2008 року - грудня 2008 року, проте жодним чином не досліджено факти реалізації цих товарів, зокрема, і у період з 1 по 16 січня 2009 року. Крім того, будь-яких інших відомостей (щодо відповідних податкових накладних, інших документів первинного бухгалтерського обліку, що фіксують факт придбання товару та наступного продажу, книги обліку доходів і витрат) у акті перевірки не зафіксовано.

З долучених позивачем до матеріалів справи видаткових та податкових накладних, податкових декларацій з податку на додану вартість за січень та за лютий 2009 року вбачається реалізація перехованих у акті перевірки як залишок товарів та сплата з таких операцій з продажу податку на додану вартість.

Отже, відповідачем не досліджено наявність залишку товарів на момент анулювання реєстрації платником податку на додану вартість. Також відповідачем не встановлено чи включалися суми податку на додану вартість до податкового кредиту при придбанні вказаних товарів та основних фондів.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що висновки, викладені в акті перевірки є безпідставними, а податкове повідомлення-рішення від 15.01.2010 №000281174/0 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "20" листопада 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Дубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області вул.Грушевського,134, м.Дубно, Рівненська область, 35600

- ,