Справа № 816/2153/14
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

19 січня 2015 року м. Київ В/800/109/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач),

Амєліна С.Є.,

Головчук С.В.,

Заїки М.М.,

Кочана В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 у справі за позовом ОСОБА_6 до Полтавського обласного центру зайнятості, третя особа - Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 звернулась до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України із заявою про перегляд ухвали судді Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2014 року у справі за її позовом до Полтавського обласного центру зайнятості, третя особа - Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2014 року відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 25 червня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року у вказаній справі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Вищого адміністративного суду України, ОСОБА_6 звернулась із заявою про його перегляд Верховним Судом України, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Зокрема, заявник посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 17 грудня 2014 року №К/800/55615/14 як на підставу для перегляду ухвали судді Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2014 року.

Згідно зі статтею 235 Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2014 року, про перегляд якої ставиться питання, та ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 грудня 2014 року (№К/800/55615/14) можна дійти висновку, що ці судові рішення ухвалені за результатами вирішення подібних правовідносин.

Разом з тим, як вбачається зі змісту заяви та приєднаних до неї додатків, обставини справи, яка розглядається, відмінні від тих, на які посилається заявник в обґрунтування наявності підстав для перегляду справи, що не дає можливості дійти висновку щодо неоднаковості застосування судом касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права.

Так, згідно рішення, про перегляд якого просить ОСОБА_6, останній, як перебуваючій у відпустці по догляду за дитиною, було відмовлено у виплаті допомоги для вирішення соціально-побутових питань, оскільки згідно кошторису видатків на 2014 рік коштів на оплату праці позивача закладено не було, а тому відповідачем не було порушено ч. 1 ст. 5 Закону України «Про колективні договори та угоди».

Згідно рішення, на яке заявник посилається як на підставу перегляду даної справи, відповідачем не було надано належних доказів щодо відсутності коштів для виплати позивачу матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, і в цьому випадку судом касаційної інстанції застосовано ч. 1 ст. 5 Закону України «Про колективні договори та угоди».

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що дана справа не може бути допущена до перегляду Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в допуску до провадження Верховного Суду України адміністративної справи за позовом ОСОБА_6 до Полтавського обласного центру зайнятості, третя особа - Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

С.Є. Амєлін

С.В. Головчук

М.М. Заїка

В.М. Кочан