Справа № 817/2313/14
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Дорошенко Н.О.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" лютого 2015 р. Справа № 817/2313/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю сторін:

представників: від позивача- Супрунюк С.М., Мороз В.Р. ; від відповідача- Білик М.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" жовтня 2014 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Логістікс" до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.10.2014 року визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області:

від 04.03.2014 № форма "В4" про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2012р. на суму 21206,00 грн.,

від 04.03.2014 № форма "Р" про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" на суму 303543,00 грн., у тому числі за основним платежем на 202362,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 101181,00 грн.,

від 04.03.2014 № форма "В1" про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2012р. в розмірі 169815,00 грн., за травень 2012р. в розмірі 64114,00 грн., за жовтень 2012р. в розмірі 98183,00 грн., за грудень 2012р. в розмірі 52675,00 грн., всього в розмірі 384787,00 грн., та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 96197,00 грн.,

від 04.03.2014 № форма "Р" в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем "податок на прибуток" в сумі 768008,00 грн., в частині штрафних (фінансових) санкцій в сумі 384004,00 грн., всього в сумі 1152012,00 грн.

У апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі висновків акту перевірки № 83/17-16-12-01/37198169 від 19.02.2014 (а.с.47-1119 т.6), відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 04.03.2014 № форма "Р", яким ТОВ "Трейд Логістікс" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на прибуток" на загальну суму 1 419 222,00 грн., у тому числі за основним платежем на 946 148,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 473 074,00 грн. (а.с.131 т.6);

від 04.03.2014 № форма "В4", яким ТОВ "Трейд Логістікс" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2012 року на суму 21 206,00 грн. (а.с.133 т.6);

від 04.03.2014 № форма "Р", яким ТОВ "Трейд Логістікс" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість по вітчизняних товарах" на загальну суму 303 543,00 грн., у тому числі за основним платежем на 202 362,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 101 181,00 грн. (а.с.132 т.6);

від 04.03.2014 № форма "В1), яким ТОВ "Трейд Логістікс" зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за березень 2012 року на суму 169815,00 грн., за травень 2012 року на суму 64114,00 грн., за жовтень 2012 року на 98183,00 грн., за грудень 2012 року на 52675,00 грн., на загальну суму 384 787,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 96 197,00 грн. (а.с.134 т.6).

Рішенням Міністерства доходів і зборів України від 08.07.2014 № 12410/6/55-55-10-01-15 скасовано податкове повідомлення-рішення від 04.03.2014 № в частині визначеного перевіркою заниження ТОВ "Трейд Логістікс" податку на прибуток за рахунок заниження доходу на 848284,00 грн. по взаємовідносинах з ПП "Продвест" та ТОВ "Квантор Плюс" та у відповідній частині штрафні санкції (а.с.156-169,176-192,193-197 т.6). Відповідно до розрахунку основного зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій по податку на прибуток сума скасованих зобов'язань складає 267210,00 грн., з якої основне зобов'язання -178140,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції -89070,00 грн., на загальну суму. (а.с.29 т.13).

За таких обставин, судом першої інстанції вірно встановлено, що до перевірки на предмет правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 04.03.2014 № підлягає визначена сума зобов'язань (за виключенням скасованої частини) на загальну суму 1152012,00 грн. (1419222 - 267210).

З акта перевірки, пояснень представника відповідача, розрахунку грошових зобов'язань та штрафних (фінансових) санкцій по податку на прибуток та податку на додану вартість (а.с.29 т.13) встановлено, що всі спірні податкові повідомлення-рішення прийняті у зв'язку з тим, що документальною перевіркою не визнано валові витрати та податковий кредит з ПДВ, сформовані ТОВ "Трейд Логістікс" по взаємовідносинах в перевіреному періоді з контрагентами ТОВ "Смарт Логістікс", ТОВ "Наш Край Груп", ТОВ "Євро Лізинг", а також по маркетингових послугах, отриманих від контрагентів: ТОВ "Аванта", ТОВ "Альянс Маркет", ТОВ "Вопак-Трейд", ТОВ "ЕКО", РК ЗАТ "Євротек", ТОВ "Імбекс Плюс", ТОВ "Континіум-Трейд", ТОВ "Наш Край-ЛЦ", ТОВ "Новус Україна", ТОВ "Пакко Холдинг", ТОВ "Північ-центр", ТОВ ВТ "Ресторан Театральний", ТОВ "Рітейл Україна", ПП ТД "Салют", ТОВ "Фабрика фасування", ТОВ "Фул кастомс сервіс", ТОВ "Продуктекспосервіс Груп ЛТД". Також контролюючим органом не визнано витрати позивача по нарахованих відсотках за користування кредитом в сумі 258008 грн. Будь-які інші порушення, крім зазначених, на збільшення позивачу грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, а також на зменшення суми від'ємного значення ПДВ та зменшення заявленої суми до відшкодування в рахунок погашення податкових зобов'язань з ПДВ в наступних звітних (податкових) періодах, не вплинули.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що обставини з приводу реального здійснення позивачем господарської операції з ТОВ "Смарт Логістікс" (продавець) підтверджуються: договором поставки, предметом якого є постачання продуктів харчування (а.с.193-195 т.3); видатковою накладною на поставку олії № 8 від 31.05.2012 на суму 25296,86 грн., ПДВ 5059,37 грн., всього на суму 30356,23 грн.; податкову накладну № 4 від 31.05.2012 (а.с.196,197 т.3); протоколом зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.12.2013 (а.с.4 т.7). Зазначені документи відповідають вимогам до первинних документів Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та є належними й допустимими доказами, які підтверджують правомірність формування валових витрат платника податків.

Подальша реалізація позивачем обумовленого товару з метою отримання прибутку підтверджується видатковими накладними ТОВ "Трейд Логістікс" на реалізацію, фіскальними чеками про оплату (а.с.15-35 т.7).

Правосуб'єктність ТОВ "Смарт Логістікс" та наявну в нього можливість виконання договірних зобов'язань, підтверджено актом Луцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області від 29.11.2013 № 1576/22.1/35607079 за місцем реєстрації обумовленого контрагента

Щодо доводів відповідача про ненадання до перевірки товарно-транспортних накладних на перевезення товару від постачальника до покупця, суд зауважує, що ТОВ "Трейд Логістікс" та ТОВ "Смарт Логістікс" для здійснення підприємницької діяльності в перевіреному періоді орендували складські приміщення за адресою - м.Луцьк, вул. Карбишева,1, що підтверджується дослідженими судом договорами найму від 01.04.2011 (а.с.5-9,6-15 т.7). Відтак пояснення представника позивача про те, що поставка товару не потребувала залучення перевізника, суд вважає обґрунтованими. Також слід зазначити, що відсутність товарно-транспортної накладної чи сертифіката якості не може слугувати самостійною підставою для висновку про безтоварність господарської операції в разі її підтвердження належними первинними документами.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність неврахування контролюючим органом валових витрат в сумі 25297 грн. та податкового кредиту в сумі 5059,37 грн. по взаємовідносинах позивача з ТОВ "Смарт Логістікс".

Наявними у справі доказами також підтверджуються фактичні обставини щодо реального здійснення позивачем господарської операції з ТОВ "Наш Край Груп» (наймодавець), а зокрема: договором найму № 010311/1 від 01.03.2011 предметом якого є найм нежитлового приміщення загальною площею 225 кв.м. (в т.ч. складське приміщення площею 200 кв.м. і офісне приміщення площею 25 кв.м.) за адресою м. Володимир-Волинський, вул. Луцька,236, терміном дії до 31.01.2014 (а.с.171-174 т.2); додатками до договору найму; актом приймання-передачі від 01.04.2011; щомісячними актами надання послуг оренди складського та офісного приміщень за 2012 рік (а.с.176-188 т.2); податковими накладними (а.с.189-198 т.2); документами про оплату шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця, а частково шляхом підписання правочину про відступлення права вимоги та зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 162933,11 грн. (а.с.36-40 т.7).

Зазначені документи відповідають вимогам до первинних документів Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та є належними й допустимими доказами, які підтверджують правомірність формування валових витрат платника податків.

Окрім того, додатком 1 до акта перевірки (а.с.98 т.13) підтверджено, що в перевіреному періоді ТОВ "Трейд Логістікс" використовувало в своїй діяльності орендовані офісні, виробничі (складські) приміщення. Будь-які документально підтверджені відомості не виконання (неналежного виконання) сторонами договірних зобов'язань відповідачем не надано, а судом не встановлено.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає безпідставним висновок контролюючого органу щодо завищення ТОВ "Трейд Логістікс" витрат в сумі 29253,91 грн. та податкового кредиту в сумі 4875,6 грн. перевіреного періоду по взаємовідносинах з ТОВ "Наш Край Груп".

Щодо неврахування документальною перевіркою валових витрат та податкового кредиту з ПДВ за операціями з придбання ТОВ "Трейд Логістікс" послуг з передпродажної підготовки товарів, послуг з просування та реалізації товарів, послуг реклами, маркетингового дослідження ринку товарів, що поставляються за договором поставки, та інших маркетингових послуг, послуг по декларуванню та митному оформленню товару отриманих від ТОВ "Аванта", ТОВ "Альянс Маркет", ТОВ "Вопак-Трейд", ТОВ "ЕКО", РК ЗАТ "Євротек", ТОВ "Імбекс Плюс", ТОВ "Континіум-Трейд", ТОВ "Наш край-ЛЦ", ТОВ "Новус Україна", ТОВ "Пакко Холдинг", ТОВ "Північ-центр", ТзОВ ВТ "Ресторан Театральний", ТОВ "Рітейл Україна", ПП ТД "Салют", ТОВ "Фабрика фасування", ТОВ "Фул кастомс сервіс", то колегією суддів встановлено, що дослідженими у справі доказами (перелік яких наведений у рішенні суду першої інстанції) підтверджуються обставини щодо фактичного здійснення названих господарських операцій.

Надходження на рахунки ТОВ "Трейд Логістікс" в банку грошових коштів від вищевказаних контрагентів за реалізовані товари та оплата ТОВ "Трейд Логістікс" коштів таким контрагентам за надані маркетингові послуги підтверджується дослідженими судом виписками банку по рахунках позивача (а.с.92-249 т.8, 1-250 т.9, 1-250 т.10, 1-250 т.11, 1-140 т.12).

Щодо доводів відповідача про відсутність зв'язку придбаних маркетингових послуг з господарською діяльністю позивача, суд зазначає, що відповідно до пп.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України до складу інших витрат включаються витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів.

Згідно з пп.14.1.108 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та після продажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Зважаючи на вид діяльності позивача -торгівля продуктами харчування, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що придбані позивачем послуги у наведених вище контрагентів є такими, що безпосередньо пов'язані з його господарською діяльністю та підтверджені належними первинними документами, які надавалися до перевірки, а тому підстав для зменшення позивачу сум витрат та податкового кредиту за операціями з переліченими контрагентами не було.

Стосовно ж доводів відповідача щодо недоліків оформлення актів виконаних робіт (наданих послуг), то судом першої інстанції вірно дано правову оцінку названим доводам з врахуванням положень п.2 наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 "Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" та листа Міністерства фінансів України від 06.12.2013 № 31-08410-07-27/35654 "Щодо оформлення первинних документів". Отож, колегія суддів погоджується, що деталізація в первинних документів має забезпечити розкриття змісту господарської операції та ідентифікацію активів, зобов'язань, доходів або витрат, з нею пов'язаних.

Дослідженими судом доказами стверджується, що види послуг, їх кількість та вартість, зміст та обсяг господарських операцій в повній мірі розкрито в господарських договорах, актах виконаних робіт (наданих послуг), звітах про надані послуги, податкових накладних, які були надані позивачем під час перевірки.

Щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_7, то будь-які належні докази формування позивачем витрат в 2012 році від вищевказаних господарських операцій, здійснених в 2011 році, відповідачем не надані, а судом не встановлені. Позивач такі обставини заперечує.

Дослідженням реєстрів кореспонденції рахунків бухгалтерського обліку та показників валових витрат ТОВ "Трейд Логістікс" за перевірений період, оборотно-сальдових відомостей по рах.93 за 1-4 квартали 2012 року та розшифровки маркетингових витрат в розрізі контрагентів (а.с.114-139 т.13) суд встановив відсутність відомостей щодо формування позивачем витрат перевіреного періоду від ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а відтак висновки акта перевірки в цій частині не відповідають обставинам справи.

Також суд зауважує, що по зазначених контрагентах позивачем не формувався податковий кредит з ПДВ, оскільки на арк.54,55 акта перевірки вказано: ТОВ "Фул Кастомс Сервіс", ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_7 - сума ПДВ 0,00 грн.

З огляду на вищенаведене, покликання відповідача на арк.23 акта перевірки на безпідставне формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ по цих контрагентах є необгрунтованим, суперечить іншим відомостям акта перевірки та встановленим обставинам справи.

Щодо висновку відповідача про завищення ТОВ "Трейд Логістікс" валових витрат та податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ "Євро Лізинг", то судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що господарська операція позивача та ТОВ "Євро Лізинг" є такою що фактично відбулася. Підтвердженням названих обставин є: договір фінансового лізингу № 1409 від 26.10.2011року, предметом якого є поставка позивачу на умовах фінансового лізингу л транспортних засобів (а.с.41-52 т.7); додатки до договору фінансового лізингу № 2 план лізингу, № 5 про технічне та сервісне обслуговування ТЗ, № 6 про страхування, №8 про надання смарт-карток на відпуск палива та супутніх послуг (а.с.53-110 т.7); видаткові накладні від 26.10.2011року на поставку позивачу сім транспортних засобів "Renault Logan 1.5 DCI" (а.с.111-117 т.7), які зареєстровані на праві власності за позивачем (а.с.118-124 т.7); акти виконаних робіт, акти прийому-передачі наданих послуг, наряд-замовлення на відпуск запасних частин і матеріалів зі складу, щомісячними звітами лізингодавця, акти приймання-передачі палива та додаткових послуг, щомісячні деталізовані звіти по завантаженню палива (а.с.211-250 т.3, а.с.1-175 т.4); податкові накладні (а.с.176-239 т.4).

Окрім того, в перевіреному періоді позивач відповідно до договірних зобов'язань за договором № 1409 від 26.10.2011 вносив лізингові платежі згідно з планом лізингу, а також оплачував рахунки-фактури лізингодавця щодо додаткових послуг з технічного та сервісного обслуговування, вартість витрат, пов'язаних зі страхуванням, вартість палива за наданими лізингодавцем смарт-картками на відпуск палива на умовах, визначених договором фінансового лізингу, що підтверджується платіжними дорученнями та карткою рах.68511 за 2012р. по ТОВ "Євро Лізинг" (а.с.125-170, 171-194 т.7).

Враховуючи характер господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ "Євро Лізинг" в межах договору фінансового лізингу, доводи відповідача щодо ненадання до перевірки товарно-транспортних накладних, що підтверджують транспортування товару від продавця до покупця, сертифікатів походження суд апеляційної інстанції також вважає безпідставними.

Покликання в акті перевірки на відсутність відповіді з податкового органу за місцем реєстрації контрагента щодо проведення зустрічної звірки з позивачем не може слугувати самостійною та достатньою підставою для невизнання валових витрат та податкового кредиту платника податків, які підтверджені належними первинними документами.

З огляду на наведене, неврахування податковим органом наданих до перевірки документів ТОВ "Трейд Логістікс" та зменшення валових витрат та податкового кредиту з ПДВ по ТОВ "Євро Лізинг" колегія суддів вважає неправомірним.

5. Відносно висновків відповідача щодо неправомірності нарахування у складі витрат відсотків за користування кредитними коштами, то як вбачається з акту перевірки позивача, контролюючим органом не визнано витрати платника податків в сумі 258008,00 грн. нарахованих відсотків за користування овердрафтовим кредитом згідно договору № 5977 від 30.06.2011року, укладеним позивачем з ПАТ КБ "Приватбанк"(а.с.225-232 т.7), як такі що не пов'язані з господарською діяльністю позивача, оскільки у періоді формування названих витрат, позивачем укладались договори фінансової позики та надавалась поворотна фінансова допомога суб'єктам господарювання, зазначеним в додатку 3-10 (арк.акта 38-39 а.с.70-71 т.6), а саме: ТОВ "Арго-Р", ПП "Вест Девелопмент Груп", Демидівський консервний завод, ТОВ "І-Торг", ТОВ "Квантор Плюс", ПП "Продвест", ТОВ "Флорес", ТОВ "Шацький молокозавод", ТОВ "Шумський маслозавод" (а.с.37 т.13, а.с.38-48 т.8, а.с.169-187, 234,238,243-245 т.13, а.с.1 т.14).

З матеріалів справи вбачається, що 14.06.2012року позивачем та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено договір про внесення змін до Договору №5977 про надання овердрафтового кредиту від 30.06.2011, яким встановлено ліміт цього Договору в розмірі 1 576 000,00 грн. (а.с.233-240 т.7). Відповідно до умов названого договору № 5977 від 30.06.2011року в періоді охопленому перевіркою нараховувались відсотки за користування кредитними коштами, що підтверджується карткою рах.95 (фінансові витрати) за 2012 рік на загальну суму 258007,87 грн. (а.с.26-37 т.8).

Дослідженням оборотно-сальдової відомості по рахунку 37711 (розрахунки з іншими дебіторами) за 2012 рік встановлено, що всього за перевірений період ТОВ "Трейд Логістікс" надано переліченим вище контрагентам поворотну фінансову на загальну суму 69 796 844,12 грн., повернуто 67 275 493,78 грн. (а.с.156 т.13), що відповідає карткам рах.37711 за 2012 рік по контрагентах: ТОВ "Квантор Плюс" (а.с.49-53 т.8), ПП "Продвест" (а.с.54-91 т.13), ТОВ "Арго-Р" (а.с.167-168 т.13), ПП "Вест Девелопмент Груп" (а.с.233 т.13), ПП "Демидівський консервний завод" (а.с.237 т.13), ТОВ "І-Торг" (а.с.242 т.13), ТОВ "Шумський маслозавод" (а.с.250 т.13).

Таким чином, судом першої інстанції достовірно встановлено, що в перевіреному періоді сума наданої позивачем надано для інших суб'єктів господарювання фінансову допомогу у розмірі 69 796 844,12 грн. Водночас, позивачем відкрито овердрафтовий кредит, сума ліміту якого складала 1 576 000,00 грн., відсотки за яким ( 258008грн.) віднесено до складу валових витрат (а.с. 70 т.6).

Господарська діяльність платника податків складається із сукупності вчинюваних ним господарських операцій, водночас розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Розглядувана позиція випливає зі змісту підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого розумна економічна причина (ділова мета) - розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

З урахуванням наведеного, господарською може бути визнана лише правомірна діяльність платника податку, вчинювана саме з метою одержання доходу, а не з метою заниження податкових зобов'язань. Поряд з цим наявність умов, що свідчить про правомірність такої діяльності, має підтверджуватися належними доказами.

Втім, роблячи такі висновки про підставність врахування у складі витрат відсотків за овердрафтовим кредитом, суд першої інстанцій на обумовлені положення не зважив та не врахував, що у періоді користування овердрафтовим кредитом позивач надавав для інших суб'єктів господарювання фінансову допомогу, що виключає наявність розумних економічних причин (ділової мети) у господарській операції з користування овердрафтовим кредитом.

З урахуванням наведеного, не є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про підставність віднесення до складу витрат відсотків за овердрафтовим кредитом, оскільки такі дії платника податку виходять за межі господарської діяльності та спрямовані на заниження податкових зобов'язань.

З розрахунку фінансових санкцій (штрафів), вбачається що внаслідок зменшення витрат позивача за операцією з віднесенням до їх складу відсотків за овердрафтовим кредитом нараховано податковим повідомленням -рішенням від 04.03.2014 № форма "Р" грошові зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 81273грн., з якої 54182грн.-основний платіж та 27091грн.-штрафна санкція.

З огляду на обумовлені обставини щодо безпідставного віднесення позивачем до складу витрат відсотків за овердрафтовим кредитом, відповідачем правомірно винесено податкове повідомлення -рішення від 04.03.2014 № форма "Р" про визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 81273грн., з якої 54182грн.-основний платіж та 27091грн.-штрафна санкція.

Відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у частині , що стосується визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -рішення від 04.03.2014 № форма "Р" у частині визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 81273грн., з якої 54182грн.-основний платіж та 27091грн.-штрафна санкція, з прийняттям нового рішення у названій частині про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване судове рішення скасувати у частині, що стосується визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -рішення від 04.03.2014 № форма "Р" у частині визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 81273грн., з якої 54182грн.-основний платіж та 27091грн.-штрафна санкція, з прийняттям нового рішення у названій частині про відмову у задоволенні позову. У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, (201), 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області задовольнити частково, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" жовтня 2014 р. скасувати у частині, що стосується визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -рішення від 04.03.2014 № форма "Р" у частині визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 81273грн., з якої 54182грн.-основний платіж та 27091грн.-штрафна санкція. Постановити у названій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Повний текст cудового рішення виготовлено

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Логістікс" вул.Дворецька,93,м.Рівне,33000

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33023

4-третій особі: - ,