Справа № 2а-1173/12/1370
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Справа № 137973/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва Державної податкової служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 8.05.2012 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Онікс» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва Державної податкової служби про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «Онікс» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва Державної податкової служби про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо невизнання поданої ним електронної податкової звітності, а саме - уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за грудень 2011 року з додатками 1 (дві штуки), 3 (дві штуки), 5 (дві штуки), 6 - реєстраційний номер , , , , , , , , поданий 30.12.2011 року, уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за січень 2012 року з додатком 1 - реєстраційний номер , , уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за січень 2012 року з додатками 1, 3, 5 - реєстраційний номер - , , , ; зобов'язати відповідача провести подану податкову звітність по особовому рахунку позивача.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 8.05.2012 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ДПІ у Солом'янському районі м. Києва щодо невизнання електронної податкової звітності ТзОВ «Онікс» (), а саме - уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за грудень 2011 року з додатками 1, 3, 5, 6 - реєстраційний номер , , , , поданий 30.12.2011 року уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за січень 2012 року з додатком 1 - реєстраційний номер , , уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за січень 2012 року з додатками 1, 3, 5 - реєстраційний номер , , , .

Зобов'язано ДПІ у Солом'янському районі м. Києва зареєструвати уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за грудень 2011 року з додатками 1 (дві штуки), 3 (дві штуки), 5 (дві штуки), 6 - реєстраційний номер , , , , поданий 30.12.2011 року уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за січень 2012 року з додатком 1 - реєстраційний номер , , уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за січень 2012 року з додатками 1, 3, 5 - реєстраційний номер , , , .

В іншій частині позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржила ДПІ у Солом'янському районі м. Києва, яка в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову позивачу в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Згідно п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу (далі ПК) України, уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Позивачем порушено п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48 ПК України, оскільки не зазначено в поданих документах повного найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами.

У зв'язку з вищенаведеним, подані позивачем уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період «листопад 2011р.» з відповідними додатками не були визнанні як податкові. Тому позовні вимоги ТзОВ «Онікс» про визнання протиправними дій ДПІ у Солом'янському районі м. Києва щодо невизнання електронної податкової звітності є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Особи, які беруть участь в справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте в судове засідання не прибули, що є підставою для її розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що ТзОВ «Онікс» подало засобами електронного зв'язку в електронній формі до ДПІ у Солом'янському районі м. Києві уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за грудень 2011 року з додатками 1, 3, 5, 6 - реєстраційний номер , , , , , , , , поданий 30.12.2011 року уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за січень 2012 року з додатком 1 - реєстраційний номер , , уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за січень 2012 року з додатками 1,3,5 - реєстраційний номер , , , , що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями.

Відповідач листом № 38759/10/28-010 від 22.12.2011 року відмовив позивачу у прийнятті додатку 1 (розрахунок коригування сум ПДВ) вх. № від 21.12.2011 року, додатку 5 (розшифровка ПЗ та ПК в розрізі контрагентів) вх. № від 21.12.2011 року, додатку 6 (Довідка (Д6) подається платниками, які заповнюють рядки З, та/або 4, та/або 5 декларації, та підприємствами (організаціями) інвалідів) вх. № від 21.12.2011 року, та додатку 3 (Довідка про здійснення операцій, що не є об'єктом оподаткування (ст. 196 розділу V Податкового кодексу України) та/або звільнених від оподаткування (ст. 197 розділу V підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, міжнародні договори (угоди)) (ДПЗ) вх. № від 21.12.2011 року.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою для відмови у прийнятті податкової звітності була її невідповідність вимогам ст.48 ПК України, а саме: платником податків подано лише додатки до декларації.

Згідно листів ДПІ у Солом'янському районі м. Києва № 24/10/15-2 від 4.01.2012 року та № 208/10/15-2 від 10.01.2012 року, позивачу було відмовлено у прийнятті додатку 1 (розрахунок коригування сум ПДВ) вх. № від 21.12.2011 року, додатку 5 (розшифровки ПЗ та ПК в розрізі контрагентів) вх. № від 21.12.2011 року, додатку 3 (Довідка про здійснення операцій, що не є об'єктом оподаткування (ст. 196 розділу V ПК України) та/або звільнених від оподаткування (ст. 197 розділу V підрозділу 2 розділу XX ПК України, міжнародні договори (угоди)) (ДПЗ) вх. № від 21.12.2011 року, уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок вх. № від 21.12.2011 року та уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок вх. № від 30.12.2011р., та додатку 1 (розрахунок коригування сум ПДВ) вх. № від 30.12.2011р., а також поданих 11.01.2012 року додатків: додатку 1 (розрахунок коригування сум ПДВ) вх. №; додатку 1 вх. №; додатку 5 вх. №; додатку 3 вх. № та уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок вх. № від 11.01.2012 року; вх. № від 11.01.2012 року.

Підставою для відмови у прийнятті податкової звітності була її невідповідність вимогам п.48.3 та п.48.4 ст.48 ПК України, а саме: не було зазначено повного найменування платника податків згідно з реєстраційними документами.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність дій податкового органу щодо відмови у визнанні електронної податкової звітності та зобов'язав ДПІ у Солом'янському районі м. Києва зареєструвати уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

З такою позицією суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно ст. 48 ПК України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями п. 46.5 ст. 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити (п. 48.3 ст. 48 ПК України):

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до п. 48.4 ст. 48 ПК України, у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити:

відмітка про звітування за спеціальним режимом;

код виду економічної діяльності (КВЕД);

код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ;

індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем листом № 38759/10/28-010 від 22.12.2011 року відмовлено позивачу у прийнятті додатку 1 (розрахунок коригування сум ПДВ) вх. № від 21.12.2011 року, додатку 5 (розшифровка ПЗ та ПК в розрізі контрагентів) вх. № від 21.12.2011 року, додатку 6 (Довідка (Д6) подається платниками, які заповнюють рядки З, та/або 4, та/або 5 декларації, та підприємствами (організаціями) інвалідів) вх. № від 21.12.2011 року, та додатку 3 (Довідка про здійснення операцій, що не є об'єктом оподаткування (ст. 196 розділу V Податкового кодексу України) та/або звільнених від оподаткування (ст. 197 розділу V підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, міжнародні договори (угоди)) (ДПЗ) вх. № від 21.12.2011 року.

Колегія суддів вважає, що податковим органом правомірно відмовлено у прийнятті вищевказаних документів, оскільки позивачем було подано лише додатки до декларації без подання відповідної декларації, тому такі додатки не можуть вважатися податковою звітністю в розумінні п. 46.1 ст. 46 ПК України.

Щодо позовних вимог про визнання податковою звітністю уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість, то судова колегія зазначає наступне.

Згідно листів відповідача № 24/10/15-2 від 4.01.2012 року та № 208/10/15-2 від 10.01.2012 року підставою для відмови у прийнятті податкової звітності була її невідповідність вимогам п.48.3 та п.48.4 ст.48 ПК України, а саме: не було зазначено повного найменування платника податків згідно з реєстраційними документами.

Відповідно до п. 48.3 ст.48 ПК України, податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити, зокрема, повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами.

В матеріалах справи наявні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок та додатки до розрахунків в яких зазначено найменування платника податків - ТзОВ «Онікс».

Як видно зі спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, в графі «Повне найменування юридичної особи та скорочене у разі його наявності» вказано «Товариство з обмеженою відповідальністю «Онікс», TOB «Онікс»».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що позивачем дотримано вимоги закону щодо зазначення у податковій декларації найменування платника податків згідно з найменуванням, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яке поряд із зазначенням ідентифікаційного коду юридичної особи давало можливість ідентифікувати платника податків, а тому відповідачем неправомірно було прийнято рішення про відмову у прийнятті податкової звітності.

Скорочення позивачем назви організаційно-правової форми товариства не може бути підставою для неприйняття податкової звітності платника податків, оскільки порушує права такого платника податків визначених ПК України.

Щодо позовних вимог про зобов'язання провести по особовому рахунку товариства подану ним податкову звітність, то такі задоволенню не підлягають, оскільки така не була зареєстрована податковим органом у встановленому порядку.

Відповідно до п.49.9 ст.49 ПК України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Тому, суд першої інстанції для повного захисту прав позивача, вірно вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав ДПІ в Солом'янському районі м. Києва зареєструвати подану податкову звітність, у прийнятті якої платнику податків було безпідставно відмовлено.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постанова суду першої інстанції відповідає матеріалам справи, правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 8.05.2012 року у справі №2а-1173/12/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський