Справа № 663/3140/14-а
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

12 січня 2015 р.м.ОдесаСправа № 663/3140/14-а

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Пухальський С.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

в зв'язку з відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, справу розглянуто згідно з п.1 ч.1 ст. 197 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Скадовського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області, третя особа Міністерство соціальної політики України про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області (далі УПСЗН Скадовської РДА), третя особа Міністерство соціальної політики України про:

- зобов'язання відповідача здійснити індексацію суми допомоги на одиноку матір з урахуванням доходу за період з 01 червня 2013 року по 30 листопада 2013 року, з урахуванням індексу інфляції за період незаконної відмови і до періоду виплати допомоги (з 01 липня 2013 року по 06 травня 2014 року);

- зобов'язання виплатити пеню на суму незаконно затриманої виплати допомоги на одиноку матір з урахуванням доходу за період з 01 червня 2013 року по 30 листопада 2013 рік;

- зобов'язання переглянути розмір допомоги на одиноку матір з урахування доходу з 01 червня 2013 року по 30 листопада 2013 рік;

- стягнути з відповідача в особі керівника Сухоруких Г.А. на користь позивачки кошти в розмірі 5000 грн. в якості компенсації за завдану їй моральну шкоду, що полягає в душевних стражданнях, які виникли внаслідок незаконних дій, бездіяльності, неправдивих, на її думку, консультацій.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що УПСЗН Скадовської РДА незаконно відмовило їй у призначенні певних видів соціальної допомоги, а після втручання органів прокуратури її законне право на допомогу одинокій матері було відновлене. Однак, сума допомоги, яка їй була виплачена, підлягає індексації, з урахуванням індексу інфляції. Також, позивач вважає, що має право на виплату компенсації у зв'язку з порушенням строків виплати соціальної допомоги та завдану моральну шкоду.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивач отримує допомогу на дітей одиноким матерям в розмірі 385,80 грн. щомісяця. При розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім'ї для призначення допомоги були враховані доходи позивача за період з 01 грудня 2012 року по 31 травня 2013 року, в тому числі й помилково призначені та отримані нею кошти в якості допомоги малозабезпеченим сім'ям у розмірі 4 164,13 грн.

Згідно рішення управління від 05 липня 2013 року позивач не мала права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі, що перевищує мінімальний, так як середньомісячний сукупний дохід родини перевищував прожитковий мінімум.

Однак, 19 березня 2014 року проведено перерахунок допомоги на дітей одиноким матерям з урахуванням доходів за заявою ОСОБА_2 від 27 червня 2013 року без урахування допомоги малозабезпеченим сім'ям, які відшкодовувались у державний бюджет й допомогу призначено у розмірі 103, 42 грн. щомісяця на період з 01 червня 2013 року по 30 листопада 2013 рік, які позивачка отримала у травні 2014 року. А тому позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими.

Постановою Скадовського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_2 перебуває на обліку УПСЗН Скадовської РДА як одержувач державної допомоги на дитину одинокій матері з 01 травня1999 року по 31 липня 2017 року, її розмір з грудня 2013 року становить 385,80 грн. щомісяця, що підтверджується копіями довідки про отримання допомоги від 13 жовтня 2014 року та рішення про призначення допомоги від 19 березня 2014 року (а.с. 25, 28).

27 червня 2013 року позивачка звернулася із заявою до УПСЗН Скадовської РДА про продовження виплати допомоги на дітей одинокій матері.

При проведенні розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім'ї для призначення допомоги були враховані доходи ОСОБА_2 за період з 01 грудня 2012 року по 31 травня 2013 року, в тому числі й отримані нею кошти в якості допомоги малозабезпеченим сім'ям у розмірі 4 164, 11 грн. (а.с. 31).

Згідно рішення управління від 05 липня 2013 року про призначення допомоги сім'ям з дітьми, позивач не мала право на отримання допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі, що перевищує мінімальний, так як середньомісячний сукупний дохід родини перевищував прожитковий мінімум (а.с. 31).

Із копії довідки №903 Радгоспненської СР вбачається, що ОСОБА_2 надано земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (а.с. 67), при цьому, як пояснила позивач, вона не надавала відповідачу жодних даних, які б підтверджували відсутність доходу від земельної ділянки.

При опрацюванні заяви позивачки від 27 червня 2013 року було виявлено факт помилкового призначення їй управлінням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям на період з 01 грудня 2012 року по 31 травня 2013 року на загальну суму 4 164, 11 грн., через наявність в неї земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства.

Повернення в державний бюджет надміру виплаченої допомоги здійснено спеціалістами управління, з вини яких виникла переплата, що підтверджується копіями відповідних квитанцій (а.с. 33).

19 березня 2014 року проведено перерахунок допомоги на дітей одиноким матерям з урахуванням доходів за заявою ОСОБА_2 від 27 червня 2013 року без урахування допомоги малозабезпеченим сім'ям, які відшкодовувались у державний бюджет й допомогу призначено у розмірі 103,42 грн. щомісяця на період з 01 червня 2013 року по 30 листопада 2013 року (а.с. 28).

Донараховані кошти допомоги на дітей одинокій матері з урахуванням доходів сім'ї у розмірі 620, 52 грн. позивачка отримала у травні 2014 року, що нею не заперечувалось.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що в діях відповідача УПСЗН Скадовської РДА не вбачається жодних порушень діючого законодавства України при нарахуванні позивачу допомоги на дітей одинокій матері.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ч.2 ст. 23 ЦК України, ст. 18-1, 18-3 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", п.3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказується, що дії відповідача, а саме відмова у наданні державної допомоги на одиноку матір, на відповідають ч.3 ст. 2 КАС.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Статтею 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" визначено право одинокої матері на отримання допомоги на дітей. Так, право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника або соціальну пенсію. Якщо одинока мати, одинокий усиновлювач, мати (батько) у разі смерті одного з батьків зареєстрували шлюб, то за ними зберігається право на отримання допомоги на дітей, які народилися чи були усиновлені до шлюбу, якщо такі діти не були усиновлені чоловіком (дружиною).

Згідно ст. 18-3 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", допомога на дітей одиноким матерям надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 06 грудня 2012 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: 01 січня - 1 210 гривень, з 01 грудня - 1 286 гривень, мінімальний розмір допомоги державної допомоги з 01 січня 2013 року на дітей віком від 6 до 18 років становить 1 210 х 30%=363 грн., а з 01 грудня 2013 року така допомога становить 1 286 х 30%=385,80 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідок про призначення та отримання соціальної допомоги, ОСОБА_2 отримувала допомогу одинокій матері з 01 червня 2013 року по 30 листопада 2013 рік в розмірі 363 грн.

Таким чином, її право на такий вид соціальної допомоги не було порушено з боку відповідача, оскільки розмір допомоги відповідав діючому законодавству.

Відповідно ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судова колегія не приймає довід апелянта про те, що дії відповідача не відповідають ч.3 ст. 2 КАС, оскільки відповідач при призначенні розміру допомоги одинокій матері у мінімальному розмірі діяв обґрунтовано, з врахуванням отриманих ОСОБА_2 коштів в якості допомоги малозабезпеченим сім'ям у розмірі 4 164,13 грн., які їй були помилково призначені, та в результаті відшкодовувались в державний бюджет не нею, а спеціалістами управління, з вини яких виникла переплата, що підтверджується копіями відповідних квитанцій (а.с. 33).

Також, судова колегія зазначає, що 19 березня 2014 року було проведено перерахунок допомоги на дітей одиноким матерям з урахуванням доходів за заявою ОСОБА_2 від 27 червня 2013 року без урахування допомоги малозабезпеченим сім'ям (на загальну суму 4 164, 11 грн.), яка була призначена їй неправомірно. За результатами такого перерахунку, розмір допомоги було збільшено на 103,42 грн. щомісячно на період з 01 червня 2013 року по 30 листопада 2013 року.

Стосовно позовних вимог позивача про проведення індексації суми допомоги та компенсації за несвоєчасну виплату, судова колегія зазначає наступне.

Пунктом 3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 до об'єктів індексації, не відносяться, зокрема державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям, допомога на дітей, які перебувають під опікою чи піклуванням, допомога на дітей одиноким матерям, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Таким чином, позовні вимоги у частині зобов'язання відповідача здійснити індексацію суми допомоги на одиноку матір з урахуванням доходу не підлягають задоволенню.

Також, судова колегія зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, а саме з 01 січня 2001 року.

З аналізу наведеної правової норми слідує, що компенсації підлягають виключно нараховані доходи.

В даному випадку перерахунок допомоги на дітей одиноким матерям з урахуванням доходів за заявою ОСОБА_2 було здійснено 19 березня 2014 року. Донараховані кошти у розмірі 620,52 грн. за всі шість місяців були отримані нею у травні 2014 року.

Отже, в даному випадку не вбачається порушень законодавства з боку відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України визначено у чому саме полягає моральна шкода, і серед інших видів, зокрема, зазначено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Проте, судова колегія вважає що позивачем не було обґрунтовано в чому саме полягають її душевні страждання, та не доведено того, що цих страждань вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї з боку відповідача.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі є правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Скадовського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Милосердний М.М.

Суддя: Ступакова І.Г.