Справа № 820/18049/14
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

"28" січня 2015 р. Справа № 820/18049/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Чиркіної А.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представники відповідачів не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Управління Державної міграційної служби України в Київській області про скасування висновку та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, громадянин Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Управління Державної міграційної служби України в Київській області, у якому просить суд:

- скасувати висновок Управління Державної міграційної служби України в Київській області від 27.11.2013 щодо скасування дозволу на міграцію громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області поновити посвідку на постійне проживання на території України серії НОМЕР_1, видану громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, безстроково;

- зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області розглянути заяву громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо обміну бланку посвідки на постійне проживання в Україні відповідно до норм чинного законодавства України.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступним.

Позивач повідомив, що 30.07.2014 звернувся до Головного управління Державної міграційної служби Україні Харківській області із заявою про обмін посвідки на постійне проживання.

21.10.2014 позивачем було отримано відповідь Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 21.10.2014 про те, що заява позивача не може бути розглянута у зв'язку зі скасуванням дозволу на міграцію громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4 Управлінням Державної міграційної служби України в Київській області. Також до відповіді було надано висновок від 27.11.2013 про скасування дозволу на міграцію (далі Висновок).

Позивач вважає оскаржуваний Висновок незаконним та необгрунтованим, а дії Управління Державної міграційної служби України в Київській області при прийнятті Висновку такими, що суперечать Конституції України та чинному законодавству України.

Позивач зазначив, що при наданні посвідки на постійне місце проживання в Україні Позивачу Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області керувалося п.4 Розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про імміграцію", тобто проводило перевірку підстав залишення на постійне проживання на території України Позивача, підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію не виявило, та 20.04.2008 надало посвідку НОМЕР_1 на постійне місце проживання в Україні Позивачу.

Крім того, позивач зазначив, що управлінням Державної міграційної служби України в Київській області у Висновку не наведено жодних посилань на обставини в обґрунтування скасування дозволу на міграцію.

Позивач також повідомив, що він не отримував ні Висновку, ні будь-якої інформації щодо його прийняття, та дізнався про скасування Посвідки з листа від 21.10.2014.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У поданих до суду письмових запереченнях представник Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області заперечував проти позову, обґрунтовуючи заперечення наступним.

Керівництвом ВГІРФО ГУМВС України в Київській області 25.06.2004 на підставі заяви громадянина В'єтнаму ОСОБА_4 від 26.06.2003 було прийнято рішення щодо документування його посвідкою на постійне проживання в Україні відповідно до абзацу 4 пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до абзацу 4 пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про імміграцію» вважаються такими, що мають дозвіл на імміграцію іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну до 6 березня 1998 року за Угодою між Урядом СРВ та Урядом СРСР про направлення та прийняття в'єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємства і в організації СРСР від 2 квітня 1982 року, залишились проживати в Україні і звернулись протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом (07 серпня 2001р.) із заявою про видачу їм посвідки на постійне проживання в Україні.

Представник відповідача посилається на те, що позивач звернувся із заявою про видачу посвідки на постійне проживання в Україні після 7 лютого 2002р.

Представник відповідача зазначив, що особи, які прибули в Україну до 6 березня 1998 року за Угодою між урядом СРВ та Урядом СРСР про направлення і прийняття в'єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємства і в організації СРСР від 2 квітня 1981 року, і звернулись із заявою про видачу їм посвідки на постійне проживання в Україні, вважаються такими, що мають дозвіл на імміграцію. При цьому посвідка на постійне проживання є одночасно дозволом на імміграцію. Окремо рішення про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну згідно Постанови КМУ «Про порядок провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і подання про його скасування» не приймається.

Виходячи з вищевикладеного, на підставі пункту 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію» 27.11.2013 висновком ГУ ДМС України в Київській області було скасовано посвідку (дозвіл) на постійне проживання громадянина В'єтнаму ОСОБА_4.

Таким чином, представник Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області вважає, що ВГІРФО ГУМВС діяло на підставі та у межах повноважень, визначених діючим законодавством, та скасувало посвідку на постійне проживання в Україні, яка є одночасно дозволом на імміграцію відповідно до п.1 ст.12 Закону України «Про імміграцію».

Представник відповідача зазначив, що в даному випадку застосовувались норми Закону України «Про імміграцію», якими передбачено підстави для скасування посвідки на постійне проживання, та врегульовано порядок скасування посвідки у разі неприйняття спеціально уповноваженим органом окремого рішення про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, оскільки таке рішення вважається виданим одночасно з виданням посвідки.

Таким чином, посвідку на постійне проживання позивача відповідно до висновку від 18.11.2014 було визнано неправомірно виданою.

У зв'язку із зазначеним, представник Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання своїх представників не направили, про причини неявки суду не повідомили. Управління Державної міграційної служби України в Київській області заперечення проти позову до суду не надсилало.

Згідно з ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи зазначене, суд розглянув справу за відсутності представників відповідачів на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступне.

У посвідці на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 зазначено, що підстава видачі посвідки громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4 - висновок від 25.06.2004, дата видачі - 20.04.2006, строк дії - безстроково, посвідку видано ВГІРФО ГУМВС України в Харківській області.

Судом встановлено, що представник позивача 30.07.2014 звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області із заявою про обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні у зв'язку з її пошкодженням та неможливістю її подальшого використання.

Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області на вказану заяву надано відповідь від 21.10.2014 №04/19810, у якій зазначено, що Головним управлінням ДМС України в Харківській області був направлений запит до Управління ДМС України в Київській області про підтвердження або спростування факту видачі посвідки на ім'я громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у ході здійсненої перевірки УДМС України в Київській області матеріалів щодо правомірності документування посвідкою на постійне проживання даного громадянина з'ясувалось, що дозвіл на імміграцію в Україну на ім'я громадянина ОСОБА_4, 11.12.1973, був наданий з порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно з висновком про розгляд матеріалів щодо правомірності оформлення посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Вєтнаму ОСОБА_4, затвердженого заст.. начальника Управління Державної міграційної служби України в Київській області 27.11.2013, встановлено, що громадянин В'єтнаму ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув в Україну у 1989 році. З 1989 по 1993 рік працював на Київському заводі «Ленінська кузня». Після звільнення з роботи залишився проживати в Україні.

Керівництвом ВГІРФО ГУМВС України в Київській області 25.06.2004 на підставі заяви громадянина Вєтнаму ОСОБА_4 від 26.06.2003 було прийнято рішення щодо документування його посвідкою на постійне проживання в Україні відповідно до абзацу 4 пункту 4 Прикінцевих положень Закону України „Про імміграцію".

Однак, відповідно до вказаної законодавчої норми такими, що мають дозвіл на імміграцію, вважаються іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну до 6 березня 1998 року за Угодою між Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам та Урядом СРСР про направлення і прийняття в'єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємства і в організації СРСР від 2 квітня 1981 року, залишилися проживати в Україні і звернулися протягом шести місяців з дня набрання чинності цим законом із заявою про видачу їм посвідки на постійне проживання в Україні. Тобто з відповідною заявою необхідно було звернутися до 7 лютого 2002 року.

У зв'язку із зазначеним, визнано громадянина В'єтнаму ОСОБА_4 таким, що не мав дозволу на імміграцію в Україну. Посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_2 від 25.06.2004 визнано неправомірно виданою та вилучено. Анульовано відмітку про наявність дозволу на постійне проживання в Україні у паспортному документі громадянина В'єтнаму ОСОБА_4. Приведено статус перебування зазначеного іноземця в Україні у відповідність до прийнятого рішення.

Судом встановлено, що видача посвідки на постійне проживання позивачу здійснювалась відповідно до абз.3 п.4 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про імміграцію", згідно з яким вважаються такими, що мають дозвіл на імміграцію в Україну іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну до 6 березня 1998 року за Угодою між Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам та Урядом СРСР про направлення і прийняття в'єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємства і в організації СРСР від 2 квітня 1981 року, залишилися проживати в Україні і звернулися протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом із заявою про видачу їм посвідки на постійне проживання в Україні.

Як зазначено вище, позивач отримав посвідку на постійне проживання в Україні 20.04.2006.

Під час реєстрації місця проживання позивача будь-яких доказів стосовно наявності претензій, додаткових вимог або заперечень з боку відповідачів до позивача, матеріали справи не містять.

За визначенням абз. 6 ст. 1 Закону України "Про імміграцію" посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Стаття 12 Закону України "Про імміграцію" передбачає, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано органом, який його видав, якщо: 1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Вищевказані норми регулюють відносини, які виникають між уповноваженим органом та іноземцем при наданні дозволу на імміграцію, та не передбачають випадків скасування посвідки на постійне проживання в Україні.

При наданні посвідки на постійне проживання в Україні позивачу ВГІРФО УМВС України в Харківській області керувалося п.4 Розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про імміграцію", тобто проводило перевірку підстав залишення на постійне проживання на території України позивача, підстав для відмови у наданні посвідки не виявило, та надало посвідку на постійне місце проживання в Україні громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4.

Відповідно до п.п. 21-24 "Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень", затвердженого Постановою КМ України №1983 від 26.12.2002р., дозвіл на імміграцію скасовується органом, який його видав. Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу, який приймав рішення про надання такого дозволу. Департамент, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти. Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію".

Крім того, згідно п.4 Розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про імміграцію", особам, зазначеним у пункті 4 Прикінцевих положень, посвідка на постійне проживання видається за їхніми заявами або заявами їх законних представників без оформлення дозволу на імміграцію. На них поширюється чинність статей 12 - 15 цього Закону.

З аналізу вказаної норми вбачається, що посвідка на постійне проживання видається уповноваженим органом за заявою, та не передбачає оформлення дозволу на імміграцію. А відтак, позивач не повинен був отримувати дозвіл на імміграцію.

Пунктом 17 вищезазначеного Порядку передбачено, що рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві та особі без громадянства приймається в разі:

1) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку;

2) необхідності охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

3) коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі;

4) подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів;

5) коли виявлено факти невиконання ними рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання);

6) інших випадках, передбачених законами.

Як вбачається з матеріалів справи та відповіді, наданої ГУ ДМС України в Харківській області, позивачем були надані до заяви документи, необхідні для обміну бланку посвідки, а рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві винесено з інших підстав.

Також, Управлінням Державної міграційної служби в Київській області у висновку від 27.11.2013 не наведено підстави, які відповідно до вимог законодавства, зокрема ст. 12 Закону України "Про імміграцію", є підставами скасування дозволу на постійне проживання на території України.

Відповідно до вимог ст.12 Закону України "Про імміграцію" підлягає скасуванню дозвіл на імміграцію, ст.13 вказаного Закону встановлює вилучення посвідки на постійне місце проживання на підставі скасування дозволу на імміграцію.

Відповідно до положень ст. ст. 8, 9 КАС України звернення до суду на підставі норм Конституції України гарантується. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує аналогію закону або аналогію права.

Суд зазначає, що Порядок оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків, затверджений Постановою КМУ №251 від 28.03.2012, не містить безпосередньої норми, яка б визначала порядок поновлення посвідки на постійне проживання у разі її скасування та вилучення. У той же час п.22 цього Порядку передбачено, що у разі пошкодження чи втрати посвідки іноземець та особа без громадянства може звернутися за отриманням нової посвідки в порядку, встановленому для її обміну чи продовження строку її дії, до територіального органу або підрозділу ДМС за місцем проживання.

У зв'язку з цим суд вважає, що за аналогією посвідку на постійне проживання зобов'язаний поновити ГУДМСУ в Харківській області, за місцем проживання позивача.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про скасування висновку Управління Державної міграційної служби України в Київській області від 27.11.2013 щодо скасування дозволу на міграцію громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області поновити посвідку на постійне проживання на території України серії НОМЕР_1, видану громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, безстроково; зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області розглянути заяву громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо обміну бланку посвідки на постійне проживання в Україні відповідно до норм чинного законодавства України.

На підставі ст.94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача належить стягнути витрати в сумі 73,08грн, сплачені позивачем при зверненні з цим адміністративним позовом до суду.

Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 86, 94, 159-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Управління Державної міграційної служби України в Київській області про скасування висновку та зобов'язання вчинити дії - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати висновок Управління Державної міграційної служби України в Київській області від 27.11.2013 щодо скасування дозволу на міграцію громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області (ідент. код 37764460; вул.Римарська, 24, м.Харків, 61057) поновити посвідку на постійне проживання на території України серії НОМЕР_1, видану громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, безстроково.

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області (ідент. код 37764460; вул.Римарська, 24, м.Харків, 61057) розглянути заяву громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо обміну бланку посвідки на постійне проживання в Україні відповідно до норм чинного законодавства України.

Стягнути з Державного бюджету України на користь громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (АДРЕСА_1) витрати зі сплати судового збору в сумі 73,08грн. (сімдесят три грн вісім коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанову складено 30.01.2015.

Суддя Р.В. Мельников