Справа № 802/922/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 січня 2015 р. Справа № 802/922/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Слишинської Н.С.

представника позивача: Балабана О.Ю.

представника відповідача: Гарбозюка Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп"

до: державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, старшого державного інспектора Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області Гарбозюка Юрія Івановича

про: визнання дій протиправними та скасування приписів

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп» (далі - ТОВ «Вест Ойл Груп») з адміністративним позовом до відповідачів - державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, старшого державного інспектора Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області Гарбозюка Юрія Івановича. У позовній заяві позивач просив:

- визнати протиправними дії старшого державного інспектора Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області Гарбозюка Юрія Івановича щодо складання актів перевірки № 116/14 та № 117/14 від 13.02.2014 року та приписів № 000087/14, № 000085/14, № 000089/14 від 13.02.2014 року;

- визнати протиправними та скасувати приписи № 000087/14, № 000085/14, № 000089/14 від 13.02.2014 року видані старшим державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області Гарбозюком Ю. І.

Ухвалою суду від 28.04.2014 року позовну заяву ТОВ «Вест Ойл Груп» в частині позовних вимог про визнання протиправними дій старшого державного інспектора Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області Гарбозюка Юрія Івановича щодо видання припису № 000085/14 від 13.02.2014 року, а також в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису № 000085/14 від 13.02.2014 року залишено без розгляду у зв'язку із відкликанням позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у лютому 2014 року державним інспектором Гарбозюком Ю.І. була проведена планова перевірка дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, в ході якої виявлено факт самовільного зайняття (без правовстановлюючих документів) ТОВ «Вест Ойл Груп» земельних ділянок: на території Вінницько-Хутірської сільської ради по вул. Немирівське шосе, 92-А Вінницького району площею 0,0440 га, м. Немирів вул. Гайсинське шосе площею 0,1040 га. Позивач вважає, що перевірка проведена з порушенням вимог чинного законодавства; викладені у акті перевірки висновки не відповідають фактичним обставинам справи; винесені за результатами перевірки приписи є протиправними, оскільки позивач не допускав порушень чинного земельного законодавства.

При цьому позивач зіслався, що уповноваженій особі товариства не було пред'явлено і вручено направлення на проведення планової перевірки та не вказано, на якій підставі здійснювалась перевірка. Крім того, позивач вказував, що в порушення вимог чинного законодавства акти перевірки були складені відповідачем без участі керівника ТОВ «Вест Ойл Груп».

На думку позивача, про безпідставність та незаконність дій по складанню оскаржуваних рішень та по внесенню в них неправомірних висновків свідчить і те, що суб'єктом владних повноважень не надана оцінка тим обставинам, що земельні ділянки самовільне зайняття яких ставиться у вину Товариству, набуті у користування ТОВ «Вест Ойл Груп» у зв'язку із придбанням автозаправних комплексів. Таким чином, на думку позивача, дії по прийняттю оскаржуваних рішень та висновки про порушення ТОВ «Вест Ойл Груп» вимог законодавства шляхом самовільного зайняття земельних ділянок є такими, що ґрунтується на припущеннях і, відповідно, протиправними.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У наданих до суду письмових запереченнях просив в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що за результатами проведеної перевірки встановлено порушення вимог земельного законодавства, а саме самовільне зайняття позивачем земельних ділянок (а.с.40-41). Представник наполягав, що перевірка проведена з дотриманням існуючого порядку, тому адміністративний позов потрібно залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, надавши оцінку іншим доказам, які наявні у матеріалах справи, суд доходить висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити з огляду на наступне.

У період з 28.01.2014 року по 13.02.2014 року старшим державним інспектором сільського господарства у Вінницькій області Гарбозюком Ю.І. проведено планову перевірку дотримання ТОВ «Вест Ойл Груп» вимог земельного законодавства.

За результатами перевірки складено акти перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства (уніфікована форма) № 116/14 від 13.02.2014 року, № 117/14 від 13.02.2014 року. Перевіркою встановлено самовільне зайняття та використання земельних ділянок, що кваліфіковано як порушенням статей 125, 126 та пункту б) статті 211 Земельного кодексу України, зокрема, зазначено, що позивачем самовільно зайнято земельні ділянки на території Вінницько-Хутірської сільської ради по вул. Немирівське шосе, 92-А Вінницького району площею 0,0440 га та м. Немирів вул. Гайсинське шосе площею 0,1040 га.

Як зазначено у актах перевірки, вказані земельні ділянки фактично використовувалися Товариством за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, що на думку відповідача є порушенням вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України.

13.02.2014 року державним інспектором на ім'я директора ТОВ "Вест Ойл Груп" було видано приписи № 000089/14 та № 000087/14 щодо усунення виявлених порушень вимог земельного законодавства, а саме зобов'язано звільнити самовільно зайняті земельні ділянки.

Не погоджуючись із діями відповідача по складанню актів перевірки та приписів, а також вважаючи протиправними і самі приписи № 000089/14 та № 000087/14 від 13.02.2014 року, ТОВ "Вест Ойл Груп" звернулось з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спору, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові засади здійснення державного контролю за використанням та охороною земель в Україні врегульовано Земельним кодексом України, Законами України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Про охорону земель» та Положенням про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України № 459 від 13 квітня 2011 року (далі - Положення № 459).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із пунктом 4 Положення № 459 Держсільгоспінспекція України відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

В силу пункту 5 Положення № 459, Держсільгоспінспекція України та її посадові особи в межах своїх повноважень мають право, серед іншого, складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності; безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку підприємства, установи та організації усіх форм власності, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, для проведення перевірок з питань, що належать до компетенції Держсільгоспінспекції України; отримувати в установленому законодавством порядку від центральних і місцевих органів виконавчої влади, виконавчих органів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності документи, матеріали та іншу інформацію, необхідну для виконання покладених на Держсільгоспінспекцію України завдань; звертатися до органів прокуратури з клопотанням про подання позову до суду щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для отримання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства.

Нормами статті 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що Державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок.

За правилами частини 2 статті 188 Земельного кодексу України порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом, яким є Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у вказаній сфері та розглядати відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю) регламентовані Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (надалі - Закон № 877), дія якого поширюється і на здійснення перевірок вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону № 877 заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону № 877, планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Частиною 4 ст.5 Закону № 877 встановлено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити:

дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу;

найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід;

найменування органу державного нагляду (контролю).

Як на одну із підстав адміністративного позову позивач зіслався на невиконання відповідачем обов'язку щодо повідомлення Товариства про проведення перевірки.

Суд критично ставиться до таких доводів позивача оскільки у матеріалах справи міститься повідомлення про проведення планової перевірки № 9 від 09.01.2014 року.

Зі змісту вказаного повідомлення, судом встановлено, що позивача повідомлено про те, що на підставі ст. 5,6,7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на виконання плану перевірок Держсільгоспінспекції у Вінницькій області на І квартал поточного року у період з 27.01.2014 року по 13.02.2014 року буде проведена планова перевірка ТОВ «Вест Ойл Груп» з питань дотримання вимог земельного законодавства.

Повідомлення відповідає вимогам Закону, оскільки містить дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу, найменування юридичної особи щодо діяльності якого здійснюється захід, а також найменування органу державного нагляду (контролю), який буде здійснювати перевірку.

Водночас, суд не бере до уваги твердження відповідача стосовно необхідності вказівки точного місцезнаходження земельних ділянок щодо яких буде здійснюватись перевірка, оскільки Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не передбачено обов'язковості зазначення місцезнаходження земельних ділянок, а тому такі доводи є безпідставними.

Крім того, представник позивача як на підставу неправомірності проведення перевірки посилається на відсутність направлень на проведення перевірки ТОВ «Вест Ойл Груп», однак суд критично оцінює вказані доводи позивача з огляду на таке.

Згідно з частинами 1, 2 статті 7 Закону № 877 для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Процедура планування та здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, встановлена Порядком планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженим Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013, № 132 (далі по тексту - Порядок № 132).

Відповідно до пунктів 4.1. та 4.2. розділу четвертого Порядку № 132 для здійснення планового чи позапланового заходу інспекційний орган видає наказ, який підписує керівник інспекційного органу чи посадова особа, що виконує його обов'язки. Наказ має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися відповідний захід, та предмет перевірки. На підставі наказу інспекційний орган оформляє направлення на проведення планової/позапланової перевірки, яке підписується керівником чи заступником керівника інспекційного органу та засвідчується печаткою інспекційного органу.

На підставі наказу інспекційний орган оформляє направлення на проведення планової/позапланової перевірки, яке підписується керівником чи заступником керівника інспекційного органу та засвідчується печаткою інспекційного органу.

В силу п. 4.4 Порядку направлення на проведення відповідного заходу є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка позивача здійснювалася відповідно до наказу від 20.01.2014 року № 71 про її проведення у період з 27.01.2014 року по 13.02.2014 року (а.с. 74).

На підставі Наказу від 20.01.2014 року № 71 оформлено направлення № 50 від 20.01.2014 року на перевірку, яке підписане уповноваженою особою Інспекції (а.с. 75). Направлення видано в тому числі і на ім'я державного інспектора сільського господарства у Вінницькій області Гарбозюка Ю.І. який і проводив перевірку.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у вказаній сфері та розглядати відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 5.9 розділу V Порядку № 132, обстеження земельних ділянок, які використовуються суб'єктами господарювання, що перевіряються, здійснюються інспекційними органами під час проведення планових та позапланових заходів у разі, якщо це пов'язано із необхідністю: визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок без спеціального дозволу; підготовки матеріалів з питань: визначення розміру збитків, завданих суб'єктам господарювання (власникам та користувачам земельних ділянок) внаслідок вилучення (викупу) та тимчасового зайняття земельних ділянок, що перебувають у їх власності чи користуванні, встановлення обмежень щодо їх використання, погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведення їх у непридатний для використання стан та неодержання доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Підсумовуючи наведене слід зазначити, що перевірка позивача проводилася із дотриманням встановлено порядку, зокрема на підставі повідомлення про проведення перевірки від 09.01.2014 року № 9, наказу державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області 20.01.2014 року № 71, а також направлення № 50 від 20.01.2014 року про проведення планової перевірки строком дії із 27.01.2014 року по 13.02.2014. При цьому, перевірка здійснена саме інспектором, на ім'я якого видано направлення № 50 від 20.01.2014 року.

За наведених обставин, вимога позивача про визнання протиправними дій державного інспектора сільського господарства у Вінницькій області Гарбозюка Ю.І. щодо проведення перевірки не може бути задоволена з огляду на те, що перевірка дотримання товариством вимог земельного законодавства проведена у відповідності до положень земельного законодавства України на підставі та в межах повноважень посадової особи, яка проводила інспектування.

Що стосується доводів позивача щодо відсутності при проведенні перевірки директора ТОВ «Вест Ойл Груп», то такі не є підставою для задоволення позову з огляду на наступне.

Пунктом 5.6 Порядку визначено, що планові та позапланові заходи з питань перевірки стану дотримання суб'єктом господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ним у процесі ведення господарської діяльності, проводяться за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання у присутності керівника суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи чи у присутності фізичної особи - підприємця або його представника.

Відповідно до п. 6.2 Порядку, акт перевірки складається у двох примірниках і підписується не пізніше останнього дня проведення перевірки державними інспекторами, які проводять відповідний захід, керівником суб'єкта господарювання або уповноваженою ним особою чи фізичною особою - підприємцем або її представником.

Перший примірник акта залишається в інспекційному органі, який проводить перевірку, другий - вручається керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі чи фізичній особі - підприємцю або її представнику. При врученні акта перевірки у примірнику акта, який залишається в інспекційному органі, робиться відмітка про дату вручення акта та ставиться підпис особи, яка його отримує.

Пунктом 6.4 Порядку встановлено, що у разі відмови суб'єкта господарювання від ознайомлення з актом перевірки, його підписання, надання пояснень, отримання копії акта перевірки державні інспектори, що здійснюють планову/позапланову перевірку, вносять до акта перевірки відповідний запис, засвідчуючи це своїми підписами.

Другий примірник акта перевірки направляється суб'єкту господарювання поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох робочих днів після закінчення здійснення відповідного заходу.

У матеріалах справи наявні акти перевірки зі змісту яких судом встановлено, що при проведенні перевірки був присутній уповноважена особа ТОВ «Вест Ойл Груп» - представник за довіреністю від 14.01.2014 року Балабанов О.Ю. Крім того, у актах перевірки також зазначено, що уповноважена особа ТОВ «Вест Ойл Груп» з актом перевірки ознайомлений, від отримання відмовився.

Таким чином, суд критично оцінює доводи сторони позивача щодо порушення вимог чинного законодавства у зв'язку із проведенням перевірки стану дотримання суб'єктом господарювання вимог земельного законодавства за відсутності керівника Товариства, оскільки представник позивача мав змогу як бути присутнім під час перевірки так і подавати необхідні документи та пояснення із питань, які виникали при її проведенні.

Враховуючи викладене, відповідач, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому вимога позивача про визнання протиправними дій державного інспектора сільського господарства у Вінницькій області Гарбозюка Юрія Івановича щодо складання актів перевірки № 116/14 та № 117/14 від 13.02.2014 року задоволенню не підлягає.

Перевіряючи правомірність дій щодо винесення приписів № 000089/14 року та № 000087/14 від 13.02.2014 року та оцінюючи обґрунтованість позовних вимог про визнання таких приписів протиправним та їх скасування, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень.

Відповідно до пункту а) частини 1 статті 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Згідно з частиною 4 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як встановлено судом, за результатами перевірки ТОВ «Вест Ойл Груп» державним інспектором сільського господарства Гарбозюком Ю.І. винесено приписи № 000089/14 та № 000087/14 від 13.02.2014 року про усунення порушень земельного законодавства, якими зобов'язано позивача звільнити самовільного зайняті земельні ділянки.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Слід зауважити, що згідно із зазначеним терміном, самовільним вважається зайняття земельної ділянки і в тому випадку, якщо орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування не приймав рішення про її передачу у власність або надання у користування (оренду).

З наведеної норми закону вбачається, що особою, яка самовільно зайняла земельну ділянку є суб'єкт, який фактично її використовує та отримує від неї певні блага за умови якщо правові підстави для використання земельної ділянки відсутні.

Надаючи оцінку припису № 000089/14 року від 13.02.2014 року судом встановлено, що в ході проведеної перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства ТОВ «Вест Ойл Груп» по використанню земельної ділянки на території Вінницько-Хутірської сільської ради по вул. Немирівське шосе, 92-А Вінницького району площею 0,0440 га виявлено використання суміжної земельної ділянки на якій здійснено асфальтне покриття для під'їзду до АЗС. Відповідач вважає безпідставне її використання позивачем з огляду на те, що відповідних правовстановлюючих документів які б надавали право користування вказаною земельною ділянкою позивачем, на момент проведення перевірки, не пред'явлено.

Під час перевірки встановлено та підтверджено в ході розгляду справи, що на території Вінницько-Хутірської сільської ради по вул. Немирівське шосе, 92-А Вінницького району знаходиться майновий автозаправний комплекс, що належить позивачу на праві власності.

Водночас, представник позивача зазначив, що оскільки майновий автозаправний комплекс належить позивачу на праві приватної власності, то і земельна ділянка використовується правомірно, оскільки речові права на таку перейшли разом із правом на майновий комплекс автозаправної станції.

Суд не погоджується із вказаною позицією позивача з огляду на таке.

Так, частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Водночас, судом досліджено акт обстеження земельної ділянки № 09/14 від 13.02.2014 року та схему земельної ділянки із якої встановлено, що земельна ділянка на території Вінницько-Хутірської сільської ради по вул. Немирівське шосе, 92-А Вінницького району площею 0,0440 га не знаходиться на території майнового автозаправнового комплексу, а лише є суміжною. Отже, підстави для висновку про перехід до позивача речових прав на земельну ділянку площею 0,0440 га при набутті права власності на майновий автозаправний комплекс відсутні, оскільки така ділянка є лише суміжною із об'єктом нерухомого майна, а права на неї у попереднього власника об'єкту не виникли.

Іншою обставиною, яка свідчить про відсутність права користування землею та визнання позивачем порушення є лист ТОВ "Вест Ойл Груп" до державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області № 185 від 03.03.2014 року (а.с. 43), у якому позивач вказує, що частина земельної ділянки, яка використовується без правовстановлюючих документів буде оформлена в найближчий час. Крім того, листом № 434 від 22.04.2014 року позивач просить Вінницьку обласну державну адміністрацію надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки (а.с.91).

Таким чином ТОВ «Вест Ойл Груп» фактично підтверджено висновок перевірки щодо відсутності у Товариства будь-яких прав на вищевказану земельну ділянку, а тому висновок відповідача про факт самовільного зайняття ТОВ «Вест Ойл Груп» земельної ділянки на території Вінницько-Хутірської сільської ради по вул. Немирівське шосе, 92-А Вінницького району площею 0,0440 га є законним та обґрунтованим.

Отже, оскаржуваний припис № 000089/14 року від 13.02.2014 року є правомірним та скасуванню не підлягає.

Надаючи правову оцінку припису № 000087/14 року від 13.02.2014 року судом встановлено, що ТОВ «Вест Ойл Груп» використовує для обслуговування автозаправного комплексу суміжну земельну ділянку площею 0,1040 га на якій розміщена інформаційна стела на бетонному фундаменті, фірмова стела, флагштоки - 6 шт. та під'їзні шляхи до АЗС, які вимощені тротуарною плиткою та часткова асфальтним покриттям. Відповідач вважає безпідставне її використання останнім з огляду на те, що відповідних правовстановлюючих документів для користування вказаною земельною ділянкою позивачем, на момент проведення перевірки, не пред'явлено.

Перевіривши надані представником позивача документи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Актом обстеження земельної ділянки від 13.02.2014 року №10/14 зафіксовано використання земельної ділянки ТОВ «Вест Ойл Груп» без підтверджуючих державну реєстрацію права власності чи права постійного користування або права оренди земельної ділянки документів.

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, ТОВ «Вест Ойл Груп» є власником земельної ділянки площею 0,9800 га (а.с.54).

Із акта обстеження земельної ділянки та схеми земельної ділянки вбачається, що земельна ділянка на території м. Немирів вул. Гайсинське шосе площею 0,1040 га є суміжною ділянкою, проходить по межі смуги відводу автодороги та знаходиться за межами земельної ділянки площею 0,9800 га (а.с.46).

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність у цієї особи таких документів є самовільним зайняттям вказаної земельної ділянки.

Матеріалами справи підтверджено, що у позивача відсутній відповідний правовстановлюючий документ (договір оренди, державний акт на право власності або права постійного користування), що встановлює право користування або право володіння спірною земельною ділянкою.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що припис № 000087/14 року від 13.02.2014 року про усунення порушень земельного законодавства прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які визначені чинним законодавством, з урахуванням усіх обставин, які мали значення для прийняття такого рішення, натомість позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо оскаржуваних позивачем дій відносно видання приписів, то позов у цій частині є необґрунтованим, оскільки правові наслідки для позивача породжують саме оскаржувані приписи, а не дії відносно їх видання. Тому, з огляду на правомірність приписів позов в тому числі у частині оскарження дій при прийнятті приписів задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович