Справа № 815/4059/14
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/4059/14

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді -Яковлева Ю.В.
судді -Вербицької Н.В.
судді -Жука С.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного підприємства «Пандаклія» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до приватного підприємства «Пандаклія» про стягнення адміністративно-господарських санкцій в сумі 15837,50 гривень та пені у розмірі 377,30 гривень,

встановила:

Позивач - Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернувся до суду з адміністративним позовом до ПП «Пандаклія» в якому просив стягнути адміністративно-господарські санкції в сумі 15837,50 гривень та пеню у розмірі 377,30 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2013 рік середньооблікова чисельність штатних працівників за рік на підприємстві склала 16 осіб. У відповідності з нормативом, відповідач повинен був створити 1 робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів, однак протягом 2013 року на підприємстві інвалід ОСОБА_4 працював лише 3 місяці, а тому норматив виконаний не був. Відповідно до розрахунку суми адміністративно-господарських санкцій ООВ ФСЗІ сума відрахувань за одне нестворене робоче місце становить 15 837,50 гривень. Оскільки відповідач самостійно у строк до 15 квітня 2014 року адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів не сплатив, відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» відповідачу була нарахована пеня на повну суму недоїмки за весь її строк у розмірі 377,30 гривень. На підставі вищевикладеного позивач просив стягнути з ПП «Пандаклія» на користь ООВ ФСЗІ суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2013 році у розмірі 15 837,50 гривень та пені у розмірі 377,30 гривень.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року адміністративний позов було задоволено в повному обсязі. Було стягнуто з відповідача (на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рахунок управління Державної казначейської служби України суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2013 році у розмірі 15 837,50 гривень та пеню за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 377,30 гривень.

В апеляційній скарзі ПП «Пандаклія», з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання щодо скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що 08.05.2014 року ПП «Пандаклія» було надано до ООВ ФСЗІ звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2013 рік за формою № 10-ПІ (а.с.6), з якого вбачається, що при середньооблікової чисельності штатних працівників у кількості 16 особи, на підприємстві у 2013 році працював 1 інвалід.

Разом з тим, згідно додатку до зазначеного звіту - списку працюючих інвалідів-штатних працівників, які були зайняті на підприємстві у 2013 році інвалід - ОСОБА_4 відпрацював у ПП «Пандаклія» інженером у 2013 році повних 3 місяці (3 / 12 = 0,25 ? 0).

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1-ї інстанції зазначив, що у зв'язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2013 році позивачем було обґрунтовано заявив вимогу про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду 1-ї інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 4 ст.20 Закону України «Про зайнятість населення» підприємства, установи і організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів.

Частина 3 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» зазначає, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів за рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 зазначеного вище Закону.

Відповідно до ч. 1 ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

З аналізу наведених норм убачається, що підприємства здійснюють самостійно працевлаштування інвалідів, але враховуючи вимоги статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

У статті ж 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» зазначено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування здійснюється двома шляхами: 1) безпосереднє звернення інваліда до підприємства; 2) звернення інваліда до державної служби зайнятості (з подальшим його направленням на підприємство, на якому є відповідні вакансії).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що з положень Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» не вбачається, що обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів супроводжується його обов'язком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування на створені ним робочі місця. Такий обов'язок згідно зі статтею 18 зазначеного Закону покладено на органи виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органи місцевого самоврядування, громадські організації інвалідів.

Інструкцією щодо заповнення форми звітності № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій», затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19 грудня 2005 року № 420 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 2005 року за №1534/11814 передбачено, що підприємства, установи і організації, їх структурні підрозділи та філії незалежно від форм власності та господарювання повинні за наявності вакансій у повному обсязі подавати інформацію про наявність вільних робочих місць (вакансій) центрам зайнятості за місцем їх реєстрації як платника страхових внесків.

Таким чином, на відповідача покладено лише обов'язок створення робочих місць та інформування про це органів зайнятості щомісячно, у порядку, встановленому вищезазначеним нормативним актом.

Єдиним належним доказом, який свідчить про інформування органів зайнятості про наявність вільних робочих місць для інвалідів є звіт форми № 3-ПН.

Колегія суддів критично ставиться до доводу апеляційної скарги щодо того, що на підприємстві у період січень-липень 2013 року працювало 3 особи, а з 1 серпня 2013 року - 13 осіб, а також наданих на підтвердження зазначених обставин документів, а саме: наказів про затвердження штатного розпису №1 від 03.01.2013 року та №5 від 01.08.2013 року (а.с. 28-29), оскільки зазначені в них відомості суперечать відомостям у звіті про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2013 рік за формою № 10-ПІ та звіті з праці ПП "Пандаклія" за січень-грудень 2013 року, з яких вбачається, що відповідачем самостійно середньооблікову кількість працівників у 2013 році було визначено у кількості 16 осіб (а.с. 6; 49).

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, що обставини щодо перебування у штаті підприємства у 2013 році відповідно 3 осіб до 01.08.2013 року та з цього часу і до кінця року 13 осіб, спростовуються поданими ПП «Пандаклія» за 1-4 квартали 2013 року до ДПІ у Болградському районі Одеської області звітами форми 1 ДФ за відповідні періоди 2013 року (а.с. 18-27).

Будь-яких обґрунтованих пояснень щодо розбіжностей у наданих до суду письмових доказах представником ПП «Пандаклія» не було надано ані суду 1-ї інстанції, ані суду апеляційної інстанції.

Доказів на підтвердження того, що ПП «Пандаклія» у 2013 році надавало до органів центру зайнятості населення інформацію про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів, вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів (звіт форми № 3-ПН) до суду також не надано.

Враховуючи вищевикладене ООВ ФСЗІ було обґрунтовано, на підставі отриманого звіту відповідача, складено розрахунок заборгованості відповідача по сплаті адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2013 році (а.с. 5), який був надісланий на адресу відповідача. Згідно розрахунку нарахована сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів (сума відрахувань за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів та не зайняте інвалідом) склала 15 837,50 гривень (253 400,00 гривень / 16 = 15 837,50 гривень).

Крім того, за несплату відповідачем суми адміністративно-господарських санкцій у розмірі 15 837,50 грн. в термін, передбачений Порядком сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, ПП «Пандаклія» у відповідності до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» було нараховано контролюючим органом пеню у розмірі 377,30 гривень.

З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив зазначену постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та висновків суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Пандаклія» - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до приватного підприємства «Пандаклія» про стягнення адміністративно-господарських санкцій в сумі 15837,50 гривень та пені у розмірі 377,30 гривень - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5-ть днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до положень діючого законодавства до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В. Яковлев
Суддя:/підпис/Н.В. Вербицька
Суддя:/підпис/С.І. Жук