Справа № 677/2476/14-а
Суддя: КРАСНЯК В. І.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/2476/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М у К Р А Ї Н И

02.02.2015 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі судді Красняка В.І., при секретарі Федченко Л.В.,з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красилові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з організації дорожнього руху відділу державної автомобільної інспекції міста Хмельницького Сивака Ігоря Романовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з зазначеним позовом до відповідача про визнання дій протиправними та скасування винесеної останнім постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 066371 від 13 грудня 2014 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

В обґрунтування своїх вимог послався на те, що керуючи автомобілем марки «RENAULT TRAFIC», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись у м. Хмельницькому по вул. Старокостянтинівсе шосе, він 13.12.2014 року 09 годині 15 хвилин поблизу АЗС «Петроль» був зупинений відповідачем. Причиною запинки відповідач назвав порушення ним вимог п. 31.3 «б» ПДР, згідно якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю). Безпідставно не приймаючи до уваги його пояснення про те, що належний йому автомобіль не підлягає такому контролю, всупереч полісу №АІ/2382800 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, приписам ст.35 ч.2 Закону України «Про дорожній рух», відповідач склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №401086 від 13 грудня 2014 року та виніс оскаржувану постанову. З викладених підстав вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм адміністративного права, є незаконною і підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач та його представник просили задовольнити позов в заявлений ним спосіб.

Відповідач,який судовою повісткою під розписку був повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заперечень щодо позову не надав.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, і не заперечується сторонами, що 13.12.2014 року відповідач Сивак І.Р. склав протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 401086 відносно позивача, з якого вбачається, що останній вказаного дня керував автомобілем марки «RENAULT TRAFIC», державний номерний знак НОМЕР_1, що не пройшов обов'язковий технічний контроль , чим порушив вимоги п. 31.3 «б» ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 121 КУпАП. Постановою серії ПС2 №066371 від 13 грудня 2014 року відповідач визнав позивача винним у вчиненні за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано до суду доказів, які б підтверджували правомірність його дій, не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують викладені в адміністративному позові пояснення ОСОБА_1, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених в постанові про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова й протокол не дають підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1, правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.121 КУпАП.

При цьому, зважаючи на приписи п. 31.3 «б» ПДР, згідно якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю), приписи ст.35 ч.2 п. 1 Закону України «Про дорожній рух», відповідно до якого обов'язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), пояснення ОСОБА_1, який, посилаючись на п.8 поліса №АІ/2382800 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого його автомобіль не підлягає обов'язковому технічному контролю, пояснював, що його автомобіль не підлягає обов'язковому технічному контролю,відповідач, як суб'єкт владних повноважень, мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача, однак такі докази відсутні.

Разом з тим, відповідачем навіть не було вжито заходів для спростування заявлених позивачем доказів своєї невинуватості, хоча, об'єктивно, останній мав таку можливість з урахуванням місця та часу даної події.

За таких обставин судом не встановлено з яких міркувань виходив відповідач, оцінюючи зміст адміністративного правопорушення та на підставі яких прийшов до висновків і виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому адміністративний позов останнього підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

На підставі ст. ст.7-14,18,19,23,71 ч.2,128,143,158,160-163,167 КАС України, ст.ст.33,121 ч.3, 247,251,280,283,284, 289, 293 ч.1 п.3 КУпАП, ст.35 ч.2 п.1 Закону України «Про дорожній рух», п. 31.3 «б» ПДР, суд, -

постановив:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною і скасувати постанову інспектора з організації дорожнього руху відділу державної автомобільної інспекції міста Хмельницького старшого лейтенанта міліції Сивака Ігоря Романовича серії ПС2 № 066371 від 13 грудня 2014 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 04 лютого 2015 року.

Суддя: В. І. КРАСНЯК