Справа № 814/1170/14
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 р. Справа № 814/1170/14

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю. М.,

- Кравченка К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 червня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним рішення від 13.03.2014 р. № 11590644, визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора на нерухоме майно про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 11590644 від 13.03.2014 року;

- визнання протиправною бездіяльність державного реєстратора прав на нерухоме майно, що полягає у не зупиненні розгляду заяви про реєстрацію права власності, не надісланні рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 11590644 від 13.03.2014 року на наступний день з моменту його прийняття;

- зобов'язання зареєструвати право власності комплекс будівель та споруд бази відпочинку "Луч".

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 червня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про відмову ОСОБА_3 у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 11590644 від 13.03.2014.

Визнано протиправною бездіяльність державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, що полягає у не зупиненні розгляду заяви про реєстрацію права власності, не надісланні ОСОБА_3 рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 11590644 від 13.03.2014 на наступний день, з моменту його прийняття.

В решті позовних вимог відмовлено.

Присуджено на користь ОСОБА_3 з Державного бюджету України судовий збір в сумі 36, 54 грн.

В апеляційній скарзі Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції встановив, що позивач надіслав відповідачу - Реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка була отримана працівником Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області 06 березня 2014 року та 07 березня 2014 року зареєстрована у Базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером №5739343.

08 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача з заявою про надання інформації стосовно розгляду заяви про реєстрацію права власності на комплекс будівель та споруд бази відпочинку «Луч» від 26.02.2014 року.

Листом Реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 16.04.2014 року №04-280/320-04 повідомлено ОСОБА_3 про те, що заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на комплекс будівель та споруд бази відпочинку «Луч» зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.03.2014 року за реєстраційним номером №5739343 (картка прийому заяви №11475336); 13.03.2014 року державним реєстратором Алексєєнко В.А. прийнято Рішення про відмову у державній реєстрації прав на нерухоме майно за №11590644, роз'яснено , що відмова у державній реєстрації не позбавляє заявника права повторно звернутись із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та ї обтяжень. До зазначено листа додано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 13.03.2014 року №1159644.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_3 від 26.02.2014 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно Алексєєнко В.А. на підставі ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, прийнято рішення від 05 вересня 2013 року №5620738 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, яким позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності - приватна, на комплекс будівель та споруд бази відпочинку «Луч», що розташований Одеська обл.,Білгород - Дністровський р., с/рада Приморська, «Луч» база відпочинку, біля с. Попаздра, з посиланням на те, що подані для проведення державної реєстрації прав документи не відповідають вимогам і не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відповідно до поданих документів наявності об'єкта є самовільно збудовані об'єкти нерухомості, але документ, що їх посвідчує право власності або інші речові права на земельну ділянку під будівлями і спорудами бази відпочинку «Луч» не надано. Також державному реєстратору не надано оригінал технічних паспортів, ксерокопія паспорту і коду власника не завірені належним чином, відсутні оригінали рішення суду від 10.11.2009 року та постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.12.2013 р.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №11590644 від 13 березня 2014 року не містить підстав для відмови у проведенні державної реєстрації права власності, наведених у ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у зв'язку із чим підлягає скасуванню, як таке, що винесено неправомірно, а також, із того, що відповідач діяв не на підставі та не в межах повноважень, які визначені законодавством, оскільки порушив строки надсилання спірного рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування (ч.1 ст. 4 Закону).

Положеннями ст. 15 зазначеного Закону передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868.

Відповідно до п. 36 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Виходячи з положень пп.10,16 п. 37. Порядку, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано у ході розгляду справи в апеляційному суді, що документом підтверджуючий виникнення права власності у ОСОБА_3 на будівлі і споруд бази відпочинку «Луч» Одеська область, Білгород-Дністровський р., с/рада Приморська, «Луч» база відпочинку, біля сел. Попаздра - є рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 10.11.2009 року, яке набрало законної сили 23.11.2009 року.

Зазначене вище майно зареєстроване КП «Білгород- Дністровське БТІ» 09.12.2009 року за реєстраційним №9377985, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Рішенням виконавчого комітету Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №126 від 26.12.2013 року присвоєно поштову адресу об'єктам нерухомого майна бази відпочинку «Луч», розташованої біля скла Попаздра, за межами населеного пункту, Приморська сільська рада , Білгород-Дністровського району Одеської області: Комплекс будівель та споруд бази відпочинку «Луч».

Згідно з ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставами відмови у державній реєстрації, є: заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; нерухоме майно або більша за площею його частина перебуває в іншому реєстраційному (кадастровому) окрузі; з заявою про державну реєстрацію звернулася особа, яка відповідно до цього Закону не може бути суб'єктом права власності на даний об'єкт нерухомого майна або представником такого суб'єкта; подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію права власності відповідно до правочинну про відчуження нерухомого майна було подано після державної реєстрації обмежень, вчинених щодо цього майна; заявлене право власності або інше речове право вже зареєстроване.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що відмова в державній реєстрації прав та обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, забороняється.

Таким чином, законодавець визначив перелік підстав, за яких державний реєстратор, встановивши їх наявність, має право відмити у державній реєстрації прав та їх обтяжень. При цьому вказана норма визначає вичерпний перелік підстав для відмови у реєстрації права.

Утім слід мати на увазі, що така відмова має бути обґрунтованою, з посиланням на норми закону та ніяким чином не містити декларативних висновків в розумінні ст. 2 КАС України.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом першої інстанції, державний реєстратор, відмовляючи в державній реєстрації права власності, вказав, що подані для проведення державної реєстрації прав документи не відповідають вимогам і не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, згідно із ст. 24 Закону.

Між тим, колегія суддів зауважує, що у відмові про вчинення реєстраційної дії державний реєстратор не вказав, яким положенням цього Закону не відповідають подані позивачем документи.

Враховуючи, що подані позивачем документи відповідають вимогам, установленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та іншими нормативно-правовими актами та дають змогу установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а тому у суду апеляційної інстанції не викликає сумнівів відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону..

З урахуванням того, що оспорюване рішення відповідача №11590644 від 13 березня 2014 року є необґрунтованим та прийнятим з підстав, які не передбачені статтею 24 Закону, а також фактичних обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, не довів правомірність своїх заперечень проти адміністративного позову, законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення.

Більш того, погоджується колегія суддів із висновком суду першої інстанції про передчасність рішення державного реєстратора про відмову у державні реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки відповідач не вжив дій передбачених ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Разом з тим, апелянт при подачі апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції не сплатив судовий збір у повному розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 та ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подачу апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції апелянт повинен сплатити судовий збір у розмірі 36,54 грн. на рахунок № рахунку: 1008, отримувач: ГУДКСУ в Одеській області, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, Код ЄДРПОУ суду 34380461.

Отже, виходячи із відсоткової ставки, встановленої Законом України «Про судовий збір», розмір судового збору, що має бути сплачений особою, яка подає апеляційну скаргу в межах даної справи, складає 36,54 грн., який апелянтом не сплачений.

Відтак, з апелянта підлягає стягненню судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1,197, ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 червня 2014 року - залишити без змін.

Стягнути з Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області неоплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір у розмірі 36,54 грн. на користь державного бюджету України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: О.В.Лук'янчук

Суддя: Ю.М.Градовський

Суддя: К.В.Кравченко