Справа № 825/67/15-а
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року м. Чернігів Справа № 825/67/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лобана Д.В.,

при секретарі Новик Н.С.,

за участю представників сторін

від позивача Харченка А.В.,

від відповідача Полегешко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом дочірнього підприємства «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО» до Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО» звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області від 07.07.2014 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, на думку позивача, були порушені вимоги Податкового кодексу України, у зв'язку з чим податковий орган під час перевірки дійшов необґрунтованих висновків, які покладені в основу податкового повідомлення-рішення. Зокрема, висновки про порушення позивачем цивільного та податкового законодавства не обґрунтовані посиланням на конкретні обставини фінансово - господарської діяльності, на первинні документи, зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку. У перевіряємому періоді ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО» співпрацювало із ТОВ «КРАЙ-2» відповідно до укладеного договору.

Реальність виконання договору підтверджується банківськими виписками, податковими накладними, договорами, додатковими угодами, актами прийому-передачі робіт (надання послуг), деклараціями.

На підставі виписаних податкових накладних, у перевіряємий період сплачена позивачем в ціні вартості товару сума податку на додану вартість була включена до податкового кредиту.

При цьому, висновки податкового органу про відсутність факту реального виконання договорів із контрагентом, на думку позивача, здійснені без належного аналізу характеру договорів, їх товарності та реальності.

Таким чином, позивач вважає, що правомірно сформував податковий кредит по взаємовідносинах із ТОВ «КРАЙ-2», а тому вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на письмові заперечення (т. 2 а. с. 43-45), в яких зазначено, що згідно акту перевірки зазначено, що вказані взаємовідносини між ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО» та покупцем ТОВ «КРАЙ-2» стосовно отриманих попередніх оплат за поставку в подальшому молочної продукції (сирів) мають очевидні ознаки формальних та таких, які не можуть бути виконані у межах умов укладених договорів з наступних підстав:

Перевіркою встановлено, що позивач виробничих потужностей для виробництва молочної продукції, зокрема сирів не має, а відтак власне їх виробництво для поставки за договором виключено.

Також, перевіркою не встановлено факту укладання ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО» у перевіряємому періоді угод з придбання сирів у інших суб'єктів господарювання з мстою виконання умов договору від 25.03.2014 № 25/3-14, укладеного з ТОВ «Край-2».

Перевіркою відображеного у рядку 8 „Коригування на основі попередніх звітних періодів" показника декларації з ПДВ за період квітень 2014 року встановлено, що згідно «Розрахунку коригування сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ» за податковий період квітень 2014 року відображено коригування (до зменшення) податкових зобов'язань згідно ст. 192 Податкового кодексу України на суму 7102117,00 грн, обсяг поставки (без ПДВ) -35510583,00 грн.

Згідно даного розрахунку (Д1) зазначено, що підставою для коригування податкових зобов'язань було повернення коштів контрагенту ДП «МІЛКІЛЕНД-УКРАЇНА» відповідно виписаних 15.04.2014 розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, за якими проводиться коригування. Вказані податкові накладні були виписані у звітних періодах: грудень 2012 року, квітень, травень та червень 2013 року.

При цьому, під час перевірки ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО» не були надані документи, які підтверджують факт перерахування коштів на ДП «МІЛКІЛЕНД-УКРАЇНА» за оренду приміщень в минулих періодах та факт повернення коштів попередньої оплати у квітні 2014 року. Також не були надані для перевірки: розрахунки коригування податкових накладних; податкові накладні, які коригуються та підтвердження їх реєстрації в єдиному реєстрі податкових накладних; договори оренди, укладені між позивачем та ДП «МІЛКІЛЕНД-УКРАЇНА», та інші документи, що засвідчують факт взаємовідносин і підтверджують відображені платником показники, задекларовані в податковій звітності за квітень 2014 року, у зв'язку з проведенням коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Відповідно наданих на перевірку документів встановлено, що позивачем віднесено у періоді березень 2014 року до податкового кредиту суму ПДВ від вартості придбання у ТОВ «АККО Груп» послуг з організації ділової конференції згідно договору № 88/2/13 від 01.10.2013 на загальну суму 92335,00 грн, в т. ч. ПДВ 15389,17 грн по податкових накладних, виписаних постачальником у періодах жовтень, грудень 2013 року, січень, лютий, березень 2014 року.

Відповідно умов зазначеного договору № 88/2/13 від 01.10.2013 передбачено, що ТОВ «АККО Груп» (Виконавець) зобов'язується надавати послуги з організації, просування та/або проведення різних подій, таких, як бізнес-покази, збори, конференції, зустрічі, заходи відпочинку та розваг для замовника тощо. Згідно додатку 1 до даного договору, зазначена форма участі, вартість послуг для 1 учасника та кількість учасників від замовника, яка досягає 48. У додатку 2 до договору зазначено, що сторони затвердили примірний перелік матеріальних цінностей, з використанням яких надаються послуги.

В ході перевірки, враховуючи обсяги отриманих послуг та їх зміст, визначений в договорі, зважаючи на кількість та категорію працівників і спеціалістів, які згідно штатного розпису працюють на ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО», зроблено висновок про недоцільність і неможливість їх застосування у господарській діяльності платника. Перевіркою встановлено, що зазначені послуги, отримані від ТОВ «АККО Груп», не мають економічного змісту та фактичного впливу на загальну господарську діяльність та отримання прибутку від такої діяльності у періоді за який проводилась перевірка, а відтак не могли бути використані у межах господарської діяльності платника, як цього вимагають умови що дають право на формувати податкового кредиту з ПДВ у визначенні ст. 198 Податкового кодексу України.

Перевіркою встановлено, що зазначені послуги по благоустрою території, отримані в ТОВ «КБК «Альянс», не були використані у межах господарської діяльності платника у зв'язку з тим, що територія, на якій проводився благоустрій не була предметом договорів оренди, на підставі яких ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО» отримувало дохід в перевіряємому періоді, здаючи в оренду іншим суб'єктам господарювання приміщення товарно-молочної ферми, іншого майна і техніки, та відповідно не мало відношення до такої господарської діяльності платника, а інше використання даної території в господарській діяльності підприємства не здійснювалось.

В ході перевірки даних показників декларацій з податку на додану вартість за період з 01.09.2013 по 30.04.2014 встановлено, що у показниках декларації з ПДВ за вересень 2013 року ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО» не враховано результатів документальної позапланової перевірки попередніх декларацій, показники яких за наслідками перевірки були змінені.

Згідно акту від 10.10.13 №3/22/36375427 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.06.2012 по 31.08.2013» були встановлені порушення п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 5275538,00 грн та завищено залишок від'ємного значення на загальну суму 3360391,00 грн.

Платник був ознайомлений з висновками перевірки 11.10.2013 (поштове повідомлення про вручення акту перевірки від 11.10.2013), отже на дату складання та подання податкової декларації з ПДВ за вересень 2013 року (станом на 21.10.2013) відповідні зміни у даній декларації необхідно було врахувати.

З огляду на вищевикладене. перевіркою встановлено, то ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО» у декларації з ПДВ за вересень 2013 року, при заповненні показників декларації не враховано висновки попереднього акту виїзної позапланової перевірки, та не відображено в рядку 21.3 «зменшено/збільшено залишок від 'ємного значення за результатами перевірки податкового органу» суму 3360391,00 грн до зменшення від'ємного значення з податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладене, Бахмацька ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області вважає позовні вимоги позивача необгрунтованими, а податкове повідомлення-рішення таким, що винесене на законних підставах, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви та заперечень на неї, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ - МОЛОКО» () зареєстроване 18.05.2009, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, взяте на податковий облік Бахмацької ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області 20.05.2009 за № 508, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АД № 424043 (т. 1 а. с. 118). Ці факти сторонами не заперечуються та відповідно до ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України не потребують доказування.

Основними видами діяльності ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ - МОЛОКО» є: розведення великої рогатої худоби молочних порід, вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, розведення коней та інших тварин родини конячих, розведення свиней, допоміжна діяльність у рослинництві, допоміжна діяльність у тваринництві, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ (т. 1 а. с. 119).

Судом встановлено, що у період з 28 травня 2014 року по 11 червня 2014 року Бахмацькою ОДПІ, згідно пп. 20.1.4, п. 20.1, ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 81.1 ст. 81, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI проведена документальна позапланова виїзна перевірка ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ - МОЛОКО» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.09.13 по 30.04.14, за наслідками якої складено акт від 18.06.2014 №324/22/36375427 (т. 1 а. с. 14-41).

Як вбачається із висновків акту перевірки, в ході перевірки було виявлено ряд порушень, зокрема:

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, пп. 192.1.1, п. 192.1, п. 92.3 п. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200, п. 201.1, п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями (надалі - ПК України);

- пп. 4.6.7 п. 4.6 ст. 4 р. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492;

- п. 6 та п. 9 р. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 № 678;

- ч. 1, ч. 5 ст. 203, ч. 1, ч. 2 ст. 215, ст. 216 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків;

- п. 3 ст. 5 та п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»;

- п. 1.2, п. 2.7 Положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженому наказом Мінфіну України № 88 від 24.05.1995.

Не погоджуючись із такими висновками акту перевірки 27.06.2014 ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ - МОЛОКО» подано письмові заперечення за вих. № 21 від 26.06.2014 (т. 1 а. с. 42-51), однак Бахмацькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області надано відповідь на заперечення від 03.07.2014 № 800/10/25-02-22-124, в якій зазначено про відсутність підстав для перегляду зміни висновків, зазначених в акті перевірки (т. 1 а. с. 52-64).

За результатами перевірки та викладених у акті порушень Бахмацькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.07.2014 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 5 178 433,50 грн, у тому числі: 3 452 289,00 грн - за основним платежем та 1 726 144,50 грн - штрафні (фінансові) санкції (т. 1 а. с. 66).

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, 17.07.2014 ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ - МОЛОКО» подано скаргу до Головного управління Міндоходів у Чернігівській області (т. 1 а. с. 69-81), однак рішенням Головне управління Міндоходів у Чернігівській області від 15.09.2014 № 2851/10/25-01-10-05-15 прийнято рішення, яким оскаржене податкове повідомлення-рішення залишаено без змін, а скарга - без задоволення (т. 1 а. с. 84-91).

29 вересня 2014 року ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ - МОЛОКО» звернулося зі скаргою на податкове повідомлення-рішення від 07.07.2014 № до Державної фіскальної служби України (т. 1 а. с. 93-102), однак рішенням Державна фіскальна служба України рішенням від 04.12.2014 податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга - без задоволення (т. 1 а. с. 103-109).

Згідно із ст. 3 Господарського кодексу України господарська діяльність - діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ТОВ «КРАЙ-2» було укладено договір доручення від 25.03.2014 № 25/3-14 (т. 1 а. с. 129-131), за умовами якого ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО», як повірений, взяло на себе зобов'язання за винагороду від імені та за рахунок ТОВ «КРАЙ-2», як довірителя, придбати молочні продукти харчування (сири в асортименті), згідно переліку, що визначений в самому договорі та додатковій угоді № 1 до нього від 02.04.2014 (т. 1 а. с. 132-133). Строк дії даного договору - до 31 грудня 2014 року.

Договір підписано директорами підприємств та скріплено печатками.

Висновки відповідача щодо невиконання умов договору є передчасними, не відповідають дійсності, та не приймаються судом до уваги, оскільки на час перевірки термін виконання даного договору ще не сплинув, а на день розгляду справи суду надано лист ТОВ «КРАЙ-2» від 23.05.2014 № 24 (т. 2 а. с. 61) та додаткову угоду № 3 від 28.05.2014 до договору доручення № 25/03-14 від 25.03.2014 (т. 2 а. с. 62) відповідно до яких дію договору подовжено до 31.12.2015.

Реальність даного договору підтверджують наступні первинні документи:

- банківська виписка ПАТ «УПБ» по рух коштів на рахунку ДП «Красносільське- молоко» від 28 березня 2014 року (т. 1 а. с. 134-135);

- банківська виписка ПАТ«УПБ» по рух коштів на рахунку ДП «Красносільське- молоко» від 15 квітня 2014 року (т. 1 а. с. 136-137);

- податкова накладна № 55 від 15 квітня 2014 року виписана ДП «Красносільське- молоко» за договором доручення № 25/03-14 від 25 березня 2014 року (т. 1 а. с. 138);

- податкова накладна № 54 від 15 квітня 2014 року виписана ДП «Красносільське- молоко» за договором доручення № 25/03-14 від 25 березня 2014 року (т. 1 а. с. 139);

- податкова накладна № 53 від 15 квітня 2014 року виписана ДП «Красносільське- молоко» за договором доручення № 25/03-14 від 25 березня 2014 року (т. 1 а. с. 140);

- податкова накладна № 52 від 15 квітня 2014 року виписана ДП «Красносільське- молоко» за договором доручення № 25/03-1 (т. 1 а. с. 141);

- податкова накладна № 50 від 15 квітня 2014 року виписана ДП «Красносільське- молоко» за договором доручення № 25/03-14 від 25 березня 2014 року (т. 1 а. с. 142);

- податкова накладна № 40 від 15 квітня 2014 року виписана ДП «Красносільське- молоко» за договором доручення № 25/03-14 від 25 березня 2014 року (т. 1 а. с. 143);

- податкова накладна № 8 від 28 березня 2014 року виписана ДП «Красносільське- молоко» за договором доручення № 25/03-14 від 25 березня 2014 року (т. 1 а. с. 144);

- податкова накладна № 9 від 28 березня 2014 року виписана ДП «Красносільське- молоко» за договором доручення № 25/03-14 від 25 березня 2014 року (т. 1 а. с. 145);

- податкова накладна № 10 від 28 березня 2014 року виписана ДП «Красносільське- молоко» за договором доручення № 25/03-14 від 25 березня 2014 року (т. 1 а. с. 146);

- податкова накладна № 11 від 28 березня 2014 року виписана ДП «Красносільське- молоко» за договором доручення № 25/03-14 від 25 березня 2014 року (т. 1 а. с. 147);

- податкова накладна № 12 від 28 березня 2014 року виписаної ДП «Красносільське- молоко» за договором доручення № 25/03-14 від 25 березня 2014 року (т. 1 а. с. 148);

- податкова накладна № 14 від 28 березня 2014 року виписана ДП «Красносільське- молоко» за договором доручення № 25/03-14 від 25 березня 2014 року (т. 1 а. с. 149);

- податкова накладна № 15 від 28 березня 2014 року виписана ДП «Красносільське- молоко» за договором доручення № 25/03-14 від 25 березня 2014 року (т. 1 а. с. 150).

Отже, правовідносини за спірними правочинами в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем було вчинено дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових ресурсів.

Тобто, позивачем дотримано принцип превалювання сутності над формою, який закріплений в ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми).

Суд вважає, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З наданих позивачем доказів вбачається, що договір має на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки товар (роботи/послуги) був переданий, оплата проведена, договори виконано сторонами в повному обсязі, сторони претензій одна до одної не мають.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Суд звертає увагу на те, що на момент вчинення правочинів підприємства-контрагенти позивача були зареєстровані в якості юридичної особи та платником податків, що не заперечується сторонами та відповідно до ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України не потребують доказуванню.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що на момент укладення договорів із контрагентами позивач проявив належну обачність, перевіривши необхідні документи контрагентів та чи здійснюють вони господарську діяльність.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно із п. 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є постачання товарів (послуг), місце постачання яких розташоване на митній території України.

Відповідно до п. 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів, крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів, і збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з :

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із п. 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО» у відповідності до вимог ст. 192 розділу V ПК України в декларації з ПДВ за квітень 2014 року в р. 8.1 відображено показник коригування податкових зобов'язань в сумі 7102117,00 грн (до зменшення).

Доводи відповідача щодо не надання на перевірку всіх документів чи інформації по взаємовідносинам із ДП «МІЛКІЛЕНД-УКРАЇНА» не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту додатку 3 до акту перевірки, не всі документи були необхідними для перевірки, а перевіркою охоплювалися первинні документи підприємства частково - суцільним порядком, а частково - вибірковим.

Крім того, під час проведення перевірки ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ - МОЛОКО» отримало два письмових запити про надання копій документів. Перший запит від 05.06.2014 було вручено у приміщенні платника податків під час проведення перевірки. Другий запит від 17.06.2014 надійшов на адресу підприємства рекомендованим листом 23.06.2014 (в один день разом з актом перевірки), а відправлений був 18.06.2014, що підтверджується відтиском печатки поштового органу, тобто у день, коли перевірка вже була закінчена та було зареєстровано і сам акт перевірки. Отже, виконати такий запит у визначений законом строк та спосіб, підприємство протиправно було позбавлено можливості. Однак, всі ці докази надано суду.

До того ж, при наданні ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКН - МОЛОКО» відповіді на запит від 05.06.2014, ревізор ОСОБА_3, яка отримувала копії документів по ньому 12.06.2014, письмово вказала, що документи подані в повному обсязі. Як вбачається зі змісту даного запиту, будь-які документи на підтвердження відносин платника податку з ДП «МІЛКІЛЕНД-УКРАЇНА» контролюючий орган не вимагав.

Відповідно до пункту 6.4. розділу 2 наказу ДПА № 984 від 22.12.2010 контролюючий орган у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення зобов'язаний про це робити запис із відображенням підстав для отримання. Однак, в акті перевірки відсутня будь-яка інформація про те, що в матеріали акту перевірки податковий орган отримав копії документів, що підтверджують наявність порушення.

Таким чином, відображення в акті перевірки порушення з боку платника податків вимог ст.192 розділу V ПК України щодо відображення в декларації з ПДВ за квітень 2014 року в р. 8.1 показнику коригування податкових зобов'язань в сумі 7102117,00 гривень (до зменшення) є неправомірним, оскільки дана обставина взагалі не підлягала перевірці з боку Бахмацької ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області безпосередньо на підприємстві, як і не вимагались у період перевірки документи на підтвердження проведених господарських операцій.

Щодо надсилання на адресу позивача другого запиту від 17.06.2014, який надійшов на адресу підприємства рекомендованим листом 23.06.2014, в один день разом з актом перевірки, є лише підтвердженням порушення прав ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ - МОЛОКО», як платника податків, та необґрунтованості висновку у цій частині акту перевірки. В свою чергу, як зазначалось вище, всі ці документи надані суду.

Інших доводів та обґрунтування щодо зробленого висновку в частині неправомірності проведеного платником податків коригування податкових зобов'язань контролюючий орган не вказав ні в акті, а ні під час судового засідання.

Так, на підтвердження вищезазначених обставин суду надано:

- письмовий запит Бахмацької ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області № 698/10/29-02-22-124 від 05 червня 2014 року про надання відомостей та завірених копій документів в ході перевірки ОДПІ періоду з 01.09.2013 по 10 30.04.2014 (т. 1 а. с. 151);

- відповідь платника податку на письмовий запит Бахмацької ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області від 10 червня 2014 року за № 8 з відміткою посадової особи Бахмацької ОДПІ про отримання документів за запитом в повному обсязі (т. 1 а. с. 152-154);

- запит від 17 червня 2014 року за № 735/10/25-02-22-124 про надання відомостей та завірених копій документів по взаємовідносинам з ДП «Мілкіленд-Україна» (т. 1 а. с. 155);

- відповідь платника податку на письмовий запит Бахмацької ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області від 24 червня 2014 року за № 20 (т. 1 а. с. 185-186);

- договір оренди № 1 від 01 листопада 2012 року, укладений між ДП «Мілкіленд- Україна» та ДП «Красносільське-молоко» з додатком № 1 (т. 1 а. с. 187-191);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 24 квітня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 192);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 29 квітня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 193);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 30 квітня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 194);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 07-08 травня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 196-197);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 13 травня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 198);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 16-17 травня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 199);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 21 травня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 200-201);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 23 травня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 201);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 24 травня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 202);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 28-29 травня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 203);

- банківська виписка ПАТ «Укрексімбанк» за 27 червня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 204);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 30 травня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 205);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 31 травня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 206);

- банківська виписка ПАТ «Укрексімбанк» за 31 травня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 207);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 03 червня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 208);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 04 червня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 209);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 05-06 червня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 210);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 07 та 10 червня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 211);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 11 червня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 212);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 12-13 червня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 213);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 14 та 17 червня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 214);

- податкова декларація ДП «Красносільське-молоко» з ПДВ за звітний період квітень 2014 року з розрахунком коригування податкових зобов'язань за поверненими коштами (т. 1 а. с. 215-223).

Як вбачається з акту перевірки ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ - МОЛОКО» начебто завищено показники податкового кредиту за березень 2014 року на загальну суму 92335,00 грн від придбання послуг з організації ділової конференції згідно умов договору № 88/2/13 від 01.10.2013 укладеного з ТОВ «АККО Груп».

Доводи відповідача, що придбані послуги не призначені для використання їх у межах господарської діяльності, не мають економічного змісту і фактичного впливу на загальну господарську діяльність та на отримання прибутку від такої діяльності, та не могли бути використані у межах господарської діяльності підприємства є такими, що не відповідають дійсності з огляду на наступне.

По-перше, послуги ТОВ «АККО ГРУП» по розміщенню працівників ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ - МОЛОКО», направлених на конференцію, відповідають переліку послуг до надання послуг ТОВ «АККО ГРУП» згідно договору № 88/2/13 від 01.10.2013 (т. 2 а. с. 63).

По-друге, в рамках здійснення податкового контролю податковий орган лише перевіряє реальність операцій з придбання послуг, наявність у платника належним чином оформлених первинних документів на підтвердження факту понесення витрат за цими операціями, однак без оцінювання доцільності цих послуг, їх ефективності та практичного впливу на результат діяльності платника. Адже платник здійснює фінансово-господарську діяльність на власний ризик, володіє у сфері господарювання самостійністю та широкою дискрецією, а тому самостійно вирішує, які саме витрати йому необхідно здійснити для забезпечення своєї діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена і в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 25.07.2013 по справі № К/9991/25892/11, від 30.01.2013 по справі № К-50333/09.

Більше того, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом 5 ПК України.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) та строки проведення розрахунків визначені ст. 200 ПК України.

Відповідно до п.п. 200.1 - 200.3 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Доводи ж відповідача, що отримані ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ - МОЛОКО» послуги від ТОВ «КБК Альянс» з благоустрою території на об'єкті молочнотоварної ферми з багатофункціональним комплексом за умовами додаткової угоди № 263 від 10.10.2013 до договору генерального підряду в капітальному будівництві № 1-КМ від 10.04.2012, не призначені для використання їх у межах господарської діяльності, оскільки територія, на якій проводився благоустрій не була предметом договорів оренди, на підставі яких позивач отримував дохід, не беруться судом до уваги з огляду на наступне.

Фактичне надання послуг підтверджується первинними документами, зокрема, довідкою про вартість виконаних робіт/ та витрати за квітень 2014 року (ф. КБ-З), актом № 236-1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2014 року та їх оплатою.

Крім того, контролюючий орган прийшов до передчасних та необґрунтованих висновків, зазначаючи в своєму акті перевірки про допущення ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ - МОЛОКО» методологічної помилки у відображених показниках декларації з ПДВ за вересень 2013 року внаслідок неврахування даних документальної виїзної перевірки, оформленої актом від 10.10.2013 № 3/22/36375427, та не відображення в рядку 21.3 «зменшено/збільшено залишок від'ємного значення за результатами перевірки податкового органу» відповідного показника в сумі 3360391,00 грн, до зменшення такого від'ємного значення з огляду на наступне.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 10.09.2013 по справі № 21-237а13, обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків. Акт перевірки не є тим рішенням суб'єкта владних повноважень, яке породжує певні правові наслідки, спрямоване на регулювання тих, чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

З урахуванням наведеного, ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ - МОЛОКО» не збов'язане враховувати висновки попередньо акту перевірки при заповненні декларації з ПДВ, так як, податкове повідомлення-рішення винесене за його результатами було оскаржене у судовому порядку.

Більш того, дане податкове повідомлення-рішення скасовано судом (ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2014 по справі № 825/64/14).

Таким чином, при заповненні декларації з ПДВ за вересень 2013 року ДП «КРАСНОСІЛЬКЕ - МОЛОКО» діяло у межах та у відповідності до вимог чинного законодавства.

На підтвердження вищезазначених обставин суду надано:

- договір про надання послуг № 88/2/13, укладений між ДП «Красносільське-молоко» та TOB «АККО ГРУП» від 01 жовтня 2013 року (т. 1 а. с. 224-226);

- додаток № 1 до договору про надання послуг № 88/2/13 від 01.10.2013 (т. 1 а. с. 227);

- додаток № 2 до договору про надання послуг № 88/2/13 від 01.10.2013 (т. 1 а. с. 228-229);

- додаток № 3 до договору про надання послуг № 88/2/13 від 01.10.2013 (т. 1 а. с. 230);

- додаток № 4 до договору про надання послуг № 88/2/13 від 01.10.2013 (т. 1 а. с. 231);

- банківська виписка ПАТ «УПБ» за період 19-24 грудня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 232);

- банківська виписка ПАТ «УПБ» за період 27-28 серпня 2014 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 1 а. с. 233);

- акт прийому-передачі виконаних робіт № 472 від 31 жовтня 2013 року (т. 1 а. с. 234);

- акт прийому-передачі виконаних робіт № 473 від 31 жовтня 2013 року (т. 1 а. с. 235);

- акт прийому-передачі виконаних робіт № 474 від 31 жовтня 2013 року (т. 1 а. с. 236);

- акт прийому-передачі виконаних робіт № 475 від 31 жовтня 2013 року (т. 1 а. с. 237);

- акт прийому-передачі виконаних робіт № 476 від 31 жовтня 2013 року (т. 1 а. с. 238);

- акт прийому-передачі виконаних робіт № 571 від 31 грудня 2013 року (т. 1 а. с. 239);

- акт прийому-передачі виконаних робіт № 37 від 31 січня 2014 року (т. 1 а. с. 240);

- акт прийому-передачі виконаних робіт № 66 від 28 лютого 2014 року (т. 1 а. с. 241);

- акт прийому-передачі виконаних робіт № 72 від 28 лютого 2014 року (т. 1 а. с. 242);

- акт прийому-передачі виконаних робіт № 137 від 31 березня 2014 року (т. 1 а. с. 243);

- акт прийому-передачі виконаних робіт № 176 від 30 квітня 2014 року (т. 1 а. с. 244);

- податкова накладна № 32 від 31 жовтня 2013 року, виписана TOB «АККО ГРУП» за послугами згідно договору про надання послуг № 88/2/13 (т. 1 а. с. 245);

- податкова накладна № 46 від 31 жовтня 2013 року, виписана ТОВ «АККО ГРУП» за послугами згідно договору про надання послуг № 88/2/13 (т. 1 а. с. 246);

- податкова накладна № 49 від 31 жовтня 2013 року, виписана ТОВ «АККО ГРУП» за послугами згідно договору про надання послуг № 88/2/13 (т. 1 а. с. 247);

- податкова накладна № 67 від 31 жовтня 2013 року, виписана ТОВ «АККО ГРУП» за послугами згідно договору про надання послуг № 88/2/13 (т. 1 а. с. 248);

- податкова накладна № 66 від 31 жовтня 2013 року, виписана ТОВ «АККО ГРУП» за послугами згідно договору про надання послуг № 88/2/13 (т. 1 а. с. 249);

- податкова накладна № 62 від 31 грудня 2013 року, виписана ТОВ «АККО ГРУП» за послугами згідно договору про надання послуг № 88/2/13 (т. 1 а. с. 250);

- податкова накладна № 57 від 31 січня 2014 року, виписана ТОВ «АККО ГРУП» за послугами згідно договору про надання послуг № 88/2/13 (т. 2 а. с. 1);

- податкова накладна № 71 від 28 лютого 2014 року, виписана ТОВ «АККО ГРУП» за послу гами згідно договору про надання послуг № 88/2/13 (т. 2 а. с. 3);

- податкова накладна № 52 від 31 березня 2014 року, виписана ТОВ «АККО ГРУП» за послугами згідно договору про надання послуг № 88/2/13 (т. 2 а. с. 4);

- податкова накладна № 57 від 28 лютого 2014 року, виписана ТОВ «АККО ГРУП» за послугами згідно договору про надання послуг № 88/2/1 (т. 2 а. с. 2);

- договір генерального підряду в капітальному будівництві № 1-КМ від 10.04.2012 (т. 2 а. с. 23-30);

- додаткова угода № 236 від 10 жовтня 2013 року на виконання етапу (частини) робіт до договору генерального підряду в капітальному будівництві № 1-КМ від 10.04.2012 з додатком № 1 (протоколом договірної ціни) та додатком № 2 (локальним кошторисом) (т. 2 а. с. 31-36);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 21 жовтня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 2 а. с. 38);

- банківська виписка ПАТ «УПБ» за 25 жовтня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 2 а. с. 37);

- банківська виписка ПАТ «Укрсоцбанк» за 24 жовтня 2013 року по особовому рахунку ДП «Красносільське-молоко» (т. 2 а. с. 39);

- податкова накладна № 12 від 21 жовтня 2013 року, виписана ТОВ «КБК «Альянс» за виконання робіт з благоустрою згідно додаткової угоди № 236 від 10.10.2013 до договору генерального підряду в капітальному будівництві № 1-КМ від 10.04.2012 (т. 2 а. с. 40);

- податкова накладна № 16 від 24.10.2013, виписана ТОВ «КБК «Альянс» за виконання робіт з благоустрою згідно додаткової угоди № 236 від 10 жовтня 2013 року до договору генерального підряду в капітальному будівництві № 1-КМ від 10.04.2012 (т. 2 а. с. 41);

- податкова накладна № 18 від 25.10.2013, виписана ТОВ «КБК «Альянс» за виконання робіт з благоустрою згідно Додаткової угоди № 236 від 10.10.2013 до договору генерального підряду в капітальному будівництві № 1-КМ від 10.04.2012 (т. 2 а. с. 42).

Суд звертає увагу на те, що податкові накладні, видані ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО», містять всі реквізити передбачені п. 201.1 ст. 201 ПК України, а тому згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України вони є підставою для нарахування податкового кредиту.

При цьому, з урахуванням норм статей 44 та 61 Податкового кодексу України саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні, перш за все, відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Відносини між учасниками попередніх поставок товарів, робіт, послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між позивачем та його контрагентами.

Як на підставу нікчемності укладеного договору відповідач посилається лише на те, що ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО» виробничих потужностей для виробництва молочної продукції, зокрема сирів не має, а відтак власне їх виробництво для поставки за договором виключено, не беруться судом до уваги, оскільки такі висновки зроблені без ретельного вивчення договору, його характеру та змісту, оскільки відповідно до п. 1.1 договору доручення від 25.03.2014 № 25/03-14 повірений зобов'язується придбати молочні продукти харчування, а не виготовлювати сири, як помилково зазначено податковим органом, що не потребує наявності виробничих потужностей для їх виготовлення.

Не приймаються судом до уваги й доводи відповідача щодо не встановлено факту укладання ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО» у перевіряємому періоді угод з придбання сирів у інших суб'єктів господарювання з мстою виконання умов договору від 25.03.2014 № 25/3-14, укладеного з ТОВ «Край-2», оскільки відповідно до наявних у матеріалах справи запитів, дані відомості та інформація не витребовувалась та не було предметом дослідження даної перевірки.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435 (далі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) - у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Пунктом 1 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити, зокрема, моральним засадам суспільства, пунктом 5 статті 203 ЦК України передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину. Зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановлений законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ч. 1 ст. 228 ЦК України, правочин спрямований на незаконне заволодіння майном держави, вважається таким, що порушує публічний порядок, а отже, згідно з ч. 2 згаданої статті, є нікчемним.

Частино 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Умовою для визнання недійсним правочину, який суперечить інтересам держави та суспільства, є встановлення умислу в діях осіб, що уклали такий правочин. При цьому, носіями протиправного умислу юридичних осіб - сторін такого правочину є посадові особи цих юридичних осіб.

Суд вважає за необхідне зазначити, що сам по собі факт допущення, на думку податкового органу, суб'єктом господарювання порушень певних встановлених законом правил господарської діяльності, здійснюваної на підставі певного договору, не є безумовною підставою для висновку про укладення такого договору з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства. Юридична відповідальність має здійснюватися на принципі законності, який полягає у тому, що така відповідальність настає за діяння, передбачені законом, та застосовується у спосіб, визначений законом.

Стосовно відповідальності позивача за можливі протиправні дії його контрагентів суд зазначає, що для висновків про наявність порушень податкового законодавства у діях платника податків в обов'язковому порядку необхідно з'ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників ПДВ, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо).

Поряд з цим, будь-яких доказів щодо фіктивності та обізнаності позивача про фіктивне підприємництво юридичних осіб, що є контрагентами ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО», та здійснення ними незаконної фінансово - господарської діяльності представником відповідача суду не надано.

Таким чином, за переконанням суду, відповідач неправомірно поклав на позивача відповідальність за можливі протиправні дії його контрагентів.

Крім того, в акті перевірки відсутні посилання на ухиляння контрагентами позивача від уплати податків та зборів, визначення їм податкових зобов'язань, винесення вироків посадовим особам підприємств, або будь-які інші відомості, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення угод з метою, що порушує публічний порядок.

В свою чергу, судом встановлено, що вищезазначені договори були виконані сторонами в повному обсязі, товар (роботи/послуги) отриманий, сторони претензій один до одного не мають.

Таким чином, надання податковому органу належним чином оформлених всіх первинних документів, передбачених законодавством, є підставою для формування валових витрат та податкового кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано будь-яких інших доводів та не подано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання вказаних правочинів з отримання позивачем товарів (робіт/послуг), невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування валових витрат та податкового кредиту.

Всі суми податку на додану вартість сплаченого і віднесеного позивачем до податкового кредиту, підтверджуються податковими накладними, які відповідають вимогам Податкового кодексу України та відображають зміст господарських операцій, в результаті яких вони складені.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

На підтвердження використання придбаного товару у власній господарській діяльності суду надано наступні первинні документи:

- лист ДП «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО» від 12.05.2014 № 5 (т. 2 а. с. 51);

- договір поставки сирів № 06-05-14 СТ від 06.05.2014 з ПП «Рось» філія «охтирський сиркомбінат» (т. 2 а. с. 56-60);

- договір поставки сирів № 050514 від 05.05.2014 з ПП «КФ «Прометей» філія «Менський сир» (т. 2 а. с. 52-55).

Частиною 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Верховний суд України у справах з аналогічним предметом спору дотримується позиції, що судом обов'язково має бути досліджено факт вчинення господарських операцій, за наслідками яких виникло право позивача на формування податкового кредиту та факт сплати позивачем сум податку своїм контрагентам.

Вказаний факт не був спростований в судовому засіданні представником відповідача.

Враховуючи вищевикладене, висновок податкового органу про заниження податку на додану вартість є безпідставним, а тому і нарахування штрафних (фінансових) санкцій, з огляду на ст. 123 Податкового кодексу України, також є протиправним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх рішень.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов дочірнього підприємства «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО», - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області від 07.07.2014 № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь дочірнього підприємства «КРАСНОСІЛЬСЬКЕ-МОЛОКО» судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн 20 коп.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан