Справа № 826/13159/14
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Шостака О.О.,

суддів: Мамчура Я.С., Желтобрюх І.Л.,

при секретарі: Лебедєвій Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від « 31» жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльність,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві у якому просив визнати протиправною бездіяльність

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.2014 року в задоволені позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду від 31.10.2014 року та прийняте нове рішення, яким задовольнити позов. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.2014 року - без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як було встановлено судом першої інстанції Позивач є співвласником 2-х кімнатної квартири в розмірі 1/3 за адресою: АДРЕСА_1, іншими співвласниками є його онуки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що також зазначено в виписці будинкової книги про склад сім'ї та прописки від 02.09.2014 р. № 1848 та не заперечувалось відповідачем.

У зв'язку з розлученням батьків, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, їх син, (внук позивача), громадянин ОСОБА_4, який зареєстрований за вищевказаною адресою переїхав жити до своєї матері ОСОБА_6, але не змінив свого місця реєстрації. Позивач, посилаючись на ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зазначав, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Про вищевказані факти порушення законодавства позивач повідомляв Державну міграційну службу України, Печерський районний відділ Державної міграційної служби України в м. Києві, Головне управління Державної міграційної служби України в м. Києві.

Також позивач зазначає, що на всі його звернення отримував лише формальну та не повну відповідь, тому він 24.02.2014 р., 26.02.2014 р. (доповнення до звернення від 24.02.2014 р.), та 10.04.2014 року письмово звернувся до Державної міграційної служби України. За результатами розгляду звернення від 24.02.2014 року позивачу було надано відповідь № І-870/пр/6, на звернення від 10.04.2014 року громадянину ОСОБА_2 також було надано інформацію про розгляд звернення № І-804/6. Також за наслідками розгляду звернення громадянина ОСОБА_2 по телефону було запрошено на прийом до начальника Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві.

20.06.2014 на прийомі в Головному управлінні Державної міграційної служби України в м. Києві. було зареєстроване усне звернення позивача, відповідно до якого позивачем було отримано відповідь І-1289/6 від 25.06.2014 року .

Також ОСОБА_2 зазначає, що у зв'язку з неповнотою вирішення питання на прийомі 20.06.2014 року він повторно звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві. на особистий прийом 02.07.2014 року. На особистому прийомі вирішити порушені питання неможливо було, тому відповідач зазначив, що про наслідки перевірки позивача буде повідомлено письмово. Однак по спливу місячного строку позивач відповідь не отримав.

Не погоджуючись із вищевикладеними обставинами, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Окружний адміністративний суду м. Києва прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволені позову.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно Указу Президента України "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" від 09 грудня 2010 р. №1085/2010 створено Державну міграційну службу України, поклавши на цю Службу функції з реалізації державної політики з питань громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, а також у справах міграції в межах, визначених законодавством про біженців.

Відповідно до положень статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За визначенням статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції; місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

З матеріалів справи, зокрема, з наявних в матеріалах справи звернень позивача та відповідей на них, вбачається, що ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, дії чи бездіяльність якої не оскаржує, однак позивач зазначає про усні звернення до відповідача, на які йому не були надані відповіді.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем не було надано доказів стосовно фактів усних звернень на які він посилається.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем у його запереченнях не заперечується факт звернення позивача до відповідача щодо непроживання його внука ОСОБА_4 за місцем реєстрації, необхідності проведення перевірки та притягнення до відповідальності винних осіб та зняття ОСОБА_4 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, зокрема, як позивачем, так і відповідачем, підтверджується факт усного звернення позивача до відповідача 20.06.2014 р. з цими питаннями, факт присутності позивача 20.06.2014 р. на особистому прийомі начальника ГУДМС України в м. Києві, де йому були надані відповіді стосовно питань, які ставились у зверненні позивача від 20.06.2014 р.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, позивач вважав, що на особистому прийомі начальника ГУДМС України в м. Києві 20.06.2014 р. не всі питання були вирішені, тому, позивач повторно звернувся усно 02.07.2014 р. до відповідача, докази чого у матеріалах справи відсутні та не надані відповідачем.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до норм ст. 8 Закону України «Про звернення громадян», не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

Приймаючи до уваги викладене, зокрема, факт присутності позивача 20.06.2014 р. на особистому прийомі начальника ГУДМС України в м. Києві, де йому були надані відповіді стосовно питань, які ставились у зверненні позивача від 20.06.2014 р., а також те, що позивачем не заперечується факт звернення усно 02.07.2014 р. до відповідача з тих самих питань, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності з боку відповідача стосовно розгляду усних звернень позивача та про необґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від « 31» жовтня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволені апеляційної скарги ОСОБА_2 - відмовити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від « 31» жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС України та може бути оскаржена в двадцятиденний термін шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Шостак

Судді Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Мамчур Я.С