Справа № 201/5134/14-а(2а/201/132/2014)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"27" січня 2015 р. справа № 201/5134/14-а(2а/201/132/2014)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Олефіренко Н.А., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2014 р. у справі № 201/5134/14-а(2а/201/132/2014)

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

18.04.2014 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом, в яком, з урахуванням уточнених позовних вимог, у просив:

- визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у виконанні судового рішення;

- зобов'язати відповідача прийняти до виконання виконавчий лист № 2а-4119/2010 від 05.03.2014 року в порядку Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Постанова суду вмотивована тим, що відповідно до перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи за рішенням суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрало законної сили, боржниками за якими є визначені ч.1 ст. 2 Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Зазначає також, що при подачі виконавчого документа до відповідача ним було дотримано вимоги п. 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, скасувавши постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2010 року по справі № 2-а-4119/10 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснення перерахунку та виплати щомісячної соціальної допомоги дітям війни, позовні вимоги позивача було задоволено:

- визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській область щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 22.05.2010 року по 22.11.2010 року неправомірними та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 22.05.2010 року по 22.11.2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

На виконання постанови Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було здійснено перерахунок пенсії позивача, відповідно до якого сума недоплаченої пенсії склала 550,79 грн., однак грошові кошти позивачеві сплачено не було.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2013 року було задоволено подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Дніпропетровській області про зміну способу та порядку виконання постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2010 року:

- змінено спосіб та порядок виконання постанови суду на підставі якої Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист № 2-а/4119/2010 від 08.10.2013 року, і зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 22.05.2010 року по 22.11.2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично виплачених у цей період коштів та стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму перерахованої пенсії у розмірі 550,79 грн.

Постановою державного виконавця від 24.12.2013 року виконавчий лист №2а-4119/2010 від 19.03.2012 року було повернуто позивачеві та роз'яснено право на пред'явлення виконавчого документа безпосередньо до відповідного органу Державної казначейської служби України.

24.02.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою та доданим до неї виконавчим листом, однак листом від 27.02.2014 року відповідачем повернуто наданий виконавчий лист та додані до нього документи та роз'яснено право позивача на звернення до органу державної виконавчої служби із вказаним виконавчим листом.

05.03.2014 року Жовтневим районним суду м. Дніпропетровська позивачеві було видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача суми перерахованої пенсії в розмірі 550,79 грн.

11.03.2014 року позивач звернувся до Державної казначейської служби України з заявою про виконання виконавчого листа від 05.03.2014 року, однак листом від 04.04.2014 року оригінал зазначеного виконавчого листа було повернуто позивачеві.

Відповідно до п.3 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання. Згідно із частиною першою статті 2 цього ж Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа). Частиною першою статті 3 зазначеного Закону визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" набрав чинності 01.01.2013 року, отже положення п. 3 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень в даному випадку застосуванню не підлягають, оскільки позивач звернувся з заявою про виконання рішення, а саме ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2013 року, на виконання якої видано виконавчий лист, та яке було прийнято після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Відповідно до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2014 р. у справі № 201/5134/14-а(2а/201/132/2014) - скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати незаконними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області щодо відмови у виконанні судового рішення;

Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області прийняти до виконання виконавчий лист № 2а-4119/2010 від 05.03.2014 року в порядку Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: Н.А. Олефіренко

Суддя: А.О. Коршун