Справа № 822/3781/14
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3781/14

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

29 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

за участю секретаря судового засідання: Лозінській Н.В.

позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, треті особи на стороні позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_8 про скасування рішення №11539863 від 12.03.2014 року ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до реєстраційної служби Головного управління юстиції в Хмельницькій області, треті особи на стороні позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_8, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просила скасувати рішення від 12.03.2014 року №11539863 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_8 на майно під позначками літер "Ж"- хлів (літня кухня), літера "И"- погріб, літера "К"- вбиральня.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.10.2014 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_9 відмовлено.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, порушує питання про скасування постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.10.2014 року та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представники апелянта підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили щодо її задоволення.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання, в якому він просить розгляд справи провести без його участі. В цьому ж клопотанні відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.10.2014 року - без змін.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок №17 від 18.02.1988 року ОСОБА_10 належала 1/2 частина житлового будинку в АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами.

13.10.1995 року приватний нотаріус оформив свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцями майна померлого ОСОБА_10 на 2/3 частини спадщини є його діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках кожна.

За змістом довідки-характеристики №4527 від 12.09.1995 року, виготовленої БТІ Хмельницької міської ради, домоволодіння в АДРЕСА_1, реєстровий №75, складається з таких будівель та споруд: А-житловий будинок житловою площею 53,8 кв.м., Б- хлів дерев'яний, В-літня кухня цегляна, Г-хлів цегляний, Д-погбір кам'яний, Е-хлів дерев'яний, Ж-хлів цегляний, З-хлів цегляний, И-погріб цегляний та огорожа дерев'яна.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02.02.1996 року визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.10.1995 року, визнано за ОСОБА_8 право власності на 1/3 частину спадкового майна - будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1, за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - право власності на 1/6 частину спадкового майна в рівних частках кожна.

Ухвалою Хмельницького районного суду від 20 серпня 1996 року затверджена мирова угода щодо розподілу між зазначеними особами будинковолодіння в натурі, відповідно до якої, кожному із спадкоємців належить частина у будинковолодінні та земельна ділянка, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - частина цегельного сараю (літня кухня), навіс дерев'яний з причілком, погріб камінний, земельна ділянка площею -0,147 га. За ОСОБА_8 рахується погріб цегельний, частина цегельного сараю з цегельною прибудовою, сарай дерев'яний, земельна ділянка площею - 0, 293 га. За спільною згодою сторони залишили в спільному користуванні двір, криницю, загорожу та зобов'язалися не висувати інші вимоги та не перешкоджати у розподілі майна.

На підставі зазначеного рішення суду за ОСОБА_8 зареєстроване право власності на 1/3 частини, а за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - на 1/6 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 (реєстраційне посвідчення №75 від 23.04.1996 року, видане Хмельницьким БТІ).

Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №181556588 від 19.03.2008 року домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_1, належить ОСОБА_11 в ромірі 1/2 частки, ОСОБА_8 в розмірі 1/3 частки, ОСОБА_4 в розмірі 1/12 частки та ОСОБА_5 в розмірі 1/12 частки і складається з: А-житловий будинок житловою площею 53,8 кв.м. та загальною площею 109,1 кв.м., Б- хлів дерев"яний, В-літня кухня цегляна, Г-хлів цегляний, Д-погбір кам"яний, Е-хлів дерев"яний, Ж-хлів цегляний, З-хлів цегляний, И-погріб цегляний.

В січні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції з заявами про державну реєстрацію належного їм права власності на частки одноквартирного (садибного) житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1. До заяв додали: технічний паспорт, виготовлений Хмельницьким БТІ у січні 2014 року, довідку Хмельницького БТІ від 30.01.2014 року про реєстрацію права власності в реєстрі прав власності на нерухоме майно на вказаний об'єкт та рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02.02.1996 року.

Відповідно до технічних паспортів, виготовлених на замовлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5, складовими частинами об'єкта нерухомого майна - садибного житлового будинку, є: Ж-хлів (літня кухня), И-погріб та К-вбиральня.

Державний реєстратор розглянувши вищезазначені документи, прийняв рішення №10535330 від 31.01.2014 року про державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними спорудами за ОСОБА_4 і відкриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна та рішення №10540131 від 31.01.2014 року про державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними спорудами за ОСОБА_5

На підставі зазначених рішень від 31.01.2014 року державний реєстратор, присвоївши об'єкту нерухомості, щодо якого здійснюється реєстрація, реєстраційний номер - 50, вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права спільної часткової власності за ОСОБА_4 (в розмірі 1/12 частки) та за ОСОБА_5 (в розмірі 1/12 частки) на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 109,1 кв.м. і житловою площею 53,8 кв.м. по АДРЕСА_1. Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2014 року складовими частинами зазначеного об'єкта нерухомого майна є: Ж-хлів (літня кухня), И-погріб та К-вбиральня.

11.03.2014 року ОСОБА_8 звернулася до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції з заявою про державну реєстрацію належного їй права власності на частку одноквартирного (садибного) зазначеного житлового будинку. До заяви додала: технічний паспорт, виготовлений Хмельницьким БТІ у травні 2013 року та рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02.02.1996 року.

12.03.2014 року державний реєстратор прийняв рішення №11539863 про державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними спорудами в розмірі 1/3 частки за ОСОБА_8, на підставі якого вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрації права спільної часткової власності.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.2014 року №18852286 за ОСОБА_8 на підставі зазначеного рішення №11539863 від 12.03.2014 року зареєстроване право приватної спільної часткової власності в розмірі 1/3 частки на об'єкт нерухомості - житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 109,1 кв.м. і житловою площею 53,8 кв.м. по АДРЕСА_1, складовими частинами якого є: Ж-хлів (літня кухня), И-погріб та К-вбиральня.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернувся з відповідним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України, обґрунтування позовних вимог на які посилається позивач є безпідставними та не ґрунтуються на нормі закону.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що вони зроблені за виключної юридичної оцінки обставин справи з правильним застосуванням до спірних правовідносин норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права.

Спеціальним Законом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон), а також «Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (далі - Порядок).

Реєстраційна служба Хмельницького міськрайонного управління юстиції є органом виконавчої влади, який відповідно до ст. 8 Закону: 1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; 2) забезпечує ведення Державного реєстру прав; 3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; 4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; 5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.9 Закону, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Частиною 1 ст.15 Закону встановлено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно до п.5 ч.1 ст.19 Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Виключний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень визначено статтею 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV.

Відповідно до ст. 24 Закону, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Пунктом 15 Порядку передбачено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно до п.42 Порядку, для проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на такий об'єкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Як слідує з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №11539863 від 12.03.2014 року та сформував витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №18852286 від 12.03.2014 року на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02.02.1996 року, яким підтверджується 1/3 права власності на будинок та відомості, які містяться у технічному паспорті, щодо складових частин об'єкта нерухомого майна.

Крім цього, за змістом п.10 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року N 1141 (далі - Порядку N 1141) під час розгляду заяви державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно; право власності та суб'єкта цього права; інші речові права та суб'єкта цих прав; іпотеку та суб'єкта цього права; обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав.

Під час розгляду заяви ОСОБА_12 про державну реєстрацію права власності на належну їй частку житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, яке виникло та зареєстроване в установленому порядку 23.04.1996р., державний реєстратор отримав відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно і пересвідчився, що право власності ОСОБА_8 на вказаний майновий об'єкт зареєстроване у Реєстрі прав власності в порядку, який діяв до 01.01.2013 року. При цьому, будь-які записи про припинення права часткової власності ОСОБА_8 на зазначений об'єкт нерухомості у Реєстрі прав власності були відсутні.

Колегія суддів враховує ту обставину, що станом на день розгляду заяви ОСОБА_8 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже існував запис про об'єкт нерухомості - житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 109,1 кв.м. і житловою площею 53,8 кв.м. по АДРЕСА_1, з реєстраційним номером 50, складовими частинами якого є: Ж-хлів (літня кухня), И-погріб та К-вбиральня, розділ щодо якого відкритий в Державному реєстрі за заявою ОСОБА_4 на підставі рішення №10535330 від 31.01.2014 року про державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що при поданні заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень були відсутні виключні підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, передбачені ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому державний реєстратор з дотримання всіх вимог Закону та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень правомірно прийняв рішення №11539863 від 12.03.2014 року про державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними спорудами в розмірі 1/3 частки за ОСОБА_8, на підставі якого вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрації права спільної часткової власності на об'єкт нерухомості - житловий будинок з надвірними будівлями.

Надавши правову оцінку діям відповідача стосовно прийняття оскаржуваного рішення, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими та повноцінно вмотивованими судом в рішенні від 28.10.2014 року.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та є не обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишення в силі постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.10.2014 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, підстав для скасування такого рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий /підпис/ Біла Л.М.

Судді /підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:

секретар