Справа № 2а-11552/11/1370
Суддя: Кравчук Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2011-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кравчука В.М.,
за участі секретаря судового засідання Галан Л.Ю.,
представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки податкового органу про заниження податкового зобовязання з ПДВ внаслідок господарських операцій з ПП Грін-Р не відповідають дійсності. Реальність купівлі-продажу овочів спростовується належними первинними документами та їх поставкою в інші торгові центри. Товарно-транспортні накладні по цих операціях наявні, хоча їх ведення і зберігання не є обовязковим, зазначення особи, що відпускала та приймала товар не свідчить про нереальність поставки овочів. Крім того, вважає що висновки ДПІ не можуть ґрунтуватись лише на відсутності у ТТН реквізитів щодо відповідальних за відпуск і прийняття товару осіб. З цих підстав просить позов задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.
ДПІ позов заперечила. Вважає вимоги ТзОВ ТВК "Львівхолод" необгрунтованими та незаконними. Вважає правочини між ТзОВ ТВК "Львівхолод" та ПП Грін-Р щодо купівлі-продажу овочів нікчемними, оскільки в ході проведення перевірки встановлено відсутність належним чином оформлених ТТН, не представлено сертифікату якості товарів, карток складського обліку, а це вважає, свідчить про заниження податкових зобовязань, укладення нікчемних правочинів, без мети настання реальних наслідків. ТТН є обовязковим документом, що свідчить про реальність проведення операції з поставки овочів.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
03.01.2011 р. ТзОВ ТВК "Львівхолод" (покупець) та ПП Грін-Р (постачальник) уклали договір поставки № 230. Предмет договору визнано в Специфікації до даного договору, яка містить в собі весь перелік товарів, які постачальник поставляє покупцю із зазначенням ціни та іншої інформації про товар, вказаний в Карті введення товару (логістичному повідомленні).
Сторонами договору № 230 від 03.01.2011 р. складено Додаток-повідомлення до нього. В Додатку-повідомленні сторони визначили, що згідно з наказом МФУ № 99 від 16.05.1996 р. «Про затвердження інструкції про порядок реєстрації виданих, повернених і використаних довіреностей на отримання цінностей»та відповідно до п.13 даної Інструкції, для здійснення Постачальником поставок товару Покупцю, останній надає Постачальнику зразки печатки (штампу) і підписів матеріально-відповідальних осіб, уповноважених приймати товарно-матеріальні цінності без видачі довіреності, такі зразки оформлені додатком до даного повідомлення та складають його невідємну частину.
В додатку від 03.01.2011 р. до повідомлення зазначено, що поставка здійснюється ПП Грін-Р на обєкт ТзОВ ТВК "Львівхолод" в розподільчий цех №1 та зазначено матеріально відповідальних осіб (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9В.), їх посади та наведено зразки підписів та двох печаток - ТзОВ ТВК "Львівхолод" та цеху фасування плодоовочевої продукції ТзОВ ТВК "Львівхолод".
Як вбачається з Специфікації до даного договору, товаром, що поставлявся, були овочі. В ній також визначалась ціна овочів за 1 кг без ПДВ та ціна з ПДВ.
Розрахунки між ПП Грін-Р та ТзОВ ТВК "Львівхолод" за товар здійснювались у безготівковій формі. Оплачено вартість товару на суму 164000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. Станом на 01.02.2011 р. рахується кредитове сальдо на суму 8983,44 грн.
Поставка овочів оформлялась товарно-транспортними накладними: від 03.01.2011 р., 04.11.2011 р., 06.01.2011 р., 10.01.2011 р., 11.01.2011 р., 12.01.2011 р., 12.01.2011 р., 13.01.2011 р., 14.01.2011 р., 15.01.2011 р., 17.01.2011 р., 18.01.2011 р., 20.01.2011 р., 21.01.2011 р., 22.01.2011 р., 24.01.2011 р., 25.01.2011 р., 25.01.2011 р., 26.01.2011 р., 27.01.2011 р. , 28. 01.2011 р., 29. 01.2011 р., 31.01.2011 р. Дата поставки овочів за ТТН відповідає даті видачі та сумі товару вказаних в податкових та видаткових накладних. Крім цих даних, в ТТН вказано від кого поставлено товар - ПП Грін-Р, кому - ТзОВ ТВК "Львівхолод", місце навантаження Львів-Винники, вул. Корчевського, 18, розвантаження - розподільчий цех № 1м. Львів, вул. Угорська, 22, печатки обох сторін та підпис директора ПП Грін-Р ОСОБА_10
Наявність овочів на складі підтверджується карточкою товарів на складі, в яких вказано вид товару, період поставки, прихід, розхід, залишок, ціна, документ про рух товару, клієнт.
Отримані овочі ТзОВ ТВК "Львівхолод" поставляло по різних містах області, в різні магазини, що підтверджується списком структурних одиниць (магазинів).
30.05.2011 р. Спеціалізована державна податкова інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Львові провела позапланову перевірку ТзОВ ТВК "Львівхолод" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ПДВ по деклараціях за січень, лютий 2011 р.
За результатами перевірки складено ОСОБА_7 від 30.05.2011 року № 576/08-03/01553681. Встановлено порушення ТзОВ ТВК "Львівхолод" п.14.1.185, п.14.1.1 ст14, п.185.1 ст.185, п. 188.1 ст.188, п. 198.2, п. 198.3, 198.4, п. 198.6 ст. 198, п.201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 66 010,80 грн. (за січень 2011 р. 32 815,15 грн., лютий 2011 р. 33 195,65 грн.). В акті перевірки зроблено висновок про неможливість підтвердити фактичність поставки товару ПП Грін-Р до ТзОВ ТВК "Львівхолод".
ТзОВ ТВК "Львівхолод" оскаржувало податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку, проте скарга платника податків була залишена без задоволення, а рішення без змін, а тому платник звернувся до суду.
Враховуючи підстави позову та заперечень, спір виник щодо реальності господарської операцій між ТзОВ ТВК "Львівхолод" з ПП Грін-Р з приводу поставки овочів та фруктів. Податковий орган вважає, що в ТТН відсутній номер, назва продукції, одиниця виміру, кількість, ціна товару, відсутня посада та підпис особи, яка дозволила відпуск продукції, відсутня посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка прийняла товар та номер доручення, згідно якого отримано вантаж (книга реєстрації доручень). Крім того, до перевірки не надано сертифікатів якості виробника або інші документи, що підтверджують якість товару, не представлено карток складського обліку.
Вирішуючи спір, Суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини щодо нарахування та сплати податку на додану вартість регулюються Податковим кодексом України (надалі ПК України). Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Відповідно до п.198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. (п.201.6 ст. 201).
Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (201.7 ст. 201).
Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст. 201).
Як вбачається з наведених положень, документом, що дає право на віднесення сум ПДВ сплачених в ціні товару до податкового кредиту є податкова накладна. Податкові накладні у позивача є і щодо них у податкового органу зауважень немає.
Відповідач заперечує сам факт (реальність) здійснення господарських операцій ТзОВ ТВК «Львівхолод»з ПП «Грін-Р». Оцінюючи надані і досліджені в судовому засіданні докази, Суд вважає ці доводи відповідача безпідставними і такими, що ґрунтуються на припущеннях.
Реальність придбання та поставки різного асортименту овочів позивач підтверджує первинними документами (договором, податковими та видатковими накладними, платіжними документами, ТТН, карточками товару по складу), доказами про подальшу реалізацію торговим центрам, які здійснюють продаж овочів та фруктів. Зауважень щодо оформлення цих первинних документів, крім ТТН, в податкового органу немає.
В судовому засіданні представник позивача пояснив, ТТН в нього є, хоча не вважає їх відсутність порушенням податкового зобовязання. В ТТН відсутні дані щодо особи, яка відпускала та приймала товар лише тому, що відповідно до Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернених і використаних довіреностей на отримання цінностей, затвердженою наказом МФУ № 99 від 16.05.1996 р. сторони врегулювали це питання в Додатку до договору № 230 від 03.01.2011 р., в якому передбачили надання Постачальнику зразків печаток і підписів матеріально-відповідальних осіб, уповноважених приймати товар без видачі довіреності, вказано конкретні прізвища та посади цих осіб. Цей Додаток є невідємною частиною договору.
Відповідно до п. 13 цієї Інструкції при централізовано-кільцевих перевезеннях цінностей підприємствам їх відпуск постачальниками може здійснюватися без довіреності, якщо одержувач цінностей за підписом керівника і головного бухгалтера підприємства або інших осіб, які уповноважені підписувати довіреності, повідомив постачальника про зразок печатки (штампу), якою матеріально відповідальна особа, що буде приймати цінності, завіряє на супровідних документах (накладній, акті, ордері тощо) свій підпис про одержання цінностей.
Тому покликання ДПІ на те, що в ТТН відсутні посади та прізвища осіб, які відпускали продукцію та які її приймали, номер доручення, книга реєстрації цих доручень, спростовуються належними доказами та вимогами чинного законодавства. Такі дії обох сторін не суперечать жодним чином чинному законодавству та не свідчать про порушення податкового законодавства в частині формування податкового кредиту. Відповідач протилежного не довів.
Також позивач надав копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (фургон), що належить йому та яким здійснювалось перевезення товару. Саме цей автомобіль вказаний в ТТН як засіб, яким здійснювалось поставка. Цей доказ додатково підтверджує реальність поставки товару.
Щодо зауважень ДПІ про те, що ТТН не вказано назву продукції, одиницю виміру, кількість та ціну, то суд вважає такі безпідставними з огляду на те, що в кожній ТТН є посилання на номер накладної, в якій вказано перелік, кількість та суму товару, і ці дані накладних відповідають тому дню, в який було виписано конкретну накладну. Також представник позивача пояснив в судовому засіданні, що причиною не зазначення в ТТН всього асортименту товару було лише те, що купувалось багато товару і перелічити його в ТТН не можливо так як там не достатньо місця, та й необхідності в цьому немає, оскільки це ні на що не впливає. Кожна накладна на конкретну партію товару супроводжувалась ТТН із посилання на цю ж накладну. Відтак, Суд не вбачає підстав для висновку про те, що поставка товарів в реальності не відбувалась.
З огляду на наведені обставини, позивач довів Суду належними доказами, що номер, назва продукції, одиниця виміру, кількість, ціна товару, посада та підпис особи, яка дозволила відпуск продукції, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка прийняла товар, - всі ці дані є у первинних документах, хоча відображені не в одній лише ТТН.
Щодо твердження відповідача про відсутність сертифікатів якості виробника або інші документи, що підтверджують якість товару, то Суд вважає, що ці документи жодним чином не можуть свідчити про нереальність цієї господарської операції з поставки овочів та про порушення податкового законодавства, а сам представник ДПІ не довів, як відсутність цих доказів може підтвердити його доводи в цій частині.
Разом з тим, ні під час перевірки, ні під час судового розгляду справи, ДПІ не висловлювало сумнівів в не спроможності хоча б однієї сторін реально виконати зобовязання за договором № 230 від 03.01.2011 р. Навпаки, документально доведено виконання зобовязань за цим договором. Це підтверджується не лише документами, але й фактичним продажем товару у роздрібній мережі, отриманням оплати за цей товар та включення його до валового оподатковуваного доходу. Як стверджує представник позивача, зазначені обставини пояснювалися податковому органу під час перевірки і залишились не спростованими.
Щодо наявності ТТН, як обовязкового документа, то Суд відзначає наступне. Наказ Міністерства транспорту України та Міністерства статистики України від 29.12.1995 р. № 488/346 "Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля", яким передбачено обов'язкове застосування для всіх суб'єктів господарської діяльності товарно-транспортних накладних форми N 1-ТН (яка, на думку відповідача, є єдиним документом, що підтверджує правомірність віднесення до податкового кредиту сум ПДВ) не було зареєстровано в Міністерстві юстиції України.
Форма ТТН, затверджена наказом Міністерства транспорту України та Міністерства статистики України від 07.08.1996 р. № 228/253, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28.08.1996 р. № 483/1508 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, зберігання, застосування єдиної первинної транспортної документації для перевезення вантажів автомобільним транспортом та обліку транспортної роботи», проте дія вищевказаного наказу зупинена відповідна до повідомлення Держкомпідприємництва від 28.04.2006 р. та рішення про державну реєстрацію наказу скасовано на підставі висновку Мінюсту № 10/68 від 15.05.2006 р. Таким чином, форма ТТН не затверджена і її застосування для перевезення вантажів автомобільним транспортом та обліку транспортної роботи не передбачена.
Крім того, відсутність ТТН у субєкта господарювання, що купує чи перевозить товар, не може вплинути на податковий кредит з ПДВ підприємства, за умови доведення реальності господарської операції іншими, належним чином оформленими документами.
Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте необґрунтовано, упереджено, недобросовісно і нерозсудливо, а тому позов слід задовольнити.
Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України слід стягнути на користь позивача з Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України, Суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича компанія "Львівхолод" судові витрати (судовий збір) у розмірі 3,40 гривень.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено 09 грудня 2011 р.

Суддя В.М.Кравчук