Справа № К/9991/4477/12-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ К/9991/4477/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Лутугинському районі Луганської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Лутугинському районі Луганської області (далі УПФУ) про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом та визнання дій відповідача незаконними щодо невиплати пенсії у розмірі 80 % середньої заробітної плати шахтаря та зобов'язання відповідача нарахувати та сплатити йому пенсію за період з 16 вересня 2008 року по день ухвалення судового рішення та здійснювати її нарахування у майбутньому.

В обґрунтування позову посилався на те, що розмір його пенсії не відповідає вимогам статті 8 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон № 345-VІ), у зв'язку з чим порушені його права, а тому просив про задоволення позову.

Постановою Лутугинського районного суду Луганської області від 28 січня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Оскаржуваною постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року, позовні вимоги за період з 16 вересня 2008 року по 29 червня 2010 року залишено без розгляду, а в решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судам норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалене ним судове рішення скасувати та задовольнити позов.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи колегія суддів, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про відхилення касаційної скарги з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що виплата пенсії здійснюється у відповідності до вимог чинного законодавства, а її розмір відповідає вимогам статті 8 Закону № 345-VІ. Крім того, позовні вимоги за період з 16 вересня 2008 року по 29 червня 2010 року слід залишити без розгляду, оскільки позивачем пропущено встановлений процесуальним законом строк для звернення до адміністративного суду, а клопотання про поновлення цього строку не містить доводів та обставин, які дають підстави визнати причини його пропуску поважними.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 1 березня 2007 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах як шахтар, який має стаж роботи на підземних роботах.

Відповідно до статті 8 Закону № 345-VІ мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як вбачається з матеріалів справи, з дня набрання чинності Законом № 345-VІ, 16 вересня 2008 року, позивачу перерахована та виплачується пенсія у відповідності до вимог статті 8 цього Закону, виходячи з середньої заробітної плати шахтаря, у розмірі більше трьох прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Вимоги позивача про перерахунок призначеної пенсії в зв'язку зі зміною середньої заробітної плати шахтаря є безпідставними, оскільки діюче законодавство такого обов'язку на відповідача не покладає.

Правильним є також висновок суду апеляційної інстанції про залишення без розгляду частини позовних вимог за період з 16 вересня 2008 року по 29 червня 2010 року на підставі положень статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у клопотанні позивача не наведено підстав для поновлення цього строку.

За таких обставин, висновок апеляційного суду про правомірність дій УПФУ ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, оскільки відповідач, здійснюючи виплату пенсії не порушив прав позивача і діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення судів відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування судових рішень колегія суддів не вбачає.

За приписами частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало