Справа № 807/3877/14
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2015 рокум. Ужгород№ 807/3877/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Лумей В.Г,

за участю:

позивача: Харківський національний університет внутрішніх справ, представник - не з'явився,

відповідача: ОСОБА_1 - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі, -

В С Т А Н О В И В:

Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2009 року по 29.10.2014 року.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХНУВС) від 05.08.2009 року № 323 о/с відповідача було прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом з 15.08.2009 року та присвоєно звання "рядовий міліції".

Наказом ХНУВС від 15.06.2013 року № 133 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Закарпатській області для подальшого проходження служби.

Наказом УМВС України в Закарпатській області від 29.10.2014 року № 214 о/с відповідача звільнено відповідно до „Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" в запас Збройних Сил за п. 64 "ж" (за власним бажанням).

30.08.2009 року на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII "Про міліцію" та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України" між Відповідачем, ХНУВС та УМВС України в Закарпатській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно з Довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням курсанта, складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України. Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ХНУВС в сумі 45924,48 грн.

Однак, станом на день звернення до суду відповідач добровільно не відшкодував кошти пов'язані з його утриманням.

В судове засідання позивач не з'явився та не забезпечив явку свого представник, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не з'явився та не забезпечив явку свого представника, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2009 року по 29.10.2014 року.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХНУВС) від 05.08.2009 року № 323 о/с відповідача було прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 15.08.2009 року та присвоєно звання "рядовий міліції" (а.с.4).

Наказом ХНУВС від 15.06.2013 року № 133 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Закарпатській області для подальшого проходження служби (а.с.5).

Наказом УМВС України в Закарпатській області від 29.10.2014 року № 214 о/с відповідача звільнено відповідно до „Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" в запас Збройних Сил за п. 64 "ж" (за власним бажанням) (а.с.6).

30.08.2009 року на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII "Про міліцію" та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України" між Відповідачем, ХНУВС та УМВС України в Закарпатській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (а.с.7).

Пунктом 2.3.6. Договору передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, Відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 3.2 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України "Про міліцію" курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету" Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу: оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлює МВС України разом з Міністерством фінансів України.

Згідно з Довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням курсанта, складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України. Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ХНУВС в сумі 45924,48 грн. (а.с.9).

Згідно п. 4.4. договору у разі відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про міліцію" на курсантів, слухачів, ад'юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, поширюються права і обов'язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про міліцію" працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

Згідно з пунктом 6.8 Положення про вищі навчальні заклади МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 лютого 2008 року № 62 "Про затвердження Положення про вищі навчальні заклади МВС", початком проходження служби в органах внутрішніх справ уважається дата, зазначена в наказі про зарахування на навчання до вашого навчального закладу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що навчаючись у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, особа проходить публічну службу в міліції.

Ч.1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що за наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані (заперечення проти позову відповідач суду не надав) та підлягають до задоволення повністю.

Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI врегульовано правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір необхідної до сплати позивачем суми судового збору за подання до адміністративного суду позову майнового характеру повинен складати 2 відсотка розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, а саме - 1827,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного (місцевого) бюджету, якими є витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 182,70 грн. (а.с19). Дана сума підлягає стягненню з бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 41, 70, 71, 128, 160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний код - НОМЕР_1) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (рахунок № 5066 в ГУ Державної казначейської служби України в Харківській області, МФО 851011, код ЄДРПОУ - 08571096) витрати пов'язані з утриманням особи у вищому навчальному закладі в сумі 45924,48 грн. (сорок п'ять тисяч дев'ятсот двадцять чотири гривні сорок вісім копійок).

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача сплачені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 182,70 грн. (згідно квитанції від 27.11.2014 року за № 2179).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний код - НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України судові витрати у розмірі 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень).

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяП.П. Микуляк