Справа № 814/3440/14
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

814/3440/14

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

30 січня 2015 року Справа № 814/3440/14

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желєзного І.В. секретар судового засідання Зощак В.В. розглянувши адміністративну справу

про

визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу № Ю-121 від 05.08.2014року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про сплату боргу від 05.08.2014 року №Ю-121 в сумі 1 414 407 грн. 13 коп.

В обґрунтування вимог позивач просив скасувати вимогу про сплату боргу, посилаючись на те, що з вимоги, яка є накопичувальною не вбачається за який період та в якому розмірі утворилась заборгованість зі сплати єдиного внеску.

Позивач просив слухати справу за відсутності представника.

Відповідач позов не визнав, мотивуючи свої заперечення тим, що оскаржувана позивачем вимога прийнята відповідно до вимог чинного законодавства України, просив слухати справу за відсутністю представника.

З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов’язки сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях їх представників, суд ухвалив про слухання справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених вимог, зважаючи на таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін №73» зареєстровано як суб’єкт господарювання виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 22.10.1998 року, як платник єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування перебуває на обліку Державній податковій інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску» (далі – Закон України №2464) платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; (Абзац другий пункту 1 частини першої статті 4 із змінами, внесеними згідно із Законами N3205-VI ( 3205-17 ) від 07.04.2011, N 5410-VI (5410-17 ) від 02.10.2012).

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 6 Закону України №2464 платник єдиного внеску зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до п. 8 ст. 9 Закону України №2464 платники єдиного внеску зобов’язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Ч.12 ст. 9 Закону України №2464 передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Вимога про сплату боргу є виконавчим документом.

Якщо вимога про сплату боргу (недоїмки) є неузгодженою, внаслідок її оскарження у адміністративному чи судовому порядку, то вона не передається на виконання до органу Державної виконавчої служби для стягнення суми боргу в примусовому порядку (ст.25 Закону України №2464). Оскільки підприємство щомісячно збільшує суму борг, то платнику виставляється вимога про сплату боргу (недоїмки) на кожне 1 число місяця.

Станом на 01.10.2013 року УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва передано ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва недоїмку Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін №73» в сумі 1 083 769 грн. 43 коп.

Після цього, ТОВ «Містобудівельний загін №73» до ДПІ надано звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб, та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, в яких підприємством самостійно визначено до сплати суму єдиного внеску:

- за жовтень 2013 року - 314590 грн. 68 коп., сплачено 582756 грн. 38 коп. (вимога Ю№1831 від 05.12.2013 року);

- за грудень 2013 року – 143437 грн. 12 коп., сплачено 366102 грн. 68 коп. (вимога Ю№2006 від 06.02.2014);

- за лютий 2014 року – 137592 грн. 61 коп., сплачено 221 грн. 08 коп. (вимога Ю№121 від 02.04.2014 року);

Позивач як на підставу скасування вимоги про сплату боргу Ю№121 від 05.08.2014 року, яка сформована з наростаючим підсумком в позовній заяві посилається на скасування контролюючим органом в порядку адміністративного оскарження вимог про сплату боргу від 05.12.2013 року Ю№1831, від 11.01.2014 року Ю№1886, від 06.02.2014 року Ю№2006, суми єдиного внеску яких з наростаючим підсумком увійшли в оскаржувану вимогу.

Рішенням про результати розгляду скарг Міністерства доходів і зборів України від 01.04.2014 року №5779/6199-99-10-01-07-15, у зв’язку з тим, що вказані вимоги сформовані з порушенням (не під одним порядковим номером) - вимоги про сплату боргу від 05.12.2013 року Ю№1831, від 11.01.2014 року Ю№1886, від 06.02.2014 року Ю№2006 скасовані. Водночас, в Рішенні прямо визначено, що вказане порушення не скасовує суму недоїмки по суті, а тому тим же Рішенням ДПІ зобов’язано сформувати і направити підприємству нову вимогу.

Враховуючи викладене, визначені підприємством у звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб, та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів суми єдиного внеску за три місяці увійшли у новосформовану вимогу Ю№3276 від 04.03.2014року.

Пунктом 1.2 Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013року №452 не підлягає оскарженню платником єдиного внеску відповідно до цього Порядку вимога, сформована на підставі зобов'язання зі сплати єдиного внеску, самостійно визначеного платником єдиного внеску у звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, а також рішень про нарахування пені та накладення штрафів, які оскаржувались та були розглянуті згідно з вимогами цього Порядку.

Таким чином, сума недоїмки з єдиного внеску 1 414 407 грн. 13 коп., на підставі якої сформована вимога про сплату боргу від 05.08.2014 року є накопичувальною, визначена відповідно до картки особового рахунку, вручається платнику на суму боргу, що перевищує 10 грн. та у разі наявності не погашеної раніше заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування.

Згідно ч. 6 ст. 25 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування” №2464-VI 08.07.2010 за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені в порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним, суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Таким чином, відповідач, який є суб’єктом владних повноважень, в правовідношеннях, що були предметом судового дослідження, діяв на підставі та в спосіб, що передбачені законами України, з дотриманням принципу рівності перед законом та з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані дії, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Приписами п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору при зверненні до суду з позовними вимогами майнового характеру складає 2 відсотки розміру позовних вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати - 1827 грн. та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати - 4872 грн. (в даному випадку 4872 гривні).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 10% розміру ставку судового збору (487 гривні 20 копійок), а за результатами розгляду справи в задоволенні позову йому відмовлено, то з відповідача слід стягнути 90 % розміру ставки судового збору – 4384 гривні 80 копійок.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 159-163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 4384 гривні 80 копійок

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І. В. Желєзний