Справа № 804/75/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2015 р. Справа № 804/75/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Коренева А.О.,
при секретарі судового засідання - Литвин Ю.Ю.,
представника позивача - Кощеєвої К.М.,
представника відповідача - Дубова Д.О.,
Відповідач, ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що несвоєчасне, неякісне проведення податковим органом перевірки тягне за собою накладення відповідних стягнень на посадових осіб податкового органу, проте жодним чином не позбавляє відповідальності позивача за порушення норм чинного законодавства. Також відповідачем зазначено, що оскаржуване рішення є законним та не підлягає скасуванню, оскільки, камеральною перевіркою податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2013 року встановлено порушення позивачем п.200.3 ст.200 ПКУ в частині зарахування від'ємного значення у погашення податкового боргу з ПДВ за декларацією за лютий 2013 рику та безпідставно зменшено податковий борг на 391 101 грн., який був відсутній. В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.
Вивчивши доводи позову та заперечень, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд при винесені постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість спірного акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
За приписами пп. 75.1.1 п. 75 ст. 75 ПКУ камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.
Положеннями п.200.10 ст. 200 ПКУ визначено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що пропущення контролюючим органом 30-денного строку після отримання податкової декларації, встановленого законом для проведення камеральної перевірки, позбавляє контролюючий орган права проведення такого виду перевірки, та, як наслідок, прийняття податкових повідомлень-рішень.
Отже судом встановлено, що камеральна перевірка даних, задекларованих позивачем у податковій звітності за лютий 2013 року, за результатами якої прийнято спірне рішення, проведена ДПІ з порушенням 30 - денного терміну, встановленого п.200.10 ст. 200 ПКУ, що нівелює юридичну силу висновків відповідного акту.
Також суд зазначає, що відповідно до пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПКУ контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Відповідно до висновку акту від 22.05.14, на підставі якого прийнято спірне рішення, дані камеральної перевірки свідчать про порушення позивачем, на думку ДПІ, п. 200.3 ст.200 ПКУ, а саме завищення позивачем суми від'ємного значення, як різниця поточного звітного періоду у зменшення суми податкового боргу з ПДВ на суму ПДВ 391 101 грн., та заниження суми від'ємного значення, як різниці поточного звітного періоду до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 391 101 грн.
Зміст означеного акту від 22.05.14 не дає підстави для висновку, що дані камеральної перевірки позивача свідчать про заниження ним суми його податкових зобов'язань з податку на додану вартість. Однак, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, воно прийнято про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання, що, враховуючи наведені законодавчі приписи, не відповідає наданим контролюючому органу податковим законодавством повноваженням.
Суд зауважує, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи наведене, суд доходить до висновку що оскаржуване податкове повідомлення - рішення не узгоджується з приписами Податкового кодексу України, а відтак, з огляду на критерії правомірності рішень суб'єкта владних повноважень, наведених в ч.3 ст.2 КАС України, є протиправним.
За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.94 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, визначеними ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 05.02.15.

Суддя А.О. Коренев