Справа № 607/6170/13а
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 р. Справа № 876/10363/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, міського голови м.Тернополя Надала Сергія Віталійовича, третя особа Тернопільська міська рада про визнання незаконною відмови у виділенні земельної ділянки та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

05.04.2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про визнання незаконною відмови у виділенні земельної ділянки та зобов'язання вчинити дії, а саме: визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень в особі виконавчого комітету Тернопільської міської ради, щодо ухиляння від винесення на розгляд сесії міської ради заяви позивача від 17 листопада 2012 року у порядку п.6 ст.118 Земельного кодексу України про отримання безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтовним розміром до 0,12 га в межах міста Тернопіль, з цільовим призначенням для ведення садівництва та визнати протиправними дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень в особі міського голови Тернопільської міської ради Надала С. В. по відношенню до організації і забезпечення належного розгляду поданого клопотання позивача від 17 листопада 2012 року у порядку п.6 ст.118 Земельного кодексу України про отримання безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтовним розміром до 0,12 га в межах міста Тернопіль, з цільовим призначенням для ведення садівництва.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в порушення вимог ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, Тернопільською міською радою не розглянуто по вині виконавчого комітету Тернопільської міської ради питання про виділення земельної ділянки, чим його позбавлено гарантованих конституційних прав.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на те, що клопотання про виділення земельної ділянки для садівництва відповідає вимогам ч.6 ст.118 Земельного кодексу України. Також вказує на те, що відповідачем порушено строки розгляду даного клопотання.

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не додавав до своєї заяви передбачених ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Додану позивачем до заяви копію видрукуваної з інтернет сайту Google карти міста Тернополя суд першої інстанції не прийняв в якості належного доказу додання до заяви від 17.11.2012 року викопіювання з кадастрової карти (плану) або інших графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 17 листопада 2012 року позивач звернувся до Тернопільської міської ради із клопотанням, в порядку п.6 ст.118 Земельного кодексу України про отримання безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтовним розміром до 0,12 га в межах міста Тернопіль, з цільовим призначенням для ведення садівництва. (а.с.5, 6)

Однак згідно відповіді виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №2426/08 від 10 грудня 2012 року позивачу відмовлено у виділення земельної ділянки для ведення садівництва. (а.с.7)

Не погоджуючись з даною відповіддю позивачем звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Згідно статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою;

е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;

є)здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;

ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;

и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом;

і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок;

ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст;

й) вирішення земельних спорів;

к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вищенаведенною нормою встановленні виключні підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до оскаржуваної відповіді позивачу було відмовлено у наданні земельної ділянки для ведення садівництва у зв'язку з тим, що не має можливості її виділення, оскільки на звернення час з відповідною заявою, розроблений новий Генеральний план забудови міста Тернополя, яким передбачено розташування житлового району садибної забудови в західному напрямку міста, вздовж Львівської траси. Дана територія розташована за межами населеного пункту та знаходиться в користуванні навчально-дослідного виробничого господарства «Наука». Тому є необхідність в зміні меж населеного пункту та отриманні згоди землекористувача на вилучення земельної ділянки у встановленому порядку. Після прийняття рішень з даного приводу, розроблятиметься детальний план забудови території, яким визначаються вже розташування окремих земельних ділянок та об'єктів містобудування, вулиць, проїздів, пішохідних зон, щільність, поверховість, інші параметри забудови, містобудівні умови й обмеження забудови земельних ділянок, що передбачено ст.19 Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності». Враховуючи це, станом на день надання відповіді, розглядати питання стосовно виділення земельної ділянки для ведення садівництва не має можливості. (а.с.7)

Крім цього слід зазначити, що до клопотання про виділення земельної ділянки додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

А тому колегія суддів погоджується з думкою суду першої про те, що додана позивачем до клопотання копія видрукуваної з інтернет сайту Google карти міста Тернополя не можна прийняти в якості належного доказу додання до заяви від 17.11.2012 року викопіювання з кадастрової карти (плану) або інших графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Також слід вказати на те, що до поданого позивачем клопотання не було долучено погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб), оскільки земельна ділянка котру останній хотів виділити для садівництва перебуває користуванні навчально-дослідного виробничого господарства «Наука».

Щодо покликання апелянта на те, що порушено строки розгляду його клопотання відповідно до Закону України «Про звернення громадян», то колегія суддів вважає їх помилковим, оскільки відповідно до ст.20 даного Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Відповідно до п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключною компетенцією місцевих рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Зважаючи на вказане Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, як суб'єкт владних повноважень і учасник публічно-правових відносин, діючи від імені і в інтересах територіальної громади, прийняла рішення в межах своїх повноважень та у відповідності до норм земельного законодавства України.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2013 року у справі №607/6170/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний