Справа № П/811/4240/14
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

02 лютого 2015 року Справа № П/811/4240/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Мирошниченка В.С.

судді - Дегтярьової С.В.

судді - Притули К.М.

за участі секретаря судового засідання - Озерної М.О.

позивача - ОСОБА_1;

представника позивача - ОСОБА_2;

представника відповідача -1 - Лічканенко А.В.

представника відповідача -2 - Антонова А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України (відповідач-1), Міністерства юстиції України (відповідач -2) про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (в подальшому - ОСОБА_1 або позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Служби безпеки України, Міністерства юстиції України про:

- визнання протиправним і скасування наказу Голови Служби безпеки України від 23.10.2014 за № 10/12-ОС щодо його звільнення з посади заступника начальника управління Служби безпеки України в Кіровоградській області відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади»;

- його поновлення на посаді заступника начальника управління Служби безпеки України в Кіровоградській області та допущення в цій частині до негайного виконання;

- зобов'язання Міністерство юстиції України виключити відомості відносно нього з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади» щодо застосування до нього заборони, передбаченої ч. 3 ст. 1 Закону України «Про очищення влади».

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що з 19.10.2012 по 23.10.2014 обіймав посаду заступника начальника Управління Служби безпеки України.

23.10.2014 наказом Голови за № 10/12-ОС його було звільнено з посади заступника начальника Служби безпеки України в Кіровоградській області на виконання вимог Закону України «Про очищення влади», оскільки він перебував у період з 25.02.2010 по 22.02.2014 на посаді заступника керівника територіального органу Служби безпеки України в області. При цьому, заяви на звільнення з посади, пояснень з приводу звільнення він не надавав, службове розслідування відносно нього не проводилоось.

Позивач вважає зазначений наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки сумлінно виконував свої посадові обов'язки та не допускав будь-яких порушень у роботі. Також, у період з 18.09.2014 по 01.11.2014 перебував в зоні АТО, що підтверджується витягом з наказу першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 04.11.2014 № 59 та за визначні заслуги в забезпеченні обороноздатності України нагороджений відомчою відзнакою - «Вогнепальна зброя».

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про звернення суду до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності положень Закону України «Про очищення влади» та зупинення провадження у справі.

Представник відповідача - 1 не заперечував проти задоволення зазначеного клопотання.

Представник відповідача-2 заперечив проти задоволення зазначеного клопотання.

Заслухавши клопотання представника позивача, думку з приводу заявленого клопотання представника СБУ України та Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про очищення влади» очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Згідно ч. 2 ст. 1 зазначеного вище Закону очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України Віктором Януковичем, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

На думку позивача, оскаржуваний наказ не містить жодного доказу доведеності його вини у вчиненні ним дій, передбачених ч. 2 ст. 1 Закону України «Про очищення влади», оскільки він чесно і сумлінно виконував свій службовий обов'язок.

Крім того, позивач зазначив, що відповідачем-1 винесений оскаржуваний наказ всупереч вимогам ст. 8, ст. 21, ч.2 та ч.3 ст. 22, ч.2 та ч.3 ст. 24, ч.1 ст. 38, ч.1 ст. 43, ст. 58, ч.2 ст. 61, ст. 62, ч.1 ст. 64 Конституції України, оскільки кожен громадянин України несе лише персональну відповідальність за свої дії або ж бездіяльність, та не може бути притягнутий до колективної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 61, ч.ч. 1-3, ст. 62 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно положень ст.ст. 58, 61, п. 1, 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України склад правопорушення як підстава притягнення особи до юридичної відповідальності та заходи державно-примусового впливу за його вчинення визначаються виключно законом. При цьому юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Так, на думку позивача він не може бути звільнений з посади лише у зв'язку із її зайняттям, у визначений Законом України «Про очищення влади» період часу, без встановлення його вини за злочин чи правопорушення, які є підставою для його звільнення.

У рішенні від 24 червня 2008 р. у справі «Адамсонс проти Латвії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що використаний у законі щодо люстрації підхід до обмеження був надто загальним, та наголосив на застосуванні індивідуального вирішення питання у кожному разі, тобто вивчення конкретної поведінки особи у кожній окремій справі.

Відповідно до ч. 5. ст. 9 КАС України, у разі виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст. 150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів. Таке рішення може прийняти суд першої, касаційної чи наглядової інстанції в будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України суд має право зупинити провадження у справі за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - до терміну, встановленого судом.

З огляду на викладене, у колегії суддів під час розгляду справи виникли сумніви щодо відповідності окремих норм Закону України "Про очищення влади" положенням Конституції України.

Тому, дослідивши зміст позовної заяви, заслухавши пояснення сторін, з метою досягнення однозначної визначеності у питанні про те, чи відповідають в контексті доводів позивача окремі вищезгадані положення Закону України «Про очищення влади» наведеним вище положенням Конституції України та, відповідно, з метою з'ясування питання щодо їх конституційності, забезпечення застосування при вирішенні спору норм Закону, які відповідають Конституції України, а також з метою забезпечення дотримання конституційних прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне звернутися до Верховного Суду України із зазначеною ухвалою суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності окремих положень Закону України "Про очищення влади" положенням Конституції України, а саме: пункту 8 частини першої статті 3, частини третьої статті 1, п.п.1 п. 2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про очищення влади" положенням статті 8, статті 21, частин другої та третьої статті 22, частин другої та третьої статті 24, частини першої статті 38, частини першої статті 43, статті 58, частини другої статті 61, статті 62, частини першої статті 64 Конституції України в їх системному взаємозв'язку.

Беручи до уваги викладене, до надходження результатів розгляду Верховним судом України даного звернення, подальший розгляд справи є неможливим, а тому наявні підстави для зупинення провадження.

Керуючись ст.ст. 9, 156, 160, 165 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Звернутися до Верховного Суду України із зазначеною ухвалою суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності окремих положень Закону України "Про очищення влади" положенням Конституції України, а саме: пункту 8 частини першої статті 3, частини третьої статті 1, п.п. 1 п. 2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про очищення влади" положенням статті 8, статті 21, частин другої та третьої статті 22, частин другої та третьої статті 24, частини першої статті 38, частини першої статті 43, статті 58, частини другої статті 61, статті 62, частини першої статті 64 Конституції України в їх системному взаємозв'язку.

Зупинити провадження у справі № П/811/4240/14 за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Міністерства юстиції України про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі до 09:30 год. 02 квітня 2015 року.

Копію ухвали направити сторонам та Верховному Суду України (разом із копією позовної заяви).

Ухвала суду, в частині звернення до Верховного Суду України із зазначеною ухвалою суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності окремих положень Закону України "Про очищення влади", оскарженню не підлягає.

Ухвала суду, в частині зупинення провадження по справі, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду, в частині зупинення провадження по справі, може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали в повному обсязі, апеляційної скарги, з одночасним направленням її копії до суду апеляційної інстанції.

Ухвала виготовлена в повному обсязі - 05.02.2015 р.

Головуючий суддя В.С. Мирошниченко

Суддя С.В. Дегтярьова

Суддя К.М. Притула

Кіровоградського окружного адміністративного суду