Справа № 815/7280/14
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7280/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.,

секретаря Швеця В.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ВЕЛЕС-АГРО ЛТД." до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю „ВЕЛЕС-АГРО ЛТД." (далі ТОВ „ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.") з позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області (далі ДПІ), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 11.08.2014 року про збільшення йому суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 274578,00 гривень (183052,00 гривен за основним платежем, 91526,00грн за штрафними фінансовими санкціями).

Позивач зазначив, що рішення, яке оспорюється винесене на підставі акту № 2148/15-54-22-01/31427962 від 29.07.2014 року з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01.01.2013 року по 30.06.2014 року в розрізі контрагента TOB " Мілта Клайд", але висновки Акту перевірки про порушення підприємством п.201.1, п.201.2, п.201.4, ст.201, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п. 198.1 ст. 198, п.198.2 ст.198, п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198, ПК України, в результаті чого встановлено завищення суми податкового кредиту на загальну суму 183052грн. за період вересень - листопад 2013 року, не відповідають дійсним обставинам, оскільки відповідно до вимог Податкового Кодексу України ТОВ „ВЕЛЕС-АГРО ЛТД." до податкового кредиту включені тільки ті суми, які підтверджені податковими накладними, виданими під час здійснення господарських операцій цим контрагентом, які заповнені відповідно до встановленого порядку. На час видання податкових накладних його контрагент був зареєстрований платником ПДВ, знаходився в ЄДР, тобто мав повний обсяг спеціальної правоздатності та дієздатності.

Позивач вважає, що згідно п.86.9 ст.86, п.58.4 ст.58 ПК України в редакції чинній на час виконання спірних правовідносин у разі здійснення перевірки за постановою слідчого податковий орган не мав права приймати податкові повідомлення-рішення до набрання законної сили судового рішення у справі. Статус таких матеріалів та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально - процесуальним законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки перевіряючого порушують принцип персональної відповідальності. У разі, якщо контрагент не виконав зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме для нього, та не може бути підставою для зменшення витрат та податкового кредиту ТОВ „ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.", так як ТОВ виконало усі передбачені законом умови щодо отримання податкового кредиту та має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Позивач зазначив, що акт перевірки відносно нього ґрунтується на постанові слідчого та зазначених в ньому матеріалах слідства, проте таке обґрунтування висновків суперечить вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавств, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України № 984 від 22.12.2010 року, згідно якого факти виявлених порушень податкового законодавства повинні викладатись в акті чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів порушень. В акті перевірки не наведено та не встановлено жодних фактичних обставин, що свідчили б про факт невиконання сторонами своїх зобов'язань за договором поставки та факту відсутності поставки товарів на адресу ТОВ„ВЕЛЕС-АГРО ЛТД." його контрагентом TOB " Мілта Клайд".

У зв'язку із матеріалами досудового розслідування з ознаками кримінального правопорушення, по контрагенту-постачальнику ТОВ "Мілта Клайд", з яким TOB „ВЕЛЕС-АГРО ЛТД." мало взаємовідносини, податковий орган обмежився посиланням на матеріали досудового розслідування та без самостійного дослідження господарських операцій дійшов хибного висновку про безпідставність включення до витрат та податкового кредиту господарських операцій, здійснених на підставі укладеного правочину.

Між тим, укладений ним правочин з контрагентом відповідає вимогам законодавства, та направлений на реальне настання наслідків, про що свідчить виконання договорів обома сторонами. Товаро-матеріальні цінності були отримані, використані для виробництва.

У підприємства є необхідні ресурси для здійснення господарської діяльності, забезпеченість трудовими ресурсами, власні та орендовані приміщення (офісні, складські), транспортні засоби. TOB „ВЕЛЕС-АГРО ЛТД." належним чином оформило договірні правовідносини та на виконання вимог податкового законодавства оформили первинні документи бухгалтерської та податкової звітності. За вказаною угодою позивач, протягом перевіряємого періоду, придбавав у зазначеного підприємства товари, та на підставі первинних документів правомірно відображав валові витрати та відносив суми ПДВ до складу податкового кредиту. Перевіряємі первинні документи є достовірними та оформлені належним чином (мають обов'язкові реквізити).

Жодного порушення податкового законодавства не допущено, у зв'язку з чим висновки акту перевірки є необґрунтованими, а прийняте податкове повідомлення -рішення протиправним.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяв.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, наполягав, що оспорюване рішення є законними та обґрунтованими, винесене у відповідності до вимог чинного законодавства.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані ними докази у їх сукупності, судом встановлено, що ТОВ „ВЕЛЕС-АГРО ЛТД." зареєстровано 05.04.2001 року ( а.с.135-154).

З 16.07.2014 року по 22.07.2014 року на підставі направлення на перевірку №382/15-54-22-01 від 15.07.2014 року (а.с.169), наказу№692 від 11.07.2014 року (а.с.170) відповідно до пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України ДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача, за результатами якої складений Акт від 29.07.2014 року №2148/15-54-22-01/31427962 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариство з обмеженою відповідальністю „ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.", , щодо дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2014 року, в розрізі контрагента ТОВ "Мілта Клайд" (код ЕДРПОУ 38737883) (а.с.18-39).

На підставі Акту перевірки від 29.07.2014 року №2148/15-54-22-01/31427962 ДПІ 11.08.2014 року прийняло податкове повідомлення-рішення № про збільшення йому суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 274578,00гривень (183052,00 гривен за основним платежем, 91526,00грн за штрафними фінансовими санкціями) ( а.с.16).

Позивач оскаржив податкове повідомлення - рішення в адміністративному порядку, проте рішеннями ГУ Міндоходів в Одеській області №2184/10/15-3210-02-07 від17.10.2014 року та ДФС України №8655/6/99-99-10-01.25 від 15.12.2014 року скарги залишені без задоволення.

У висновку Акту перевірки зазначено, що: - перевіркою ТОВ „ВЕЛЕС-АГРО ЛТД." По взаємовідносинам з ТОВ "Мілта Клайд" за період з 01.01.2013 року по 30.06.2014 року, у зв'язку із матеріалами досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002172 від 29.11.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, встановлено наступні порушення: п.201.1, п.201.2, п.201.4, ст.201, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п. 198.1 ст. 198, п.198.2 ст.198, п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198, ПК України, в результаті чого встановлено завищення суми податкового кредиту на загальну суму 183052грн. за період вересень - листопад 2013 року ( а.с.38).

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості. Дату виникнення податкових зобов'язань визначає ст.187 ПКУ. Згідно зі ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, яка є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Пункт 201.1 ст.201 визначає реквізити податкової накладної. Згідно з п.201.4 ст.201 ПКУ податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця, оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Пункти 198.1 та 198.2 визначають у разі здійснення яких операцій у платника податку виникає право віднесення сум податку на податковий кредит, а також дату виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, а саме дата тієї події, яка відбулася раніше:дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог закону.

Згідно наказу про перевірку вона здійснена на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України, відповідно до якої підставою для проведення перевірки є, отримання судового рішення (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно - розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену відповідно до закону.

Такою підставою стало отримання ДПІ постанови старшого слідчого СВ Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області від 29.05.2014 року про призначення документальної позапланової виїзної перевірки по матеріалам кримінального провадження №0002172 від 29.11.2013 року за ч.2 ст.205 КК України (а.с.171-173).

Суд вважає помилковими доводи позивача в обґрунтування позовних вимог про відсутність права у податкового органу приймати податкові повідомлення-рішення до набрання законної сили судового рішення у кримінальній справі, у зв'язку з якою призначена перевірка, з посиланням на необхідність застосування вимог положень п.86.9 ст.86 ПК України в редакції чинній на час виконання спірних правовідносин, оскільки вказана норма не є нормою матеріального права, а регламентує повноваження та процесуальні дії податкового органу, як суб'єкта владних повноважень, якій повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які встановлені законодавством, а тому зазначена норма повинна застосовуватися на час здійснення вказаний дій.

Проте суд вважає, з урахуванням інших доводів позивача його позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В постанові слідчого від 29.05.2014 року зазначено, що кримінальне провадження №0002172 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань по факту фіктивної реєстрації на підставних осіб суб'єкта господарювання ТОВ "Мілта Клайд", а саме ОСОБА_1, яка не займалась фінансово-господарською діяльністю підприємства.

Згідно дослідженого судом Акту перевірки від 29.07.2014 року, на підставі якого прийняте оскаржуєме податкове повідомлення-рішення, його висновки ґрунтуються саме та лише на даних, зазначених в постанові слідчого від 29.05.2014 року, що не ґрунтується на вимогах законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.3 ст.86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 6 розділу І Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 №984 (далі Порядок №984) визначено, що факти виявлених порушень податкового валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно із пп.5.2 п.5 Порядку у разі встановлення порушень податкового законодавства в акті необхідно чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

В акті перевірки зазначено, що перевіряючим під час перевірки використовувались оригінали вилучених документів, отриманих в ході «тимчасового доступу до оригіналів фінансово - господарських документів ТОВ „ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.", зокрема договір поставки №103 від 02.09.2013 року,видаткові і податкові накладні, картки рахунків 631,201,202,209,231,26,25,6442, банківські виписки. Згідно акту перевірки суми податку на додану вартість за податковими накладними за вересень-жовтень 2013 року отримані від ТОВ "Мілта Клайд" включені ТОВ „ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.". До податкового кредиту Податкових декларацій з ПДВ за вересень, жовтень, листопад 2013 року і відображені у реєстрі отриманих податкових накладних за вересень, жовтень, листопад 2013 року та відповідають даним Додатків №5 до податкових декларацій з податку на додану вартість та даним декларацій з ПДВ за відповідний період. Розрахунки по договору ТОВ „ВЕЛЕС-АГРО ЛТД." Проводило в безготівковій формі. Згідно картки рахунку 631 по контрагенту ТОВ "Мілта Клайд" станом на 01.01.2014 року дебіторська/кредиторська заборгованість відсутня.

Незважаючи на встановлені вищевказані обставини по первинним документам перевіряючим зроблений висновок про порушення позивачем норм податкового законодавства та завищення податкового кредиту. Не зазначено які саме порушення податкового законодавства допущені позивачем та якими первинними документами це підтверджується. Згідно акту в основу його висновку покладені лише обставини зазначені в постанові слідчого про призначення перевірки.

Перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок, встановлений ст.83 ПКУ. Суд вважає, що посилання перевіряючого в обґрунтування висновків Акту перевірки про порушення позивачем податкового законодавства на обставини зазначені в документі, якій відповідно до вимог ст.83 ПКУ не може бути підставою для висновків під час проведення перевірок, є протиправним, а тому висновки Акту про ці порушення податкового законодавства позивачем, які ґрунтуються саме та лише на даних, зазначених в постанові слідчого від 29.05.2014 року є неспроможними, та відповідно не можуть бути підставою для прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень. Приведені обставини в Акті перевірки не мають заздалегідь встановленого і доведеного характеру, тобто не є юридичними фактами, оскільки звинувачувальний вирок суду у кримінальній справі відсутній. Відповідно до ст.83 ПКУ тільки саме судове рішення може бути підставою для висновків під час проведення перевірки.

Будь-яких обґрунтувань и доказів причетності позивача до порушень податкового законодавства його контрагентом акт перевірки не містить.

Дослідивши надані до позову первинні документи по взаємовідносинам позивача із зазначеним контрагентом суд вважає, що вони відображають здійснення зазначеної господарської операції в бухгалтерській та податковій звітності.

Позивачем 02.09.2013 року укладений договір поставки №103 з ТОВ "Мілта Клайд", згідно якого позивачем придбані вироби для використання в господарській діяльності, якій відповідає вимогам ст.180 ГК України (а.с.40-41).

Жодного доказу того (крім неправомірного посилання на постанову слідчого), що господарські операції по вищевказаному договору не були здійснені перевіряючим не зазначено в Акті перевірки. Не надано їх і у судовому засіданні представником ДПІ, як суб'єктом владних повноважень, якій відповідно до ст.71 КАС України повинен довести правомірність своїх рішень, не надала.

Між тим у позивача наявні всі первинні документі, які відображають здійснення вказаних господарських операцій (видаткові, податкові накладні, карки рахунку 631, відомості по каркам по складам підприємства (а.с. 42-110).

При цьому суд враховує та вважає обґрунтованими доводи позивача, що статтею 18 Закону України від 15.05.2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" визначено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Судом достовірно встановлено, що на час здійснення господарських операцій ТОВ "Мілта Клайд" та його керівник зареєстровані в ЄДР, зареєстроване платником ПДВ.

Відповідач, якій є суб'єктом владних повноважень не надав до суду жодного доказу щодо про обізнаність позивача про будь які недостовірні відомості відносно контрагента та його керівника або його обізнаність щодо порушень податкового законодавства зі сторони контрагента та причетність до цих порушень позивача. Таких доказів не містить і Акт перевірки відносно позивача.

Суд вважає, що саме позивач будь-яких порушень податкового законодавства, по господарським операціям з ТОВ "Мілта Клайд" щодо формування валових витрат та податкового кредиту не допустив.

Крім того, наявність порушень податкового законодавства зі сторони контрагента позивача (несплата податків, притягнення до відповідальності керівника підприємства) не може бути безумовною підставою для визначення податкових зобов'язань позивачу, оскільки позивач не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства своїми контрагентами. Жодна норма законодавства не вимагає від платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ним бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.

При цьому суд враховує положення ст.244-2 КАС України щодо обов'язковості рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, та Постанову Верховного Суду України від 11.01.2011 року по справі ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ, в якому зазначено, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Вимога закону щодо надмірної сплати ПДВ як необхідної умови повернення з бюджету сум цього податку його платником стосується саме цього платника і сплати ним податку у ціні придбання товарів (послуг) їх постачальникам.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених фактів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення .

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Таким чином судові витрати позивача у сумі 4872,00 гривень підлягають стягненню з Державного бюджету України на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю „ВЕЛЕС-АГРО ЛТД." до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області № від 11.08.2014 року про збільшення йому суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 274578,00гривень (183052,00гривен за основним платежем, 91526,00грн за штрафними фінансовими санкціями).

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ВЕЛЕС-АГРО ЛТД." 4872,00 гривень

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області № від 11.08.2014 року про збільшення йому суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 274578,00гривень (183052,00гривен за основним платежем, 91526,00грн за штрафними фінансовими санкціями).

06 лютого 2015 року.