Справа № 2а-7058/12/2070
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ К/9991/80284/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання дій неправомірними та скасування наказу,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України про визнання дій неправомірними та скасування наказу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2012 року у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2012 року - без змін.

У касаційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_2, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Плану перевірок додержання арбітражними керуючими ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на II квартал 2012 року» № 447/5 від 23.03.2012 року було передбачено проведення планової перевірки додержання арбітражним керуючим ОСОБА_3 ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна. керуючих санацією, ліквідаторів) у квітні - травні 2012 року.

На виконання наказу Міністерства юстиції України № 447/5 від 23.03.2012 року наказом Головного управління юстиції у Харківській області № 308/2 від 02.04.2012 року призначено проведення планової перевірки додержання арбітражним керуючим ОСОБА_3 ліцензійних умов у термін з 23.04.2012 року по 27.04.2012 року.

23.04.2012 року повноважний представник арбітражного керуючого ОСОБА_3 отримала посвідчення на проведення планової перевірки № 38 від 02.04.2012 року, надала заяву про проведення перевірки у приміщенні відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у Харківській області.

ОСОБА_3 супровідним листом № 36/4 від 23.04.2012 року надав до відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у Харківській області пояснення та документи щодо діяльності позивача, як арбітражного керуючого.

З метою проведення перевірки спеціальних умов провадження господарської діяльності, 26.04.2012 року повноважний представник арбітражного керуючого ОСОБА_3 отримала перелік документів для проведення планової перевірки по підприємствам, на яких арбітражний керуючий ОСОБА_3 виконує повноваження ліквідатора.

ОСОБА_3 супровідним листом № 41/4 від 26.04.2012 року надав до відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у Харківській області додаткові документи та пояснення щодо виконання повноважень ліквідатора у справах про банкрутства. При цьому, пояснень та документів по ДГ «Українка» надано не було.

27.04.2012 року комісією Головного управління юстиції у Харківській області складено акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки № 42.

16.05.2012 року на засіданні Комісії Міністерства юстиції України з розгляду питань про анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) розглянуто акт Головного управління юстиції у Харківській області про відмову арбітражного керуючого ОСОБА_3 у проведенні перевірки № 42 від 27.04.2012 року.

16.05.2012 року наказом Міністерства юстиції України «Про анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)» № 743/5 анульовано ліцензію серії НОМЕР_1 від 06.04.2011 року, видану фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 на провадження господарської діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Міністерство юстиції України під час винесення оскаржуваного наказу діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 16.05.2012 року № 743/5 «Про анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)» відповідачем зазначено акт про відмову арбітражного керуючого у проведенні перевірки від 27.04.2012 року № 42 у відповідності до абзацу 11 частини 1 статті 21 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».

Згідно із абзацом 11 частини 1 статті 21 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» № 1775-ІІІ від 01.06.2000 року, підставами для анулювання ліцензії є акт про відмову ліцензіата в проведенні перевірки органом ліцензування або спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Судами встановлено, що 27.04.2012 року комісією Головного управління юстиції у Харківській області було складено акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки № 42. Зазначений акт складений у зв'язку з неможливістю дослідити спеціальні вимоги при провадженні господарської діяльності арбітражного керуючого під час виконання обов'язків ліквідатора ДГ «Українка», оскільки арбітражний керуючий ОСОБА_3 відмовився надати документи, що стосуються його діяльності при виконанні обов'язків ліквідатора ДГ «Українка», посилаючись на припинення судом провадження по справі № Б-3974/2-24 про банкрутство ДГ «Українка» та припинення повноважень арбітражного керуючого ОСОБА_3, як ліквідатора у справі про банкрутство ДГ «Українка».

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, серед іншого, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

Згідно із абзацом 4 частини 1 статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний надавати, серед іншого, документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

Отже, орган державного нагляду (контролю) під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, а суб'єкт господарювання зобов'язаний надавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю).

Наказом Міністерства юстиції України від 14.10.2011 року № 3177/5, затверджено Порядок контролю за додержанням Ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Згідно із підпунктом 4.3 пункту 4 Порядку контролю за додержанням Ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), при відмові арбітражного керуючого в проведенні перевірки комісією складається акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки у двох примірниках. Відмовою арбітражного керуючого в проведенні перевірки вважаються: відмова арбітражного керуючого забезпечити умови для проведення перевірки або надіслати всі необхідні документи, що підтверджують додержання ним вимог Ліцензійних умов.

Враховуючи, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 під час проведення перевірки фактично здійснено відмову у проведенні перевірки шляхом ненадання витребуваних документів, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про правомірність дій Міністерства юстиції України щодо анулювання ліцензії та відповідний наказ.

Щодо посилання фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на невинесення розпорядження про усунення порушень, суд зазначає наступне.

Розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов видається у випадку анулювання ліцензії на підставі абзацу 10 частини 1 статті 21 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», a саме неможливість ліцензіата забезпечити виконання ліцензійних умов, встановлених для певного виду господарської діяльності.

Отже, видання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов в даному випадку не передбачено.

Щодо посилання позивача на припинення повноважень арбітражного керуючого ОСОБА_2, як ліквідатора у справі про банкрутство ДГ «Українка» та відсутність документів по вказаному провадженню, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства юстиції України № 3176/5 від 14.10.2011 року було затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів (надалі - Ліцензійні умови).

Відповідно до підпунктів 3.5.1 та 3.5.2 пункту 3.5 Розділу 3 Ліцензійних умов арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), який виконує повноваження розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора у справі про банкрутство, зобов'язаний вести окрему справу щодо кожного боржника (банкрута), до якої долучаються документи та витяги з них або їх копії, які стосуються діяльності арбітражного керуючого, зокрема:

- ухвали, постанови господарського суду у справі про банкрутство, інші судові ухвали, рішення, які стосуються справи;

- протоколи загальних зборів кредиторів;

- реєстр вимог кредиторів, письмові заяви кредиторів з вимогами до боржника та результати їх розгляду (рішення про визнання чи відхилення вимог);

- протоколи комітету кредиторів;

- листування арбітражного керуючого щодо забезпечення ним виконання покладених обов'язків;

- звіти арбітражного керуючого, надані комітету кредиторів та господарському суду;

- документи, які підтверджують витрати арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним своїх повноважень;

- копії договорів на виконання плану санації, ліквідації;

- акти інвентаризації і аналіз фінансово-господарського стану боржника.

Окрема справа повинна містити опис долучених до неї документів та може розподілятися на декілька томів.

Після припинення здійснення повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора арбітражний керуючий зобов'язаний забезпечити збереження окремої справи щодо боржника (банкрута) протягом трьох років та надавати її на вимогу органів державного нагляду (контролю).

Отже, арбітражний керуючий зобов'язаний вести окрему справу щодо кожного боржника (банкрута), забезпечити збереження окремої справи протягом трьох років та надавати її на вимогу органів державного нагляду (контролю).

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 зазначених вимог Ліцензійних умов дотримано не було, відповідно факт припинення повноважень арбітражного керуючого останнього, як ліквідатора у справі про банкрутство ДГ «Українка» та відсутність документів по вказаному провадженню не може бути підставою задоволення позову.

Щодо посилання позивача на незапрошення його на розгляд питання про анулювання ліцензії, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 21 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», розгляд питань про анулювання ліцензії на підставі акта про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих суб'єктом господарювання для одержання ліцензії; акта про встановлення факту передачі ліцензії іншій юридичній або фізичній особі для провадження господарської діяльності; акта про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов здійснюється органом ліцензування з обов'язковим запрошенням ліцензіата або його представників.

Отже, з обов'язковим запрошенням ліцензіата або його представників здійснюється тільки розгляд питань про анулювання ліцензії на підставі акта про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих суб'єктом господарювання для одержання ліцензії; акта про встановлення факту передачі ліцензії іншій юридичній або фізичній особі для провадження господарської діяльності; акта про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов.

Враховуючи, що ліцензію ОСОБА_2 було анульовано на підставі абзацу 11 частини 1 статті 21 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», у зв'язку зі складанням акту про відмову арбітражного керуючого у проведенні перевірки № 42 від 27.04.2012 року, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про те, що Міністерство юстиції України під час винесення оскаржуваного наказу діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій, є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2012 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання дій неправомірними та скасування наказу - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз