Справа № 2а-0908/6439/12
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 р. Справа № 876/3827/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Коваля Р.Й.,

суддів: Глушка І.В., Гуляка В.В.,

з участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

представника позивача: Яковишина З.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Калуської міської ради Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.01.2013 року в адміністративній справі № 2а-0908/6439/12 за позовом приватного акціонерного товариства «Лукор» до Калуської міської ради Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною,

встановив:

У жовтні 2011 року приватне акціонерне товариство «Лукор» (надалі - ПАТ «Лукор») звернулося до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області із вказаним позовом та просило визнати протиправною бездіяльність Калуської міської ради Івано-Франківської області (надалі - Калуська міська рада) щодо вилучення із землекористування ПАТ «Лукор» земельних ділянок площею 2,9274 та 0,9526 га, у зв'язку із добровільною відмовою від права користування земельними ділянками.

Позивач вказував, що вказані вище земельні ділянки не використовуються, а тому вони листами за № 70 та № 71 від 11.05.2011 року звернулися до відповідача із заявами про вилучення із землекористування зазначених земельних ділянок.

Однак, відповідач не надав відповіді про результати розгляду даних звернень, земельні ділянки з землекористування не вилучені і тому позивач змушений й надалі сплачувати орендну плату за оренду землі, яку не використовує.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.01.2013 року позов задоволено.

Постанову суду оскаржив відповідач. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. Зокрема вказує, що оскільки позивачем не подано документів, що підтверджують розташування забудови, тому в них не було підстав для винесення на розгляд сесії питання про вилучення у позивача земельних ділянок.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу апелянта необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.07.2008 року між сторонами в справі були укладені договори оренди землі, відповідно до умов яких ПАТ «Лукор» надано земельні ділянки для обслуговування виробничої бази, що знаходяться в м.Калуші по вул.Промисловій площею 2,9274 га та 0,9526 га. Вказані договори оренди зареєстровані у Калуському міському відділі Івано-Франківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах» 22.08.2008 року за №№ 78 та 79.

11.05.2011 року позивач звернувся до відповідачами з листами за №№ 70 та 71 із клопотанням винести на розгляд сесії Калуської міської ради питання про вилучення з землекористування ПАТ «Лукор» земельних ділянок площею 2,2974 га та 0,9526 га, у зв'язку з добровільною відмовою позивача від права користування даними земельними ділянками, проте клопотання про вилучення з землекористування вказаних ділянок не вносилось на розгляд сесії Калуської міської ради. Доказів про отримання позивачем відповідей на листи за №№ 70 та 71 відповідачем не представлено.

З метою захисту своїх прав позивач змушений був звернутися до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Калуської міської ради про визнання розірваними договорів оренди і рішення суду від 13.12.2011 року позов було задоволено.

Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади і здійснюють від їх імені та у їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

А згідно із пунктом 34 частини першої статті 26 цього Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин.

За приписами статті 12 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Судова колегія зазначає, що пунктом "а" статті 141 ЗК України встановлено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Припинення права постійного користування у випадку добровільної відмови регламентується частинами третьою та четвертою статті 142 ЗК України.

Так, відповідно до частини третьої статті 142 ЗК України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Таким чином, Калуська міська рада, яка у відповідності до вищевказаних правових норм зобов'язана скликати сесію ради та виносити питання на розгляд, які регламентуються зазначеними вище законами, безпідставно, всупереч своїх повноважень, не вносила на розгляд подані заяви відповідачем про вилучення з землекористування ПАТ «Лукор» земельних ділянок.

Покликання апелянта на те, що позивачем не надано документів, що підтверджують розташування забудови, що й стало підставою для не винесення питання про розірвання договорів оренди на сесію міської ради, суду до уваги не бере, оскільки нормами ЗК України не передбачено подання таких документів разом із заявою про добровільну відмову землекористувача від права користування земельною ділянкою; разом з тим, неподання усіх передбачених законодавством документів могло бути підставою для відмови у задоволенні заяви товариства.

Відповідно до частини четвертої статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до частини другої статті 71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не довів суду належними і допустимими доказами законність своїх дій.

З урахуванням викладеного судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Калуської міської ради Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.01.2013 року в адміністративній справі № 2а-0908/6439/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Р.Й. Коваль

Судді: І.В. Глушко

В.В. Гуляк

Ухвала в повному обсязі складена 02 лютого 2015 року.