Справа № 826/8876/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8876/14 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі за участю: представника позивача представника відповідачівБорисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа Я.М. Чайка О.С. Алимової О.В. Огнарьова Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «КСД» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «КСД» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, Головного управління Міндоходів у м. Києві, Міністерства доходів і зборів України, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Подільська комерційна компанія» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, скасування рішення про результати розгляду первинної скарги, скасування рішення про результати розгляду скарги, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014 року Приватне акціонерне товариство «КСД» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, Головного управління Міндоходів у м. Києві, Міністерства доходів і зборів України в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.02.2014 № (щодо зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з ПДВ в розмірі 12 333 333 грн., нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 3 083 333,25 грн.); визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.04.2014 № (щодо зменшення від'ємного значення ПДВ у розмірі 12 333 333 грн.); визнати протиправним та скасувати рішення про результати розгляду первинної скарги від 25.04.2014 за №3817/10/26-15-10-07-15, винесене Головним управлінням Міндоходів у м. Києві в частині залишення без змін повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 25.02.2014 № (щодо зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з ПДВ в розмірі 12 333 333 грн., нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 3 083 333,25 грн.); зобов'язання ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві винести податкове повідомлення-рішення про зменшення від'ємного значення ПДВ на суму 12 333 333 грн. за формою, передбаченою Порядком №1236; визнати протиправним та скасувати рішення про результати розгляду скарги від 04.06.2014 за №9903/6/99-99-10-01-15, винесене Міністерством доходів і зборів України.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

У відповідності до ст. 55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Так, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 160 «Про утворення Державної фіскальної служби», Міністерство доходів і зборів України реорганізовано шляхом перетворення на Державну фіскальну службу України, як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність деяких актів Кабінету Міністрів України», тому ГУ Міндоходів у м. Києві було реорганізовано шляхом перетворення на ГУ ДФС у м. Києві.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає за необхідне допустити процесуальне правонаступництво шляхом заміни сторони Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві його правонаступником - Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в період з 17.01.2014 по 30.01.2014 Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування Приватному акціонерному товариству «КСД» (п.н.25387595) бюджетного відшкодування податку на додану вартість в рахунок майбутніх платежів з ПДВ за жовтень 2013 року.

В ході проведення перевірки податковим органом встановлено, що в порушення позивачем положень п. 198.1, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, останнім завищено податковий кредит за вересень 2013 року суму ПДВ 12 333 333 грн., що призвело до порушення вимог п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, завищення від'ємного значення з ПДВ за вересень 2013 року на суму ПДВ 12 333 333 грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт перевірки від 06.02.2014 №10/26-55-15-02/25387595 на підставі якого прийнято податкові повідомлення-рішення від 25.02.2014 № щодо зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 12 333 333 грн. та № щодо зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з ПДВ в розмірі 12 333 333 грн., нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 3 083 333,25 грн.

За наслідками адміністративного оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень, ГУ Міндоходів у м. Києві прийнято рішення про результати розгляду первинної скарги від 25.04.2014 за №3817/10/26-15-10-07-15, яким податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 25.02.2014 № (щодо зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з ПДВ в розмірі 12 333 333 грн., нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 3 083 333,25 грн.) залишене без змін; скасоване податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 25.02.2014 № (щодо зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 12 333 333 грн.); зобов'язано ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві винести податкове повідомлення-рішення про зменшення від'ємного значення ПДВ на суму 12 333 333 грн. за формою, передбаченою Порядком №1236.

30.04.2014 ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення №, яким зменшено суму від'ємного значення ПДВ на суму 12 333 333 грн.

Не погоджуючись з рішенням ГУ Міндоходів у м. Києві про результати розгляду первинної скарги від 25.04.2014 за №3817/10/26-15-10-07-15 та податковим повідомленням-рішенням № від 30.04.2014, позивач подав скаргу на дане рішення №3817/10/26-15-10-07-15.

За результатами розгляду скарги, Міністерство доходів і зборів України прийняло рішення про результати розгляду скарги від 04.06.2014 №9903/6/99-99-10-01-15, яким податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 25.02.2014 №, з урахуванням рішення, прийнятого за розглядом первинної скарги (податкове повідомлення-рішення від 30.04.2014 №) залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2 ст. 200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

За змістом п. 200.3 ст. 200 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Крім того, згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

За змістом п. 200.6 ст. 200 ПК України, платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з п. 200.11 ст. 200 ПК України, за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 200.14 ст. 200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Згідно з пп. 4.6.3 п. 4.6 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1492 від 25 листопада 2011 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту (заповнено рядок 19 декларації), така сума:

у декларації 0110 враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість, у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу (відображається у рядку 20.1 декларації), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду);

у деклараціях 0121 - 0123/0130/0140 зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

Рядок 20.1 у деклараціях 0121 - 0123/0130/0140 не заповнюється.

Відповідно до пп. 4.6.4 п. 4.6 розділу V вказаного Порядку, якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), до декларації 0110 подається (Д2) (додаток 2).

За змістом пп. 4.6.5 п. 4.6 розділу V наведеного Порядку, платники, які заповнили рядок 22 декларації 0110 та відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають до декларації 0110 (Д3) (додаток 3).

Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23 декларації 0110 за поточний звітний (податковий) період. Залежно від обраного платником напряму повернення суми бюджетного відшкодування (на рахунок цього платника у банку або у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів) така сума вказується або в рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково розподіляється у рядках 23.1 та 23.2 податкової декларації 0110.

При цьому платники податку, які мають право на отримання бюджетного відшкодування та прийняли рішення про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок у банку (заповнено рядок 23.1 декларації 0110), подають до декларації 0110 (Д4) (додаток 4).

У податкових деклараціях 0121 - 0123/0130/0140 рядки 23, 23.1, 23.2 не заповнюються.

Згідно з пп. 4.6.6 п. 4.6 розділу V наведеного Порядку, залишок від'ємного значення (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до податкового органу подано декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2013 року (реєстр. № від 18.11.2013), де в рядку 21 «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового періоду)» задекларовано суму 12 338 285,00 грн., в рядку 22 «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» - суму 12 338 285,00 грн., в рядку 23.2 «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість в наступних звітних (податкових) періодах» - суму 12 338 285,00 грн.

Згідно з додатком 2 (реєстр. № від 18.11.2013), до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2013 року, залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 22 декларації) виник у травні 2013 року - 57,00 грн., у серпні 2013 року - 395,00 грн., у вересні 2013 року - 12 337 833,00 грн.

Дослідженням матеріалів справи колегією суддів встановлено, 04 вересня 2013 року між Приватним акціонерним товариством «Подільська комерційна компанія» (продавець) та Приватним акціонерним товариством «КСД» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нежилого будинку, відповідно до якого продавець передав, а покупець прийняв у власність нежилий будинок, який знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 літера А (а.с.18-20).

Договір купівлі-продажу від 04.09.2013 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 04.09.2013, зареєстрованого в реєстрі за № 873. Зазначений договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, індексний номер 8944399 від 04.09.2013, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0 (т.1 а.с.21).

Об'єкт купівлі-продажу за договором купівлі-продажу від 04.09.2013 передано за Актом прийому-передачі до Договору купівлі-продажу нежилого будинку від 04.09.2013 (т.1 а.с.22).

На виконання вказаного договору ПрАТ «КСД» сплачено його вартість в повному розмірі в сумі 74 000 000,00 грн., в тому числі ПДВ в сумі 12 333 333,33 грн. про що свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення від 04.09.2013 № 2192 (т.1 а.с.23).

04.09.2013 ПрАТ «ПКК», згідно п. 201.1, п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України було виписано ПрАТ «КСД» підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну № 1 (т.1 а.с.24), яку було внесено у встановленому законом порядку до Єдиного реєстру податкових накладних (т.1 а.с.25), що надало право на включення вказаної вище суми ПДВ до податкового кредиту в вересні 2013 року.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що Договір купівлі-продажу від 04.09.2013 є повністю виконаним сторонами, правові підстави вважати його «нікчемним» відсутні.

Колегією суддів також враховано, що відповідно до Статуту ПрАТ «КСД», витягу з ЄДР, одним із видів діяльності за КВЕД, є надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

На підтвердження використання об'єкта нерухомості в господарській діяльності позивача, останнім надано:

- витяг з договору оренди № 21-06/12 від 21.06.2012 нежитлових приміщень, адреса: м. Київ, АДРЕСА_1, літера А, орендар ТОВ «Арго-торгівельна мережа», з додатковими угодами, період: 21.06.2012 - 31.05.2015, акт прийому-передачі нежитлових приміщень в оренду від 29.06.2012, акти підтвердження користування орендованим приміщенням, період: вересень 2013 року - листопад 2014 року; податкові накладні;

- витяг з договору оренди № 15/12-14 від 08.12.2014 нежитлових приміщень, адреса: м. Київ, АДРЕСА_1, літера А, орендар ФОП ОСОБА_8, період: 08.12.2014 - 31.12.2015, акт прийому-передачі нежитлових приміщень в оренду від 08.12.2014;

- витяг з договору оренди № 16/01-15 від 31.12.2014 нежитлових приміщень, адреса: м. Київ, АДРЕСА_1, літера А, орендар ФОП ОСОБА_9, період: 01.01.2015 - 31.05.2015, акт прийому передачі нежитлових приміщень в оренду від 01.01.2015;

- витяг з договору оренди № 13/04-14 від 01.04.2014 нежитлових приміщень, адреса: м. Київ, АДРЕСА_1, літера А, орендар ФОП ОСОБА_10, період: 01.04.2014 - 31.12.2014, акт прийому-передачі нежитлових приміщень в оренду від 01.04.2014, акти підтвердження користування орендованим приміщенням, період: квітень 2014 року - листопад 2014 року;

- витяг з договору оренди № 13/10-14 від 01.10.2014 нежитлових приміщень, адреса: м. Київ, АДРЕСА_1, літера А, орендар ТОВ «СТФ», період: 01.10.2014 - 31.05.2015, акт прийому-передачі нежитлових приміщень в оренду від 01.10.2014, акт підтвердження користування орендованим приміщенням, період: жовтень 2014 року; податкові накладні;

- витяг з договору оренди № 6-12/11 від 01.12.2011 нежитлових приміщень, адреса: м. Київ, АДРЕСА_1, літера А, орендар ТОВ «СТФ» з додатковими угодами, період: 01.12.2011 - 30.09.2014, акт прийому-передачі нежитлових приміщень в оренду від 30.04.2013, акти підтвердження користування орендованим приміщенням, період: вересень 2013 року - вересень 2014 року; податкові накладні;

- витяг з договору оренди № 12/04-14 від 01.04.2014 нежитлових приміщень, адреса: м. Київ, АДРЕСА_1, літера А, орендар ТОВ «Астероїд-К» з додатковими угодами, період: 01.04.2014 - 31.05.2015, акт прийому-передачі нежитлових приміщень в оренду від 01.04.2014, акти підтвердження користування орендованим приміщенням, період: квітень 2014 року - листопад 2014 року; податкові накладні;

- витяг з договору оренди № 08/07-13 від 31.07.2013 нежитлових приміщень, адреса: м. Київ, АДРЕСА_1, літера А, орендар ТОВ «Колор-Центр Сервіс» з додатковими угодами, період: 01.08.2013 - 31.05.2015, акт прийому-передачі нежитлових приміщень в оренду від 01.08.2013, акти підтвердження користування орендованим приміщенням, період: вересень 2013 року - листопад 2014 року; податкові накладні;

- витяг з договору оренди № 11/12-13 від 02.12.2013 нежитлових приміщень, адреса: м. Київ, АДРЕСА_1, літера А, орендар ТОВ «Гарант-Логістік» з додатковими угодами, період: 02.12.2013 - 31.05.2015, акт прийому-передачі нежитлових приміщень в оренду від 02.12.2013, акти підтвердження користування орендованим приміщенням, період: грудень 2013 року - листопад 2014 року; податкові накладні;

- витяг з договору оренди № 10/12-13 від 02.12.2013 нежитлових приміщень, адреса: м. Київ, АДРЕСА_1, літера А, орендар ТОВ «Барбус» з додатковими угодами, період: 02.12.2013 - 31.05.2015, акт прийому-передачі нежитлових приміщень в оренду від 02.12.2013, акти підтвердження користування орендованим приміщенням, період: грудень 2013 року - листопад 2014 року; податкові накладні;

- витяг з договору оренди № 03/05-13 від 01.05.2013 нежитлових приміщень, адреса: м. Київ, АДРЕСА_1, літера А, орендар ФОП ОСОБА_11 з додатковими угодами, період: 01.05.2013 - 31.05.2015, акт прийому-передачі нежитлових приміщень в оренду від 01.05.2013, акти підтвердження користування орендованим приміщенням, період: вересень 2013 року - листопад 2014 року; податкові накладні;

- витяг з договору оренди № 02/05-13 від 31.05.2013 нежитлових приміщень, адреса: м. Київ, АДРЕСА_1, літера А, орендар ФОП ОСОБА_12 з додатковими угодами, період: 01.06.2013 - 31.05.2015, акт прийому-передачі нежитлових приміщень в оренду від 01.06.2013, акти підтвердження користування орендованим приміщенням, період: вересень 2013 року - листопад 2014 року;

- витяг з договору оренди № 28/02-13 від 28.02.2013 нежитлових приміщень, адреса: м. Київ, АДРЕСА_1, літера А, орендар ТОВ «Валар-Скай» з додатковими угодами, період: 28.02.2013 - 31.05.2015, акт прийому-передачі нежитлових приміщень в оренду від 01.03.2013, акти підтвердження користування орендованим приміщенням, період: вересень 2013 року - листопад 2014 року; податкові накладні;

- витяг з договору оренди № 01/03-12 від 01.03.2012 нежитлових приміщень, адреса: м. Київ, АДРЕСА_1, літера А, орендар ПП «Ей Ен Дистріб'юшн» з додатковими угодами, період: 01.03.2012 - 01.02.2015, акт прийому-передачі нежитлових приміщень в оренду від 01.03.2012, акти підтвердження користування орендованим приміщенням, період: вересень 2013 року - листопад 2014 року.

Таким чином, висновки податкового органу щодо невикористання об'єкту нерухомості в господарській діяльності позивача спростовуються вищевказаними доказами.

Крім цього, в Акті перевірки відповідач посилається на отримання 11.01.2014 інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, згідно якої, у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні.

Однак, дане посилання колегія суддів вважає безпідставним, оскільки, адреса об'єкта, який є предметом Договору купівлі-продажу від 04.09.2013 є: м. Київ, АДРЕСА_1 літера А (п. 1 Договору від 04.09.2013, попередній правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право власності на нежилий будинок, видане КМДА 06.09.2002), а не «м. Київ, АДРЕСА_1», як зазначено в Акті. Саме за цією адресою об'єкт нерухомості зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, індексний номер 8944399 від 04.09.2013, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0.

Разом з тим, відповідач в обґрунтування заперечень проти позову вказує, що відповідно до акта перевірки ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 11.01.2014 №6/26-56-22-01-03/32111125 в довідці ОУ ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 10.01.2014 №4453 про встановлення фактичного місцезнаходження платника податків зазначено, що місцезнаходження ПАТ «Подільська комерційна компанія» не встановлено.

Згідно висновків Акта перевірки від 11.01.2014 №6/26-56-22-01-03/32111125 ПАТ «Подільська комерційна компанія» порушено ч. 5 ст. 203, ч. 1 та ч. 2 ст. 215, ст. 216 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ПАТ «Подільська комерційна компанія» при придбанні та продажу товарів (послуг) та в порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 201.1 та п 201.10 ст. 201 ПК України, завищено податкові зобов'язання з податку на додану вартість по взаємовідносинах з платниками податків за період з 01.09.2013 по 30.09.2013.

За цих обставин, відповідач відносить укладений позивачем з ПАТ «Подільська комерційна компанія» договір, податкову накладну та інші первинні документи до тих, що не мають юридичної сили первинних документів, не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що унеможливлює їх відображення в регістрах бухгалтерського та податкового обліку, у податковій звітності.

Суд апеляційної інстанції вважає такі посилання необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Саме такими відомостями керувався позивач у процесі договірних відносин з контрагентами.

Колегією суддів встановлено, що на час здійснення господарської операції з ПАТ «Подільська комерційна компанія», останнє було включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мало свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ.

Нормами чинного законодавства на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку з перевірки відповідності законодавству правил ведення іншим учасником правовідносин господарської діяльності та дотримання ним вимог податкового законодавства.

Колегія суддів вважає, що встановлені обставини справи підтверджують дійсність господарських операцій та їх реальний характер, договірні зобов'язання були виконані сторонами належним чином, а тому суму податкового кредиту позивачем було сформовано правомірно.

Таким чином, відповідачем не наведено беззаперечних доводів та не подано будь-яких належних доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача як платника податків або про наявність обставин, що виключають обґрунтованість заявленої позивачем податкової вигоди та факт здійснення господарських операцій.

Слід також відмітити, що податковим органом не було надано рішення суду у цивільній чи господарській справі, вироку суду у кримінальній справі або іншого належного доказу на підтвердження безтоварності здійснених позивачем господарських операцій чи вироків у кримінальних справах щодо наявності вини, умислу, направленого на незаконне заволодіння майном держави, в діях посадових осіб ПАТ «Подільська комерційна компанія».

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, в свою чергу, не спростував доводи позивача та не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень від 25.02.2014 № та від 30.04.2014 №, а відтак, колегія суддів дійшла висновку про визнання їх протиправними та скасування.

Що стосується позовних вимог ПАТ «КСД» в частині оскарження рішень про результати розгляду скарг позивача, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про їх відмову, оскільки, рішення контролюючого органу, прийняте в процедурі адміністративного оскарження суми грошового зобов'язання, в разі, якщо ним не змінюється податкове повідомлення-рішення, яким визначена сума грошового зобов'язання, не має юридичного значення для платника податків, оскільки не створює для нього юридичного наслідку (не звужує прав, не збільшує коло обов'язків). Дотримання контролюючим органом вимог актів законодавства щодо порядку та способу проведення перевірки, розгляду скарг на податкові повідомлення-рішення входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність такого податкового повідомлення-рішення. У разі встановлення судом факту перевищення контролюючим органом встановлених законом повноважень чи вчинення дій у спосіб, який не передбачений законом, таке може бути самостійною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення як протиправного.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим є підстави для її скасування в частині відмови в задоволенні позову щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 25.02.2014 № та від 30.04.2014 № з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «КСД» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року - скасувати в частині відмови в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «КСД» щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 25.02.2014 № та від 30.04.2014 № .

Прийняти нову постанову, якою позов Приватного акціонерного товариства «КСД» в цій частині задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 25.02.2014 № та від 30.04.2014 № .

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст постанови складено та підписано - 09.02.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.