Справа № 1522/3373/12
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 1522/3373/12

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Єршова Л.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 30 березня 2012 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо нарахування пенсії із врахуванням у складі грошового забезпечення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії в розмірі середньомісячної суми за 24 місяці перед звільненням та відмови відповідача здійснити призначення пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію в розмірах, встановлених законодавством; зобов'язання, відповідно до ч. 3 ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 30 березня 2012 року в адміністративному позові ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо нарахування пенсії із врахування у складі грошового забезпечення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії в розмірі середньомісячної суми за 24 місяці перед звільненням та відмови відповідача здійснити призначення пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію в розмірах, встановлених законодавством; зобов'язання, згідно з ч. 3 ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону від 4 квітня 2006 року №3591-ІУ) з 01 вересня 2011 року із врахуванням грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію в розмірах, встановлених законодавством, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування ОСОБА_2 пенсії із врахуванням у складі грошового забезпечення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії в розмірі середньомісячної суми за 24 місяці перед звільненням. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_2 з 01 вересня 2011 року пенсію із врахуванням грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію в розмірах, встановлених ч. 3 ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону від 4 квітня 2006 року №3591-ІУ), з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

В апеляційній скарзі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером та з 01.09.2011 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Одеській області, але пенсія позивачу призначена, виходячи з середньої суми грошового забезпечення та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за останні 24 місяці підряд перед звільненням, а не виходячи із грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини 3 статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року встановлено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатно посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Згідно до Закону України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" в частині третій слова "за останньою штатною посадою перед звільненням" виключено та доповнено словами "та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України".

Рішенням Конституційного Суду України N 10-рп/2008 від 22.05.2008 року зміну ч. 3 ст. 43 зазначеного Закону визнано неконституційною.

Пунктами 5, 6, 7 зазначеного Рішення Конституційного Суду України положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Тому, дія ч. 3 ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" в редакції Закону від 28 грудня 2007 року втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто, з 22 травня 2008 року, а тому на час звільнення позивача зі служби підлягали застосуванню норми ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" в редакції Закону від 04 квітня 2006 року.

Спірні правовідносини склалися внаслідок обчислення відповідачем при призначенні пенсії позивачу додаткових видів його грошового забезпечення з урахуванням обмежень, встановлених п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та за контрактом, особам рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей", а саме, використання при обчисленні розміру пенсії середнього розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення виключно за останні 24 місяці перед звільненням, а не за весь період служби позивача за останньою штатною посадою, як це передбачено ч. 3 ст.43 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії застосуванню підлягають положення ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а не наведена вище постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначило позивачу пенсію, яку обчислювали з врахування розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і середньомісячної суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 43 Закону „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Із врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183-2, ст..197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду міста Одеси від 30 березня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Димерлій О.О.

Суддя: Єщенко О.В.

Суддя: Романішин В.Л.