Справа № 808/8809/14
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року 17 год.30 хв.Справа № 808/8809/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Р.В. Сацького,

при секретарі судового засідання А.С. Ярошенко,

за участю представників сторін :

від позивача: Хорунжий Я.В.

від відповідача: Дяченко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу

за позовною заявою: Приватного підприємства «Комем-10»

до: Енергодарської об'єднаної держаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про: визнання дій протиправними, скасування наказу та виключення даних з інформаційної бази

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Комем-10» до Енергодарської об'єднаної держаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, в якій позивач просить суд:

- визнати дії Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Запорізькій області по виданню наказу №403 від 27.10.2014 на проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Комем-10» () з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ПП «Енхол», TOB «МД Технолоджіс», TOB «Профстрой Плюс Лтд», TOB «БК Південь буд ЛТД», TOB «Лугпромстройсантехмонтаж» за період з 01.10.2009 по 31.03.2011 в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість» - протиправними;

- скасувати наказ Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Запорізькій області №403 від 27.10.2014 на проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Комем-10» () з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ПП «Енхол», TOB «МД Технолоджіс», TOB «Профстрой Плюс Лтд», TOB «БК Південь буд ЛТД», TOB «Лугпромстройсантехмонтаж» за період з 01.10.2009 по 31.03.2011 в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість»;

- визнати дії Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Запорізькій області по проведенню документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Комем-10» з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ПП «Енхол», TOB «МД Технолоджіс», TOB «Профстрой Плюс Лтд», ТОВ «БК Південь буд ЛТД», TOB «Лугпромстройсантехмонтаж» за період з 01.10.2009 по 31.03.2011 в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість» - протиправними;

- виключити з інформаційної бази Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Запорізькій області дані акту №307/22- 12/25214044 від 07.10.2014 щодо встановлення порушень Приватного підприємства «Комем-10» пп.7.1.4 п.7.4 ст.7, п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість), п.198.3 ст.198. п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, як незаконні та протиправні;

- визнати незаконними дії Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Запорізькій області щодо складання акту «про результати документальної позапланової виїзної перевірки приватного підприємства «Комем-10», код ЄДРОПУ 25214044, з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ПП «Енхол», ТОВ «МД Технолоджіс», ТОВ «Профстрой Плюс Лтд», ТОВ «БК Південь буд ЛТД», ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» за період з 01.10.2009 по 31.03.2011 в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість» №307/22-12/25214044 від 07.11.2014.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, у судовому засіданні просив у задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що податковим органом не виконано вимоги Податкового кодексу України в частині підстав для проведення перевірки, оскільки наказ та направлення були невірно складені на підставі подання неналежного органу. Зазначає, що податковий орган безпідставно дійшов висновку про безтоварний характер взаємовідносин між позивачем та ПП «Енхол», оскільки при проведенні перевірки податковим органом не досліджувались первинні документи податкової та бухгалтерської звітності по господарських операціях з ПП «Енхол», а висновки податкового органу фактично базуються на матеріалах кримінального провадження, порушеного відносно посадових осіб ПП «Енхол». А отже, висновки податкового органу є необґрунтованими та повинні бути виключені з інформаційної бази Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Запорізькій області.

Відповідач в поданих до суду письмових запереченнях проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що Енергодарською ОДПІ отримано постанову першого відділу КР СУ ФР Мелітопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області від 06.10.2014 про призначення позапланової виїзної перевірки приватного підприємства «Комем-10», код ЄДРОПУ 25214044, з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ПП «Енхол», ТОВ «МД Технолоджіс», ТОВ «Профстрой Плюс Лтд», ТОВ «БК Південь буд ЛТД», ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» за період з 01.10.2009 по 31.03.2011 в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість». Відповідно до вказаної постанови слідчого податковим органом проведено позапланову документальну перевірку ПП «Комем-10» по взаємовідносинах з ПП «Енхол», ТОВ «МД Технолоджіс», ТОВ «Профстрой Плюс Лтд», ТОВ «БК Південь буд ЛТД», ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж». Зазначає, що податковим органом при проведенні позапланової перевірки виконано вимоги Податкового кодексу України, що передують проведенню перевірки та правомірно складено акт за результатами перевірки.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Енергодарською ОДПІ в період з 27.10.2014 по 30.10.2014 проводилась позапланова виїзна перевірка приватного підприємства «Комем-10», код ЄДРОПУ 25214044, з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ПП «Енхол», ТОВ «МД Технолоджіс», ТОВ «Профстрой Плюс Лтд», ТОВ «БК Південь буд ЛТД», ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» за період з 01.10.2009 по 31.03.2011 в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість». Актом перевірки встановлено порушення позивачем:

- пп.7.1.4 п.7.4 ст.7, п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.198.3 ст.198, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України в результаті чого завищено податковий кредит в сумі 2407354 грн. в тому числі за жовтень 2009 року на суму 294132 грн., за листопад 2009 року на суму 411706 грн., за грудень 2009 року на суму 386621 грн., за січень 2010 року у сумі 83456 грн. за лютий 2010 року у сумі 88624 грн., за березень 2010 року у сумі 80274 грн., за квітень 2010 року у сумі 88338 грн., за травень 2010 року у сумі 85834 грн., за червень 2010 року у сумі 88376 грн., за липень 2010 року у сумі 84738 грн., за серпень 2010 року у сумі 86568 грн., за вересень 2010 року у сумі 85368 грн., за жовтень 2010 року у сумі 84204 грн., за листопад 2010 року у сумі 84204 грн., за грудень 2010 року у сумі 84012 грн., за січень 2011 року у сумі 97200 грн., за лютий 2011 року у сумі 97032 грн., за березень 2011 року у сумі 96667 грн. в результаті здійснення операцій, що не мають реального товарного характеру з контрагентами ТОВ «МД Технолоджіс», ТОВ «Профстрой Плюс ЛТД», ТОВ «БК Південьбуд ЛТД», ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» та завищено податкові зобов'язання на суму 2407618 грн., в тому числі за жовтень 2009 на суму 279012 грн., за листопад 2009 року на суму 464560 грн., за грудень 2009 року на суму 234864 грн., за січень 2010 року у сумі 92596 грн., за лютий 2010 року у сумі 98960 грн., за березень 2010 року у сумі 91998 грн., за квітень 2010 року у сумі 97764 грн., за травень 2010 року у сумі 96376 грн., за червень 2010 року у сумі 96376,0 грн., за липень 2010 року у сумі 94582 грн., за серпень 2010 року у сумі 96568 грн., за вересень 2010 року у сумі 95778 грн., за жовтень 2010 року у сумі 92596 грн., за листопад 2010 року у сумі 92596 грн., за грудень 2010 року у сумі 93984 грн., за січень 2011 року у сумі 108920 грн., за лютий 2011 року у сумі 108266 грн., за березень 2011 року у сумі 71822 грн. за рахунок операцій, що не мають реального товарного характеру з контрагентом ПП «Енхол».

Вважаючи, що здійснення перевірки та складення Акту вчинено з порушенням Законодавства України, позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання незаконності призначення, проведення перевірки та скасування зазначеного акту.

Щодо позовних вимог про визнання дій відповідача по виданню наказу №403 від 27.10.2014 на проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Комем-10» () з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ПП «Енхол», TOB «МД Технолоджіс», TOB «Профстрой Плюс Лтд», TOB «БК Південь буд ЛТД», TOB «Лугпромстройсантехмонтаж» за період з 01.10.2009 по 31.03.2011 в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість» - протиправними та скасування наказу №403 від 27.10.2014, суд, вважає за необхідне відмітити наступне.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

З матеріалів справи встановлено, що Енергодарською ОДПІ отримано постанову першого відділу КР СУ ФР Мелітопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області від 06.10.2014 про призначення позапланової виїзної перевірки приватного підприємства «Комем-10», код ЄДРОПУ 25214044, з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ПП «Енхол», ТОВ «МД Технолоджіс», ТОВ «Профстрой Плюс Лтд», ТОВ «БК Південь буд ЛТД», ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» за період з 01.10.2009 по 31.03.2011 в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість».

Враховуючи отримання податковим органом постанови першого відділу КР СУ ФР Мелітопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області від 06.10.2014 про призначення позапланової виїзної перевірки приватного підприємства «Комем-10», код ЄДРОПУ 25214044, з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ПП «Енхол», ТОВ «МД Технолоджіс», ТОВ «Профстрой Плюс Лтд», ТОВ «БК Південь буд ЛТД», ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» за період з 01.10.2009 по 31.03.2011 в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість», суд дійшов висновку про правомірність прийняття спірного наказу про проведення перевірки.

Вимоги щодо визнання незаконними дій Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Запорізькій області щодо складання акту «про результати документальної позапланової виїзної перевірки приватного підприємства «Комем-10», код ЄДРОПУ 25214044, з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ПП «Енхол», ТОВ «МД Технолоджіс», ТОВ «Профстрой Плюс Лтд», ТОВ «БК Південь буд ЛТД», ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» за період з 01.10.2009 по 31.03.2011 в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість» №307/22-12/25214044 від 07.11.2014 визнаються судом як такі, що не підлягають задоволенню також, з наведених підстав.

Щодо позовних вимог про визнання дій відповідача по проведенню документальної позапланової виїзної перевірки приватного підприємства «Комем-10», з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ПП «Енхол», ТОВ «МД Технолоджіс», ТОВ «Профстрой Плюс Лтд», ТОВ «БК Південь буд ЛТД», ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» за період з 01.10.2009 по 31.03.2011 в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість», за результатом якої складений акт №307/22-12/25214044 від 07.11.2014 - протиправними, суд вважає дані вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 78.4 ст.78 ПК України встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Разом з тим, відповідно до п.78.5 ст.78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При цьому, пунктом 78.7 ст.78 ПК України встановлено, що перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Нормою пункту 78.8 ст.78 ПК України визначено, що порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Статтею 83 Податкового кодексу України передбачені матеріали, які є підставами для висновків під час проведення перевірок.

83.1. Для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є:

83.1.1. документи, визначені цим Кодексом;

83.1.2. податкова інформація;

83.1.3. експертні висновки;

83.1.4. судові рішення;

83.1.5. виключено;

83.1.6. інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно до ч.1 ст.9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до вимог п.5 розділу I Порядку №984, за результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до п.6 розділу I Порядку №984 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до п.2 розділу II Порядку №984 вступна частина акту перевірки повинна містити данні, встановлені цим пунктом. Однак вступна частина акту перевірки не відповідає вимогам цього пункту.

Відповідно до п.5.2 розділу II Порядку №984 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

У акті перевірки не дотримано виконання п.5.2 Порядку №984, що свідчить про недотримання відповідачем вимог законодавства.

Висновки, викладені в акті щодо визначення суми податків, не ґрунтуються на даних обліку ПП «Комем-10», містять довільне тлумачення норм Закону України «Про податок на додану вартість», Податкового кодексу України, які зроблені працівниками ДПІ, що діяли з перевищенням повноважень та у спосіб, що не передбачений Конституцією України, зокрема в порушення ч.2 ст.19 Конституції України, та податковим законодавством України.

Внаслідок порушення загальних положень та описової частини акту від №206, висновки цього акту є необґрунтованими та не відповідають пункту 6 розділу ІІ та розділу ІІІ Порядку №984.

За даних обставин, оформлення результатів перевірки здійснено з грубим порушенням Порядку №984, прав платника податків та вимог Податкового кодексу України.

Однак, згідно даних акту перевірки №307/22-12/25214044 від 07.11.2014 (стор.15) при перевірці використані копії первинних документів наданих слідчим управлінням фінансових розслідувань Мелітопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області. Документи підприємства при цьому не досліджувались. Використані були лише документи кримінального провадження надані до перевірки і використані для перевірки не суцільним порядком, а вибірковим, що не відповідає змісту акту перевірки та порушує порядок його оформлення. Допитані були лише шість працівників ВП «Запорізька АЕС» НАК «Енергоатом» серед яких: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Проте, надані до справи копії первинних документів, податкової звітності позивача, розрахунки транспортного податку, відомості статистичної звітності, накази про прийняття на роботу та заяви працівників та оглянуті судом оригінали вказаних документів, свідчать про відсутність підстав для висновків відповідача про не встановлення факту реального здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання товарів (робіт, послуг) від ТОВ «МД Технолоджіс», ТОВ «Профстрой Плюс Лтд», ТОВ «БК Південь буд ЛТД», ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» за період з 01.10.2009 по 31.03.2011. Надані до справи документи підтверджують здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання товарів (робіт, послуг) від ТОВ «МД Технолоджіс», ТОВ «Профстрой Плюс Лтд», ТОВ «БК Південь буд ЛТД», ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» за період з 01.10.2009 по 31.03.2011. Форми звітності 1-ДФ свідчать про наявність працівників які здійснювали роботи. Дані акту перевірки про відсутність відомостей про видані перепустки у вказаній формі звітності є неналежними, оскільки форма 1-ДФ не передбачає наявність таких відомостей.

З огляду на викладене відповідачем порушено вимоги статтей 83, 86 ПК України, статтей 3, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.5 розділу I Порядку №984, п.6 розділу I Порядку №984, п.2 розділу II Порядку №984, п.5.2 розділу II Порядку №984, що призвело до складання акту перевірки та проведення перевірки з порушенням вимог законодавства.

Крім того, відповідно до п. 86.1. ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Також згідно п. 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України № 984 від 22.12.2010, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 за № 34/18772 (далі за тестом наказ № 984), результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Пунктом 7 наказу № 984, передбачено, що за результатами розгляду керівником органу державної податкової служби (його заступником) акта перевірки, заперечень посадових осіб платника податків або його законних представників та інших матеріалів перевірки, у терміни та порядку, встановлені Кодексом, приймаються відповідні податкові повідомлення-рішення.

Згідно п. 86.8 Податкового кодексу України, податкове повідомлення рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього кодексу, для надіслання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акту перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надіслання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до п. п. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Статтею 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного аналізу вимог діючого законодавства, якщо за результатами перевірки складається акт, за результатами його розгляду керівником органу державної податкової служби (його заступником) у терміни та порядку, встановлені Кодексом, приймаються відповідні податкові повідомлення-рішення. Як свідчать матеріали справи та пояснення представників сторін, податкові повідомлення рішення за результатами розгляду акту «про результати документальної позапланової виїзної перевірки приватного підприємства «Комем-10», з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ПП «Енхол», ТОВ «МД Технолоджіс», ТОВ «Профстрой Плюс Лтд», ТОВ «БК Південь буд ЛТД», ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» за період з 01.10.2009 по 31.03.2011 в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість» №307/22-12/25214044 від 07.11.2014 відповідачем не приймались.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач не вчинив передбачені законом дії, а саме, не прийняв а ні рішення, а ні довідку, чим був порушений п. 7 наказу № 984 та п. 86.8 Податкового кодексу України.

Хоча за результатами проведеної перевірки та складеного Акту відповідач не приймав податкове повідомлення-рішення, зроблені ним висновки зачіпають не тільки законні інтереси позивача, а й можуть тягнуть за собою негативні наслідки, в тому числі і на майбутнє.

За таких обставин, дії відповідача, які полягають у проведенні позапланової виїзної документальної перевірки позивача в результаті якої було складено акт «про результати документальної позапланової виїзної перевірки приватного підприємства «Комем-10», з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ПП «Енхол», ТОВ «МД Технолоджіс», ТОВ «Профстрой Плюс Лтд», ТОВ «БК Південь буд ЛТД», ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» за період з 01.10.2009 по 31.03.2011 в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість» №307/22-12/25214044 від 07.11.2014 слід визнати протиправними.

Щодо позовних вимог про виключення з інформаційної бази Енергодарської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області даних №307/22- 12/25214044 від 07.10.2014 щодо встановлення порушень Приватного підприємства «Комем-10» () пп.7.1.4 п.7.4 ст.7, п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість), п.198.3 ст.198. п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, як незаконних та протиправних, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом з пояснень представника відповідача та наданих до матеріалів справи копій витягів з АІС, інформація на підставі висновків акту перевірки підприємства позивача була внесена до бази даних «Податковий блок», та за результатами внесення вказаної інформації були повідомлені податкові інспекції, де зареєстровані контрагенти позивача.

Суд зазначає, що наказом Державної податкової служби України № 1197 від 24.12.2012 «Про введення в експлуатацію інформаційної системи «Податковий блок» з 01.01.2013 було введено в експлуатацію ІС «Податковий блок» в органах державної податкової служби всіх рівнів.

Відповідно до ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

У пп. 14.1.171. п. 14.1 ст. 14 ПК України вказано, що податкова інформація - у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію». Згідно ст. 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Конституційний Суд України визначив поняття «охоронюваний законом інтерес» як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам (Рішення Конституційного Суду України «У справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес)» від 01.12.2004 № 18-рп/2004).

Таким чином, у позивача є легітимний інтерес, який полягає в достовірності податкової інформації, відносно нього, яка міститься в інформаційній базі «Податковий блок» податкового органу, згідно раніше поданих позивачем податкових декларації з податку на додану вартість.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Аналізуючи положення Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що передбачений у статтями 37, 38 ПК України податковий обов'язок в грошовому еквіваленті підлягає відображенню платником податків у складеній за правилами ст.46 ПК України і поданій до контролюючого органу в порядку ст.49 ПК України податковій декларації або у прийнятому контролюючим органом за правилами статтей 54, 58 Податкового кодексу України податковому повідомленні-рішенні. При цьому, відповідно до ст.54 Податкового кодексу України підставою для прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення є факт як заниження, так і завищення платником податків грошових зобов'язань з податку (збору). Будь-яких інших документальних підстав для виникнення чи зміни податкового обов'язку, в тому числі і у спосіб зменшення розміру грошового зобов'язання з податку і збору, закон не містить.

Складений контролюючим органом акт перевірки не віднесений законодавцем до тих обставин, котрі зумовлюють зміну розміру грошових зобов'язань з податку і збору. Податкове повідомлення-рішення за результатами проведеної перевірки позивача прийнято не було.

Таким чином, за змістом норм Податкового кодексу України у будь-яких інформаційних базах контролюючих органів підлягають відображенню, насамперед, числові показники розміру грошових зобов'язань з податку (збору), що містяться у складених платниками податків документах обов'язкової податкової звітності, поданих платниками податків до територіальних органів доходів і зборів та прийнятих останніми. Ці показники підлягають незмінному збереженню до моменту набрання за правилами ст.56 ПК України юридичної дії податковими повідомленнями - рішеннями, котрі прийняті контролюючими органами відповідно до статтей 54,58 Податкового кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що висновки акту про результати проведення позапланової документальної виїзної перевірки суб`єкта господарювання №307/22-12/25214044 від 07.11.2014 щодо встановлення порушень Приватного підприємства «Комем-10» пп.7.1.4 п.7.4 ст.7, п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.198.3 ст.198. п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, як незаконні та протиправні ґрунтуються на акті Ленінської МДПІ у м. Луганську Луганської області від 17.05.2013 №139/337/35554567 щодо ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж», акту ДПІ у м. Іллічівську від 20.04.2011 №988/23-0304/35749545 щодо ТОВ «БК Південьбуд ЛТД», ДПІ у м. Іллічівську від 18.03.2011 №601/23-0302/34944204 щодо ТОВ «Профстрой Плюс ЛТД», та не підтвердженої жодним документом інформації щодо ненадання ТОВ «МД Технолоджіс» до ДПІ за місцем обліку звітності за формою 1-ДФ, які самі по собі не свідчать про нікчемність угод, а тому висновки Енергодарської ОДПІ, засновані виключно на таких даних, є необґрунтованими та передчасними.

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Це означає, що правочин є нікчемним, якщо це прямо обумовлено в Законі. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України загальною підставою недійсності правочину є недотримання в момент укладення правочину вимог частин 1-3, 5 і 6 ст.203 ЦК України (яка встановлює умови дійсності правочинів). Спеціальні підстави (статті 218-235 ЦК України) конкретизують застосування загальних умов, встановлюючи особливості порядку визнання правочину недійсним.

В п.18 постанови № 9 від 06.11.2009 Пленум Верховного Суду України зазначив: перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК:

1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина;

2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

Окрім цього Пленум зазначив також, що при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Судові рішення, якими правочини були би визнані недійсними, матеріали справи не містять. Водночас, акти перевірки контрагентів позивача не можуть бути належним доказом відсутності господарських операцій між підприємствами. В разі, якщо контрагент підприємства порушив законодавство при нарахуванні та сплаті своїх податкових зобов'язань, відповідальність за це несе виключно він, можливості покладення відповідальності на інших осіб законодавством України не тільки не передбачено, але прямо заборонено. Таким чином, несплата податків однією із сторін правочину чи шляхом їх приховування не є підставою для висновку про нікчемність правочину.

Таким чином, вірність та обґрунтованість формування платником податків податкового кредиту та валових витрат вимагає наявності зв'язку витрат платника податків на придбання товару з його господарською діяльністю, що полягає у намірі платника податку отримати користь від придбаних послуг. Податковим органом не доведено, що придбання послуг та товарів не пов'язано з господарською діяльністю позивача.

Суд вважає за необхідне зазначити, що податкові накладні, наявні в матеріалах справи, виписані для документального оформлення виконання умов договорів, містять відомості про адресу місцезнаходження покупця та продавців, одиниці виміру товару, кількість товару, ціну товару, тому відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності. Будь-яких порушень щодо оформлення податкових накладних не встановлено, зауваження до змісту та форми зазначених документів відсутні, що не заперечується і відповідачем в акті перевірки. Податкові накладні видані особою, яка на час здійснення господарських операцій зареєстрована суб'єктом підприємницької діяльності, платником податку на додану вартість.

Згідно ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку і податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

До матеріалів справи позивачем надано документи, які надавались підчас проведення перевірки, та з яких судом встановлено, що між позивачем та вказаними вище контрагентами укладено договори на поставку товару, виконання робіт.

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано специфікації, акти здачі-прийняття виконаних робіт, видаткові накладні, податкові накладі. На підтвердження транспортування товару отриманого від контрагентів позивачем до матеріалів справи надано товарно-транспортні накладні.

На підтвердження подальшого використання в господарській діяльності товару отриманого від контрагентів позивачем до матеріалів справи надано договори з контрагентами, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, акти здачі-приймання виконаних робіт, накладні, тощо.

Отже, пред'явлені до перевірки та надані у судовому засіданні документи є первинними документами у розумінні ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та підтверджують факт здійснення операції і, відповідно, право позивача на включення до податкового кредиту та до складу своїх валових витрат вартості придбаних товарів, що у подальшому були використані при здійсненні господарської діяльності.

Отже, враховуючи необґрунтованість висновків акту перевірки, а також те, що за наслідками перевірки податкові повідомлення-рішення не приймались, а відповідно податкові зобов'язання не узгоджувались, то відповідачем безпідставно внесено дані до інформаційної системи «Податковий блок» щодо встановлених актом перевірки порушень ПП «Комем-10».

З огляду на зазначене, суд вважає дії відповідача щодо внесення даних в інформаційній системі «Податковий блок» відомостей про виявлені актом перевірки №307/22-12/25214044 від 07.10.2014 щодо встановлення порушень Приватного підприємства «Комем-10» пп.7.1.4 п.7.4 ст.7, п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість), п.198.3 ст.198. п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України неправомірними та такими, що створюють негативні наслідки, усунути які можливо лише зобов'язанням виключити з інформаційної бази Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Запорізькій області дані акту №307/22- 12/25214044 від 07.10.2014 щодо встановлення порушень Приватного підприємства «Комем-10» пп.7.1.4 п.7.4 ст.7, п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість), п.198.3 ст.198. п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, як незаконні та протиправні.

З урахуванням ч. 2 ст. 11 КАС України суд вважає обґрунтованим обрати спосіб захисту прав позивача у вигляді зобов'язання Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області виключити з інформаційної бази Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Запорізькій області дані акту №307/22- 12/25214044 від 07.10.2014 щодо встановлення порушень Приватного підприємства «Комем-10» пп.7.1.4 п.7.4 ст.7, п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість), п.198.3 ст.198. п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, як незаконні та протиправні.

Відповідно до ч.2, 4 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із ч.2 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 2, 11, 17, 18, 71, 87, 90, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати дії Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Запорізькій області по проведенню документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Комем-10» () з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ПП «Енхол», TOB «МД Технолоджіс», TOB «Профстрой Плюс Лтд», ГОВ «БК Південь буд ЛТД», TOB «Лугпромстройсантехмонтаж» за період з 01.10.2009 по 31.03.2011 в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість» - протиправними.

3. Виключити з інформаційної бази Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Запорізькій області дані акту №307/22- 12/25214044 від 07.10.2014 щодо встановлення порушень Приватного підприємства «Комем-10» () пп.7.1.4 п.7.4 ст.7, п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість), п.198.3 ст.198. п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, як незаконні та протиправні.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Комем-10» витрати на сплату судового збору у сумі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький