Справа № 826/348/15
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 лютого 2015 року 16:57 № 826/348/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Савченко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовом Адвоката ОСОБА_1
до Начальника Управління ДАІ ГУМВС України в Київській області Горбоноса Миколи Миколайовича
про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії

за участю:

позивача - ОСОБА_1;

від відповідача - Шило І.С.

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до начальника Управління ДАІ ГУМВС України в Київській області Горбоноса Миколи Миколайовича (далі - відповідач, начальник УДАІ ГУМВСУ в Київській обл.), в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні запитуваної інформації на адвокатські запити від 15.12.2014 за вих. №15 та №16; зобов'язати відповідача надати запитувану інформацію, відомості та документи на вказані запити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідь на надіслані ним, на його думку, належним чином оформлені адвокатські запити відповідачем протиправно відмовлено в отриманні визначених ними запитуваної інформації та копій документів, які не відносяться до інформації з обмеженим доступом та її не містять. При цьому, на думку позивача, відповідачем безпідставно здійснено посилання на положення частини 2 статті 11 Закону України «Про інформацію», а також на відсутність доказів щодо підтвердження повноважень позивача, що, як зазначено у позовній заяві, свідчить про недотримання відповідачем вимог частини 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.01.2015 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 03.02.2015 позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, зазначаючи, що адвокатом не додано належних доказів на підтвердження його повноважень на звернення до відповідача в інтересах громадянки ОСОБА_6

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 03.02.2015 судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва НОМЕР_1, виданого на підставі рішення Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22.07.2010 №202, має право на заняття адвокатською діяльністю.

15.12.2014 позивач, керуючись статтею 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», направив на ім'я начальника управління Державтоінспекції ГУ МВС України в Київській області адвокатський запит за вих. №15 щодо надання наступних документів:

- «Копію листа Управління ДАІ ГУ МВС України в Київській області від 04.08.2014 №18/8548 (про погодження ПП «Сталкер» паспорту автобусного маршруту №212 «Клавдієво- Київ» в частині схеми руху автобусного маршруту та щодо необхідності погодження схеми маршруту руху по м. Києву в УДАІ ГУМВС України в м. Києві), адресованого директору ПП «Сталкер» Вишнякову С.Ю., на який здійснено посилання у листі Управління ДАІ ГУ МВС України в Київській області від 26.11.2014 (про результати розгляду скарг адвоката ОСОБА_1 на незаконні дії Заст. Нач. Управління Державтоінспекції в Київській області Петрова С.Є., пов'язаних з безпідставним погодженням в інтересах приватної фірми ПП «Сталкер», паспорту автобусного маршруту загального користування №212 «Клавдієво -Київ»).

- Копію листа Микулицької сільської ради Бородянського району №649 від 04.11.2014, на який здійснено посилання у листі Управління ДАІ ГУ МВС України в Київській області від 26.11.2014 (про результати розгляду скарг адвоката ОСОБА_1 на незаконні дії Заст. Нач. Управління Державтоінспекції в Київській області Петрова С.Є., пов'язаних з безпідставним погодженням в інтересах приватної фірми ПП «Сталкер», паспорту автобусного маршруту загального користування №212 «Клавдієво - Київ»).

- Копію довідки Виконкому Немішаївської селищної ради VI скликання від 12.11.2014 №1928, на який здійснено посилання у листі Управління ДАІ ГУ МВС України в Київській області від 26.11.2014 (про результати розгляду скарг адвоката ОСОБА_1 на незаконні дії Заст. Нач. Управління Державтоінспекції в Київській області Петрова С.Є., пов'язаних з безпідставним погодженням в інтересах приватної фірми ПП «Сталкер», паспорту автобусного маршруту загального користування №212 «Клавдієво - Київ»).

- Копію матеріалів обстеження від 05.11.2014, проведеного за участі Управління ДАІ ГУ МВС України в Київській області залізничного переїзду на ділянці: А/д М-07 Київ- Ковель-Ягодин Немішаєве, 36 км., на які здійснено посилання у листі Управління ДАІ ГУ МВС України в Київській області від 26.11.2014 (про результати розгляду скарг адвоката ОСОБА_1 на незаконні дії Заст. Нач. Управління Державтоінспекції в Київській області Петрова С.Є., пов'язаних з безпідставним погодженням в інтересах приватної фірми ПП «Сталкер», паспорту автобусного маршруту загального користування №212 «Клавдієво - Київ»)».

Також 15.12.2014 року позивач, керуючись статтею 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», направив на ім'я начальника управління Державтоінспекції ГУ МВС України в Київській області адвокатський запит за вих. №16 щодо надання наступних відомостей:

- «Чи погоджувався 04.08.2014 Заст. Нач. Управління Державтоінспекції в Київській області Петровим С.Є. приватному підприємству «Сталкер» паспорт приміського автобусного маршруту регулярних перевезень №212 «Клавдієво - Київ» в частині схеми руху автобусного маршруту по м. Києву.

- Чи погоджувався 04.08.2014 року Заст. Нач. Управління Державтоінспекції в Київській області Петровим С.Є. приватному підприємству «Сталкер» паспорт приміського автобусного маршруту регулярних перевезень №212 «Клавдієво - Київ» в частині характеристик маршруту, на виконання п. 3.4 Порядку розроблення та затвердження паспорту автобусного маршруту, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.05.2010 №278.

- Чи проводилось працівниками Управління ДАІ ГУ МВС України в Київській області обстеження залізничного переїзду на ділянці: А/д М-07 Київ-Ковель-Ягодин Немішаєве, 36 км. станом на 08.04.2014 до погодження Заст. Нач. Управління Державтоінспекції в Київській області Петровим С.Є. приватному підприємству «Сталкер» паспорту приміського автобусного маршруту регулярних перевезень №212 «Клавдієво - Київ» в частині схеми руху автобусного маршруту та характеристик маршруту.

До запитів від 15.12.2014 №15 та №16 позивачем додано засвідчені ним копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1 та копії ордеру від 12.12.2014 серії КС №122002 про надання правової допомоги ОСОБА_6 на підставі договору від 10.11.2014 №1.

Листом від 23.12.2014 №18/13230 відповідачем відмовлено унаданні вказаних відомостей та копій документів у зв'язку із тим, що вимагається інформація відносно особи, без надання доказів на право здійснення таких повноважень, що прямо заборонено ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію».

Позивач, не погоджуючись з вказаною відповіддю, вважаючи її такою, що надана з порушенням вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076).

Відповідно до частини першої статті 20 Закону №5076 під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об'єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом; збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою.

Згідно частини першої статті 24 наведеного Закону адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється. Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз'яснень положень законодавства. Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Частиною другою статті 24 Закону №5076 встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Статтею 26 Закону №5076 визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч. 2 ст. 26 Закону).

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом (ч. 3 ст. 26 Закону).

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону №5076 адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об'єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів встановлено Положенням про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36 (далі - Положення №36).

Згідно пункту 2 наведеного Положення ордер на надання правової допомоги - це письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05 липня 2012 р. №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Пунктом 6 Положення №36 встановлено, що обов'язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є ордер встановленої форми.

Відповідно до підпункту 15.4 пункту 15 Положення №36 до обов'язкових реквізитів ордеру серед іншого віднесено назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

При цьому, як визначено пунктом 14 Положення №36, лише ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Як встановлено судом та визнавалось позивачем у судовому засіданні, останній звертався із запитами від 15.12.2014 за вих. № 15 та вих. № 16 до відповідача в інтересах громадянки ОСОБА_6 та на підтвердження своїх повноважень як адвоката, ним було надано засвідчені копії ордеру від 12.12.2014 року серії КС №122002.

Згідно копії вказаного ордеру у графі «Назва органу, у якому надається правова допомога» зазначено Прокуратуру Київської області та Окружний адміністративний суд м. Києва.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що вказаний ордер не містить доказів на підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_1 на представництво інтересів громадянки ОСОБА_6 у відповідача та, відповідно, на отримання перелічених адвокатом у запитах від 15.12.2014 №15 та №16 інформації та копій документів в Управлінні ДАІ ГУМВС України в Київській області.

При цьому, суд погоджується з позицією позивача на невідповідність посилань відповідача у відповіді від 23.12.2014 №18/13230 на положення частини другої статті 11 Закону України «Про інформацію», відповідно до якої не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Разом з тим, саме позивачем не дотримано обов'язкові вимоги до адвокатського запиту, встановлені Законом №5076, з огляду на що помилковість посилання відповідача на положення частини другої статті 11 Закону України «Про інформацію» не вплинуло на порушення прав позивача при відмові у задоволенні наведених вище адвокатських запитів, що, у свою чергу, свідчить про відсутність порушеного права позивача та про відсутність підстав для задоволення позову.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки відповідачем свідки не залучалися й судова експертиза не проводилася, судові витрати з позивача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову адвоката ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.П. Катющенко