Справа № 2н-6433/10/0670
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ К/800/44326/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20 червня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державного казначейства України, Житомирського апеляційного господарського суду, Державної судової адміністрації України про стягнення недоотриманої заробітної плати,

в с т а н о в и л а :

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2010 року, яка набрала законної сили, частково задоволено позов ОСОБА_4 до Державного казначейства України, Житомирського апеляційного господарського суду, Державної судової адміністрації України про стягнення недоотриманої заробітної плати, Стягнуто з Державної судової адміністрації України на користь позивача недоотримані кошти в сумі 138381 грн. 28 коп. та зобов'язано Державне казначейство України провести вказані видатки з Державного бюджету України. В решті позову відмовлено.

У березні 2012 року Державна судова адміністрація України звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2010 року, посилаючись на те, що судове рішення, яке стало підставою для прийняття постанови, що належить переглянути, скасоване.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2013 року, задоволено заяву Державної судової адміністрації України про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2010 року. Скасовано постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2010 року та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України, Державного казначейство України про стягнення недоотриманої заробітної плати та компенсації втрати частини грошових доходів.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2010 року.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 245 КАС України, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що вирішуючи спір та ухвалюючи 30 вересня 2010 року постанову про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4, Житомирський окружний адміністративний суд виходив з того, що оскільки постановою Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2007 року ( справа за позовом ОСОБА_6.) визнано протиправним і скасовано пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці суддів», то розрахунок та виплата заробітної плати ОСОБА_4 виходячи з мінімальної заробітної плати в розмірі 332 грн. є протиправними.

Разом з тим, судами встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2011 року (справа № 2а7271/11/2670), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 1 березня 2012 року, постанову Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2007 року, яка стала підставою для прийняття постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2010 року, скасовано за нововиявленими обставинами, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про визнання протиправним і скасування пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці суддів» відмовлено (а.с.111-118).

За таких обставин, коли судами встановлено наявність обставини для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, передбаченої п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, а саме скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2010 року, то суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано задовольнив заяву Державної судової адміністрації України та переглянув судове рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Посилання у касаційній скарзі на те, що постанова Печерського районного суду від 19 березня 2007 року не була підставою для прийняття постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2010 року, не заслуговують на увагу, спростовуються матеріалами справи та висновками судів, викладеними у судових рішеннях.

Доводи касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на доказах та законі.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами норм матеріального та процесуального, приходить до висновку, що касаційну скаргу підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20 червня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк
З оригіналом згідно

Помічник судді А.П. Пасічнюк