Справа № 826/17550/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 січня 2015 року 14:58 № 826/17550/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., за участю секретаря судового засідання Голод А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріана Альянс»
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
за участю сторін:

представник позивача: Папенко Р.С.

представник відповідача: Мартинчук А.В.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 28.01.2015 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріана Альянс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 136-137 Т.ІІ) просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.07.2014 № та від 23.07.2014 №.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що висновки відповідача про порушення позивачем податкового законодавства в ході здійснення господарських операцій з ТОВ «Леотрейдінг Нью», ТОВ «Союз Маркет Лайн» та ТОВ «Вуглестіл Трейд» не відповідають фактичним обставинам справи. Посилався на наявність належним чином складених первинних документів, що підтверджують реальність господарських операцій з даними контрагентами у періоді, що перевірявся. Позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та просить їх скасувати.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування правомірності висновків податкового органу та оскаржуваних податкових повідомлень-рішень посилався на відсутність у ТОВ «Леотрейдінг Нью», ТОВ «Союз Маркет Лайн» та ТОВ «Вуглестіл Трейд» необхідних умов для здійснення господарської діяльності. Зазначив, що у провадженні СУ ФР ГУ Міндоходів у місті Києві проводиться досудове розслідування за кваліфікацією частина 2 статті 205 Кримінального кодексу України щодо створення даних товариств з метою прикриття незаконної діяльності. За таких обставин, відповідач зазначає, що господарські операції позивача з даними контрагентами протиправно відображені у податковій та бухгалтерській звітності позивача. Вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення правомірними.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Посадовими особами відповідача, на підставі наказу №492 від 17.06.2014, згідно з підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ріана Альянс» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 по 16.06.2014.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 01.07.2014 №1205/22-13/35393320 (далі - акт №1205/22-13/35393320), згідно висновків якого, відповідач встановив порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:

- підпункт 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.5 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело заниження податку на прибуток підприємств 10 158 261,00 грн.;

- пункт 198.3 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду в розмірі 9 200 887,00 грн.

Не погоджуючись із висновками акта перевірки, позивач подав заперечення, за результатом розгляду яких відповідач залишив висновки акта №1205/22-13/35393320 без змін, про що повідомив ТОВ «Ріана Альянс» листом від 21.07.2014 №9299/10/26-59-22-13.

На підставі акта перевірки №1205/22-13/35393320 відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення форми «Р»:

- від 23.07.2014 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 11 501 108,00 грн., в тому числі основний платіж - 9 200 887,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 2 300 221,75 грн.;

- від 23.07.2014 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємства у розмірі 10 731 987,50 грн., в тому числі основний платіж - 10 158 261,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 573 726,50 грн.

Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення у порядку адміністративного оскарження, передбаченому статтею 56 Податкового кодексу України.

Рішенням Головного управління Міндоходів у місті Києві від 24.09.2014 №9391/10/26-15-10-06-15 та рішенням Державної фіскальної служби України від 16.10.2014 №5186/6/99-99-10-01-15 скарги позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 23.07.2014 № та № - без змін.

Вважаючи протиправними вказані податкові повідомлення-рішення ТОВ «Ріана Альянс» оскаржило їх до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач зазначив, що у періоді, який перевірявся відповідачем, він, зокрема, мав взаємовідносини із ТОВ «Леотрейдінг Нью», ТОВ «Союз Маркет Лайн», ТОВ «Вуглестіл Трейд».

Між ТОВ «Ріана Альянс» та ТОВ «Леотрейдінг Нью» укладено договір купівлі-продажу №1504 від 15.04.2013 та договір №1411 від 14.11.2013, предметом яких є поставка товару, визначеного в специфікації.

Між ТОВ «Ріана Альянс» та ТОВ «Союз Маркет Лайн» укладено контракт №1811 від 18.11.2011, предметом якого є вимірювальне обладнання.

Між ТОВ «Ріана Альянс» та ТОВ «Вуглестіл Трейд» укладено ряд договорів, а саме:

- договір поставки продукції №01082 від 01.08.2011, предметом якого є поставка аналітичного обладнання, запасних частин та витратних матеріалів до нього;

- договір про поставку товарів №0310/11 від 03.10.2011, предметом якого є поставка агрохімічної продукції;

- договори №2811/01 від 28.11.2011 та №2811/02 від 28.11.20011 поставки машин спеціального призначення різних (приладів дистанційного пересування (маніпулятор), предметом яких є поставка машин спеціального призначення, згідно специфікації;

- договір №3011/2 від 30.11.2011 поставки автомобілів спеціальних та спеціалізованих (спеціальних пересувних вибухотехнічних лабораторій), предметом якого є поставка автомобілів спеціальних та спеціалізованих;

- договір №2612 від 26.12.2011 поставки доповнення до одягу шкіряного та одягу спеціального (вибухозахисний костюм EOD-9), предметом якого є поставка доповнення до одягу шкіряного та одягу спеціального;

- договір поставки продукції №01/11-12 від 11.01.2012, предметом якого є поставка лабораторного та аналітичного обладнання, запасних частин та витратних матеріалів до нього, реагентів.

Позивач на підтвердження виконання вказаних договорів надав суду копії специфікацій, видаткових та податкових накладних.

Однак, умовами вищезазначених договорів передбачено ряд обов'язкових документів, які не були надані на вимогу суду, а саме: сертифікати якості, паспорти на товари, акти приймання-передачі товарів, акти введення в експлуатацію, пакувальні листи, інструкції по експлуатації, посібники з обслуговування, сертифікати калібровки виготовлення, сертифікати походження, рахунки-фактури, товарні чи товарно-розпорядчі документи, товарно-супровідні документи, письмові заявки на партію товарів, документи на транспортування небезпечних речовин.

Крім того, позивач не надав доказів розвантаження, зберігання, використання у господарській діяльності товарів, придбаних у ТОВ «Леотрейдінг Нью», ТОВ «Союз Маркет Лайн», ТОВ «Вуглестіл Трейд» згідно вищезазначених договорів.

Суд викликав у судові засідання в якості свідків директора ТОВ «Союз Маркет Лайн» ОСОБА_4, директора ТОВ «Леотрейдінг Нью» ОСОБА_5 та голову ліквідаційної комісії ТОВ «Ріана Альянс» ОСОБА_6

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судові засідання не з'явились.

Свідок ОСОБА_6 зазначила, що у ТОВ «Ріана Альянс» працювала з 2007 року по 2014 рік. З ТОВ «Леотрейдінг Нью», ТОВ «Союз Маркет Лайн», ТОВ «Вуглестіл Трейд» позивач мав господарські відносини, а саме придбавав товари. Метою придбання товарів був їх подальший продаж, однак кому вони продані, свідок пояснити не змогла. Вказала на те, що складські приміщення у позивача відсутні та товари відразу постачались на адресу треті осіб - покупців. Відсутність первинних документів, передбачених умовами договорів пояснила тим, що вони були передані аудиторській фірмі для проведення дослідження та знаходяться у місті Донецьк, однак доступу до них не має.

Відсутність вищезазначених документів представник ТОВ «Ріана Альянс» також пояснив тим, що всі ці документи були передані аудиторській фірмі «Донаудитконсалт», згідно договору про проведення комплексної аудиторської перевірки. Однак отримати вказані документи від даної компанії не має можливості, оскільки листом від 01.09.2014 директор АФ «Донаудитконсалт» повідомив, що отримані від позивача документи знаходяться у місті Донецьк та через проведення антитерористичної операції відсутній доступ до офісу та відповідно до документів (а.с. 53 Т. ІІ).

Суд відхиляє наведені доводи позивача, оскільки дослідивши зміст акта №2706 від 27.06.2014 про передачу документів для комплексної аудиторської перевірки, суд встановив, що він не містить конкретного переліку переданих документів, а зазначено лише загальні назви: первинні документи, договори з постачальниками, тощо.

Водночас, враховуючи те, що ТОВ «Ріана Альянс» надало до матеріалів справи копії вищезазначених договорів, укладених з ТОВ «Леотрейдінг Нью», ТОВ «Союз Маркет Лайн», ТОВ «Вуглестіл Трейд», а також копії специфікацій, видаткових і податкових накладних, суд дійшов висновку, що доступ до первинної документації по наведеним операціям у позивача є. Водночас, існування документів, передбачених договорами, які не були надані суду, позивач не довів.

У відповідності до статті 86 суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відсутність документів, які мали бути в наявності при постачанні товарів, підтверджувати їхню якість, відповідність технічним умовам, тощо, свідчить про відсутність наміру між контрагентами на настання реальних наслідків при укладанні правочинів.

Посилання позивача на висновок експертного дослідження від 06.01.2015 №13427/14-45, складеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз за результатом проведення економічного дослідження, суд відхиляє, оскільки його висновки не підтверджуються матеріалами справи.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Господарські операції, як зазначено в пункті 5 статті 9 цього Закону, повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Згідно із підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 131 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг (пункт 198.1 статті 198 Кодексу). Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Кодексу).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Пунктом 201.6 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Суд звертає увагу, що наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов'язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З аналізу наданих позивачем документів, суд дійшов висновку, що позивачем документально не підтверджено право на включення до валових витрат та податкового кредиту сум податку на додану вартість по операціям з ТОВ «Леотрейдінг Нью», ТОВ «Союз Маркет Лайн», ТОВ «Вуглестіл Трейд».

Відповідач в обґрунтування протиправності відображення у податковій звітності ТОВ «Ріана Альянс» господарських операцій з ТОВ «Леотрейдінг Нью», ТОВ «Союз Маркет Лайн», ТОВ «Вуглестіл Трейд» посилався на те, що вказані контрагенти створені з метою прикриття незаконної діяльності та зазначив, що з цього приводу СУ ФР ГУ Міндоходів у місті Києві проводиться досудове розслідування за кваліфікацією частина 2 статті 205 Кримінального кодексу України.

На думку відповідача, ТОВ «Леотрейдінг Нью», ТОВ «Союз Маркет Лайн», ТОВ «Вуглестіл Трейд» не мали необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині поставки товарів, у зв'язку з відсутністю трудових ресурсів, складських приміщень, транспортних засобів, матеріальних ресурсів, тощо.

З огляду на викладене, на підставі зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість висновків податкового органу щодо заниження ТОВ «Ріана Альянс» податку на додану вартість на суму 9 200 887,00 грн., та податку на прибуток на загальну суму 10 158 261,00 грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Ріана Альянс» відмовити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ріана Альянс» () решту суми судового збору у розмірі 4384,80 грн. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні 80 коп.) на розрахунковий рахунок №4007 до ГУ ДКСУ у місті Києві, код 38004897, МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський