Справа № 2а-10135/12/1370
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м.Київ К/800/17845/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-німецьке підприємство «Скомекс» до Державної екологічної інспекції у Львівській області про визнання протиправним та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-німецьке підприємство «Скомекс» звернулось до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Львівській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило визнати протиправним та скасувати припис державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Думаса Н.А. від 20 жовтня 2012 року №100-06 в частині вимоги про виготовлення та представлення спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами) з власної свердловини №1 в с.Перетоки Сокальського району.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з посиланням на ст.23 Кодексу України про надра, зазначив, що у нього відсутній обов'язок щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2014 року, позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано припис Державної екологічної інспекції у Львівській області від 20 жовтня 2012 року № 100-06 в частині п.2 - виготовлення та представлення Товариством з обмеженою відповідальністю спільним українсько-німецьким підприємством «Скомекс» спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами) з власної свердловини №1 в с.Перетоки Сокальського району Львівської області.

При винесенні рішень суди попередніх інстанцій виходили із безпідставності та протиправності оскаржуваного припису відповідача щодо отримання позивачем спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами).

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями, Державна екологічна інспекція у Львівській області звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що позивачем не дотримано вимог ст.23 Кодексу України про надра, необхідних для правомірного видобування прісних підземних вод без спеціального дозволу на користування надрами, оскільки ним проводилося видобування вод для виробничих потреб, що підтверджується державною статистичною звітністю позивача №2-ТП (водгосп), актом перевірки №1487/06/1587 та дозволом на спеціальне водокористування №Укр-1336-09/Льв.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено планову перевірку дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю спільне українсько-німецьке підприємство «Скомекс» вимог природоохоронного законодавства.

За результатами перевірки складено акт від 15 жовтня 2012 року №1487/06, в якому встановлено, що ТзОВ СУНП «Скомекс» в порушення ст.ст.16, 19, 23 Кодексу України «Про надра» відсутній спеціальний дозвіл на користування надрами для добування підземних прісних вод на виробничі потреби з свердловини № 1 в с.Перетоки Сокальського району Львівської області.

20 жовтня 2012 року Державною екологічною інспекцією у Львівській області видано припис за №100-06 щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства з вимогою до позивача виготовити та представити спеціальний дозвіл на користування надрами (підземні води власної свердловини №1 в с.Перетоки Сокальського району Львівської області).

Відповідно до визначень ст.1 Водного кодексу України водокористування - використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів); водний об'єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт); водоносний горизонт - однорідна пластова товща гірських порід, де постійно знаходяться води; забір води - це вилучення води з водного об'єкта для використання за допомогою технічних пристроїв або без них.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Згідно ч.1 ст.49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Чинний Водний кодекс України не передбачає як умову для здійснення водокористувачем забору води з підземних джерел обов'язкову наявність у нього також спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння (ст.1 Кодексу України про надра).

Статтею ст.14 Кодексу України про надра визначено види користування надрами, зокрема надра надаються у користування для: геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин; будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об'єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам'ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади та ін.); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції; задоволення інших потреб.

Відповідно до ст.19 Кодексу України про надра надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. При укладенні угод про розподіл продукції надра надаються в користування на підставі угоди про розподіл продукції з оформленням спеціального дозволу на користування надрами та акта про надання гірничого відводу. Користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Судами встановлено, що видобування прісної води ТзОВ СУНП «Скомекс» здійснюється з свердловини №1, що розташована в с.Перетоки Сокальського району Львівської області на земельній ділянці, яка належить позивачу на праві приватної власності. Дана обставина підтверджується державним актом на право власності на землю серії ЛВ №031152, виданим на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадміністрації Львівської області від 22 серпня 2000 року № 468.

Відповідно до паспорту свердловини, її дебіт становить 6,12 м.куб./год., відповідно 146,88 м.куб./день.

У дозволі на спеціальне водокористування від 15 грудня 2007 року №Укр.-1336- 09/Льв зазначено, що водокористування дозволяється при заборі свіжої води з власної свердловини в кількості 7.87 тис.м3 на рік, 21.57 м3/добу.

Враховуючи викладене судами першої та апеляційної інстанцій визнано помилковим висновок відповідача про порушення позивачем вимог ст.ст.19, 23 Кодексу України про надра щодо відсутності у позивача спеціального дозволу на користування надрами, у зв'язку з чим обґрунтовано визнано нечинним та скасовано припис відповідача від 20 жовтня 2012 року №100-06 в частині вимог про виготовлення та представлення позивачем спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами).

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді