Справа № 826/16077/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 січня 2015 року № 826/16077/14

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТІ ГРУП» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТІ ГРУП» (далі по тексту також - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві (надалі також - відповідач), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просило:

- визнати протиправними дії відповідача щодо складання акту перевірки № 2069/26-53-22-03/37500136 від 26.08.2014 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ОТІ ГРУП» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «ФІНПРОМГРУП «ДІОНІКА» за березень 2014 року, результати перевірки за актом перевірки № 2069/26-53-22-03/37500136 від 26.08.2014 року визнати недійсними та зобов'язати відповідача утриматись від використання незаконних результатів перевірки за актом перевірки № 2069/26-53-22-03/37500136 від 26.08.2014 року;

- зобов'язати відповідача вилучити з Бази даних Податковий блок - «Аналітична система. Перегляд результатів співставлення. Дані результатів перевірок» дані, які вносились за результатами перевірки згідне акту № 2069/26-53-22-03/37500136 від 26.08.2014 року, про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ОТІ ГРУП» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «ФІНПРОМГРУП «ДІОНІКА» за березень 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що висновки, викладені відповідачем у акті перевірки №2069/26-53-22-03/37500136 від 26.03.2014 року є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджуються з нормами чинного законодавства України.

Відповідач у судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, про час, дату і місце проведення судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Разом з тим, у матеріалах справи містяться письмові заперечення проти позову, у яких представник контролюючого органу зазначав, що акт від 26.08.2014 року №2069/26-53-22-03/37500136 від 26.08.2014 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ОТІ ГРУП» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «ФІНПРОМГРУП «БІОНІКА» не є актом, який встановлює, змінює, скасовує норми права чи породжує права та обов'язки суб'єкта, якому він адресований. Крім того, стверджував, що внесення до інформаційно-аналітичних систем податкової інформації за результатами проведення перевірок (звірок), незалежно від позитивного чи негативного змісту, в силу приписів законодавства є обов'язком податкового органу. З огляду на вищевикладене, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду про наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ОТІ Груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Фінпромгурп «Діоніка» за березень 2014 року за результатом якої складено акт від 26.08.2014р. №2069/26-53-22-03/37500136 (далі - акт перевірки).

В ході перевірки відповідачем встановлено порушення ТОВ «ОТІ Груп»:

- вимог п. 201.1, п. 201.2, 201.4, 201.6, 201.7 ст. 201, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України по взаємовідносинах з ТОВ «Фінпромгурп «Діоніка», що призвело до завищення податкового кредиту за березень 2014 року на суму 639 467 грн.;

- вимог п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкових зобов'язань по взаємовідносинах з ТОВ «Торговий дім Гарнт-Тенхно», ТОВ «Кардоба АЕТ Україна» за березень 2014 року на суму ПДВ 673 123 грн.

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем здійснено коригування показників податкової звітності, а саме податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість задекларованих ТОВ «ОТІ Груп».

Не погоджуючись із висновками акту перевірки, вважаючи, що відповідачем у спірних правовідносинах порушено вимоги ряду статей Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Податкового кодексу України та безпідставно скориговано показники фінансової звітності, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п.п.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумління виконання покладених на контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваний законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Разом з тим, відповідно до пункту 61.1 статті 61 цього Кодексу, податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: - ведення обліку платників податків; - інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; - перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В статті 75 ПК України визначені види перевірок.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Статтею 78 ПК України встановлено порядок проведення документальних позапланових перевірок.

Відповідно до п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема: - за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту (пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України); - отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону (пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України).

Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

З огляду на вищевикладене, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо вчинення дій, направлених на проведення документальної позапланової виїзної перевірки та оформлення її результатів є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією казначейських органів.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо складання акту перевірки № 2069/26-53-22-03/37500136 від 26.08.2014 року, визнання результатів перевірки за актом перевірки № 2069/26-53-22-03/37500136 від 26.08.2014 року недійсними та зобов'язання відповідача утриматись від використання незаконних результатів перевірки за актом перевірки № 2069/26-53-22-03/37500136 від 26.08.2014 року розцінюються судом саме як втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

Водночас суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про зобов'язання відповідача вилучити з Бази даних Податковий блок - «Аналітична система. Перегляд результатів співставлення. Дані результатів перевірок» дані, які вносились за результатами перевірки згідне акту № 2069/26-53-22-03/37500136 від 26.08.2014 року, про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ОТІ ГРУП» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «ФІНПРОМГРУП «ДІОНІКА» за березень 2014 року, з огляду про наступне.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Виходячи з аналізу положень статті 74 ПК України, інформаційна система «Податковий блок» повинна відображати фактичні задекларовані позивачем показники своєї господарської діяльності, її корегування можливе лише за наслідками узгодження податкових зобов'язань та податкового кредиту, а органи ДПС України використовують вказану систему у своїй роботі.

Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.

Зокрема, абз. 4 п. 86.7 ст. 86 ПК України передбачено, що рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Як убачається з п. 86.8 ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Таким чином, зменшення (збільшення) грошового зобов'язання платнику податків може бути здійснено лише шляхом винесення відповідного податкового повідомлення-рішення згідно вимог ст. 58 ПК України.

Отже, судом встановлено, що контролюючим органом податкове повідомлення-рішення за наслідками проведення перевірки позивача не приймалося. Проте, на підставі висновків акту перевірки було здійснено корегування у електронній базі автоматизованої інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» показників податкового кредиту позивача за період за березень 2014року.

Крім того, судом враховано, що чинним законодавством не передбачено права податкового органу вносити зміни до задекларованого платником податків податкового кредиту чи податкового зобов'язання безпосередньо на підставі акту перевірки та без прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення.

Отже, дії відповідача щодо корегування фінансової звітності платника податків без прийняття податкового повідомлення - рішення не передбачені чинним законодавством, як спосіб реагування на виявлені порушення податкового законодавства (за їх наявності).

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено належними та достатніми доказами фактів безпідставного чи неправомірного формування позивачем податкового кредиту та не надано суду доказів, які б спростовували надані позивачем докази.

Водночас, судом не можуть бути взяті до уваги обставини, викладені у запереченнях відповідача, оскільки жодна з них не може бути підставою для здійснення податковим органом коригування в електронній базі показників податкової звітності без попереднього прийняття податкового повідомлення - рішення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вилучити з Бази даних Податковий блок - «Аналітична система. Перегляд результатів співставлення. Дані результатів перевірок» дані, які вносились за результатами перевірки згідне акту № 2069/26-53-22-03/37500136 від 26.08.2014 року, про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ОТІ ГРУП» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «ФІНПРОМГРУП «ДІОНІКА» за березень 2014 року.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А.Качур