Справа № 826/15424/14
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2014 року адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко-Трейдінг» до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніко-Трейдінг» (надалі за текстом - ТОВ «Ніко-Трейдінг») звернулось до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення № від 09 квітня 2014 р яким позивача зобов'язано сплатити штраф у сумі 84 613 грн. 69 коп. та податкового повідомлення-рішення № від 09 квітня 2014 р., яким підприємство зобов'язано сплатити штраф у сумі 41 237 грн. 64 коп.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі за текстом - «ДПІ у Печерському районі»), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.02.2013 р. ТОВ «Ніко-Трейдінг» до ДПІ у Печерському районі подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2012 р. із самостійно розрахованими сумами авансових внесків з податку на прибуток, у розмірі 102 023 грн., що підлягали сплаті у 2013 р.

Відповідно до платіжного доручення № ТР002889 від 28 березня 2013 р. позивачем сплачено 102 023 грн. авансового внеску з податку на прибуток.

При цьому, сплачуючи авансовий внесок позивач, у названому платіжному дорученні, зазначив поточний рахунок на який підлягав сплаті податок на прибуток.

Листами № 24/05 від 24.05.2013 р., № 130927/Вих.-1 від 27.09.2013 р., № 140327/1 від 27.03.2014 р. ТОВ «Ніко-Трейдінг» звернулось до відповідача із проханням зарахувати суму авансових внесків на поточний рахунок, призначений для їх сплати.

09.04.2014 р. посадовцями ДПІ у Печерському районі складено акт № 597/2655-15-04 «Про результати камеральної перевірки своєчасності сплати податків до бюджету».

Згідно цього акту позивачем порушено граничний строк сплати суми грошового зобов'язання з авансованих внесків з податку на прибуток підприємств.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ДПІ у Печерському районі прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09 квітня 2014 р., яким позивача зобов'язано сплатити штраф у сумі 84 613 грн. 69 коп. та податкове повідомлення-рішення № від 09 квітня 2014 р., яким ТОВ «Ніко-Трейдінг» зобов'язано сплатити штраф у сумі 41 237 грн. 64 коп.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України на платника податків покладено обов'язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації.

Згідно пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Таким чином, оскільки авансовий внесок з податку на прибуток є фактично податком на прибуток, який сплачується платником наперед, суд попередньої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, позивачем своєчасно сплачено грошове зобов'язання, оскільки в силу наведених приписів ПК України відповідач повинен був самостійно зарахувати сплачені ТОВ «Ніко-Трейдінг» кошти на відповідний рахунок.

Крім того, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що ДПІ у Печерському районі не виконала покладеного на неї обов'язку із зарахування сплачених коштів в рахунок сплати авансових внесків навіть після неодноразових письмових звернень позивача, а отже мала підстав для застосування санкцій.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 03 лютого 2015 р.

.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.