Справа № 205/9752/14-а
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

26.12.2014 Єдиний унікальний номер 205/9752/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Мовчан Д.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 542 від 20.08.2014 року, винесену адміністративною комісією виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, відповідно до якої на неї, позивача, було накладено штраф у розмірі 136 (сто тридцять шість) грн. 00 коп., за що передбачена відповідальність ч.1 ст.181 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказана постанова є необґрунтованою, винесена без урахування фактичних обставин справи та недоведеності вини позивача у скоєні адміністративного правопорушення, зміст такої постанови не відповідає вимогам процесуального законодавства, у зв'язку з чим така постанова підлягає скасуванню, у зв'язку із відсутністю у її діях адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надійшла письмова заява позивача, в якій така особа, що бере участь у справі, зазначає, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, адміністративний позов просить задовольнити, розглянути справу у її відсутність (а.с.12).

Представник відповідача - Адміністративної комісії виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить підпис секретаря в повідомленні підприємства поштового зв'язку про вручення судової повістки (а.с.23), про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв, клопотань чи заперечень на адміністративний позов до суду не надходило.

У відповідності до ч. 6. ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Тому суд ухвалив розглянути справу за відсутністю сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних доказів та матеріалів справи.

Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що адміністративною комісією виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за № 535 від 20.08.2014 року, відповідно до якої на позивача - ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 (сто тридцять шість) грн. 00 коп. за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 181 КУпАП.

Зазначена постанова у справі про адміністративне правопорушення, як правовий акт індивідуальної дії, перевірялась судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірності адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до п. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши зміст вказаної постанови суд доходить висновку, що зміст такого правового акту індивідуальної дії суперечить вимогам ст. 283 КУпАП України, норми якої передбачають, що постанова у справі про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку повинна містити, у тому числі, опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Однак, в мотивувальній частині спірної постанови суб'єктом владних повноважень зазначено, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП України, її слід визнати винною у скоєні вже іншого правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 181 КУпАП України.

Слід зазначити, що жодна із вказаних статей не передбачає адміністративної відповідальності за вчинення дій, об'єктивна сторона яких полягає у занятті проституцією, та здійснення якої було інкриміновано позивачеві. Так, ст. 152 КУпАП України встановлює адміністративну відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, в той час як ч.1 ст. 181 КУпАП України передбачає адміністративну відповідальність за участь в організованих без дозволу азартних іграх (карти, рулетку, "наперсток" та інші) на гроші, речі та інші цінності.

Окремо суд зауважує, що за зайняття проституцією адміністративна відповідальність передбачена нормами ст.181-1 ч.1 КУпАП України, і санкція якої передбачає адміністративне стягнення у вигляді попередження або накладення штрафу від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що об'єктивна сторона вищевказаного правопорушення, передбаченого ст.181-1 ч.1 КУпАП, полягає у здійсненні статевих контактів за матеріальну винагороду або будь-яку іншу форму відшкодування. При цьому, наявність винагороди є обов'язковою ознакою об'єктивної сторони цього правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення № 542 від 20.08.2014 при затриманні у ОСОБА_1 грошові кошти, як винагорода за надання послуг інтимного характеру, виявлені не були, не вилучались, огляд взагалі не проводився.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Однак, не дивлячись на пропозицію суду, відповідач в особі свого представника в судове засідання не з'явився, та взагалі не надав суду жодного доказу, у тому числі й протоколу у справі про адміністративне правопорушення, що підтверджували б обставину здійснення з боку позивача статевих контактів за матеріальну винагороду або будь-яку іншу форму відшкодування. Разом з цим, доводи позивача, щодо не вчинення нею адміністративного проступку, викладені у позовній заяві, доказів, які б спростували покази позивача, відповідач суду не надав, в судове засідання не з'явився, не довів правомірність свого рішення, не надав суду обґрунтованих доказів вини позивача у вчиненні вищеозначеного правопорушення. Також в ході розгляду справи по суті доказів скоєння позивачем правопорушення, передбаченого як зазначеними у спірній постанові ст.ст. 152, 181 КУпАП України, так і ст. 181-1 КУпАП України судом не здобуто.

Таким чином, суд вважає, що висновок відповідача про скоєння позивачем адміністративного правопорушення у вигляді надання сексуальних послуг за грошову винагороду, є необґрунтованим, а притягнення її до адміністративної відповідальності відбулося без належних на те підстав.

Підстав для відмови у задоволені адміністративного позову судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до змісту ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно до приписів ст. 293 КУпАП в разі оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності орган (посадова особа) при перевірці законності та обґрунтованості винесеної постанови може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивача було притягнуто суб'єктом владних повноважень до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 181 КУпАП без належних на те правових підстав, за результатом неповного та не всебічного з'ясування обставин справи.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і необхідності скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії № 542 від 20.08.2014 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 181 КУпАП, а також про закриття провадження в адміністративній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 152, 247, 278, 280, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст. 4,6,9,11,70, 71,104, 158-163, 167 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

· Постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 542 від 20.08.2014 року, у справі про адміністративне правопорушення № 535 від 20.08.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 181 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 (сто тридцять шість) грн. 00 коп. - скасувати.

· Провадження у адміністративній справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 181 КУпАП, 20.08.2014 року, - закрити.

Відповідно до ч.2 ст. 171-2 КАСУ рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: Д. В. Мовчан