Справа № 815/2802/14
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 р. Справа № 815/2802/14

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.,

- Кравченко К.В.,

при секретарі - Романові Д.І.,

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції - Кисельова Даніїла Дмитровича, прокурора Малиновського району міста Одеси - Пашаєва Гаджи Валійовича ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом заступника прокурора Малиновського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до виконавчого комітету Одеської міської ради, комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_2 про визнання незаконними дій щодо видачі свідоцтва про власності на нерухоме майно від 15.07.2010 року серії САЕ 067424; визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на комплекс нежитлових приміщень, прийняте реєстратором КП «БТІ» Одеської міської ради 04.08.2010 року, на підставі якого до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис за №3457 в книзі 98 неж-51 про реєстрацію за ОСОБА_2 прав власності та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заступник прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Одеської міської ради, КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції за участі третьої особи на стороні відповідачів, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про:

- визнання незаконними дії виконавчого комітету Одеської міської ради щодо видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.07.2010р. серії САЕ 067424;

- визнання незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав власності на комплекс нежитлових приміщень, прийняте реєстратором КП «БТІ» Одеської міської ради 04.08.2010р., на підставі якого до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис за №3457 в книзі 98 неж-51 (реєстраційний номер майна:31138237) про реєстрацію за ОСОБА_2 прав власності;

- зобов'язання Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції перенести до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах (Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно-запис за № 3457 в книзі:98неж-51, реєстраційний номер майна:31138237) та внесення запису про скасування цієї державної реєстрації прав власності.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2014 року адміністративний позов задоволений частково.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав власності на комплекс нежитлових приміщень, прийняте реєстратором КП «БТІ» Одеської міської ради 04.08.2010 року, на підставі якого до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис за №3457 в книзі 98 неж-51 (реєстраційний номер майна: 31138237) про реєстрацію за ОСОБА_2 прав власності.

Зобов'язано Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції перенести до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах (Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно - запис за №3457 в книзі 98 неж-51 (реєстраційний номер майна: 31138237) та внести запис про скасування цієї державної реєстрації прав. В решті - відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового, про відмову у задоволенні позову, у зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції встановив, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2010 р. у справі №2-4225/10 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до виконавчого комітету Одеської міської ради, ТОВ «Фабрика картонажно-паперових виробів», ЗАТ «Будіндустрія» про визнання права власності на майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається з комплексу нежитлових приміщень літ. «Л», літ. «С», літ. «Т», уборна літ. «О», 176/1000 частин огорожі 1-6.

09.04.2010р. КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2010р., яке вступило в законну силу, в книзі 96 неж- стор.36-№3543 проведена реєстрація права власності за ОСОБА_2 на вищезазначений об'єкт нерухомості.

Згідно розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №535/01-06 від 02.07.2010р. майновому комплексу, який складається з комплексу нежилих приміщень літ «Л» загальною площею 6398,7 кв. м., літ «С» загальною площею 504,20 кв.м., літ. «Т» загальною площею 540 кв.м., уборна літ. «О», 176/1000 частин огорожі 1-6, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2.

15.07.2010 р. виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_2 видане свідоцтво про право власності серії САЕ 067424 на об'єкт нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з приміщень літ. «Л», «С», «Т», загальною площею 7470,3 кв.м, основною площею 6687,8 кв.м., літ «О», відображених в технічному паспорті від 14.10.2009 р.

Вказане свідоцтво видане на підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.07.2010р. №535/01-06; замість рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2010р., справа №2-4225/10, зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» від 09.04.2010р., номер запису: 3543 в кн..:96неж-36.

На підставі даного свідоцтва реєстратором КП «ОМБТІ та РОН» 04.08.2010р. проведена реєстрація права власності за ОСОБА_2 на зазначений об'єкт нерухомого майна.

Також, судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 10.12.2013 р., заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2010 р. у справі №2-4225/10, яке слугувало підставою для видачі свідоцтва про право власності серії САЕ 067424 на об'єкт нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, скасовано, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з тим, що судове рішення, яке було підставою для визнання права власності, було скасовано, а тому є правові підстави для скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за третьою особою на нерухоме майно, й відповідно зобов'язання Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції перенести до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах та внесення запису про скасування цієї державної реєстрації прав власності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, що діяла на час виникнення правовідносин 16.03.2010 р.) документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Водночас ч. 1 ст. 19 вищевказаного Закону визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», проведення державної реєстрації речових прав здійснюється шляхом прийняття і перевірки документів що подаються для державної реєстрації прав, а також встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Підстав для відмови у державній реєстрації прав на час прийняття рішення відповідачем не було, тому в установленому законодавством порядку державним реєстратором прийняте рішення про державну реєстрацію прав від 04.08.2010 р. №3457, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Щодо подальшого скасування заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2010 р., то колегія суддів звертає увагу на те, що відповідне рішення Апеляційного суду Одеської області було прийнято 10.12.2013 р., тобто вже після прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав від 04.08.2010 року.

Висновок суду першої інстанції про скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на комплекс нежитлових приміщень, оскільки скасовано рішення про визнання права власності, колегія суддів вважає хибним, виходячи з наступного.

Так, згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

При цьому слід зазначити, що внесення записів до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації права власності можливо лише у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року №3502/5.

Згідно з пунктом 2.1 цього Порядку для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 2.6 Порядку установлено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Відповідно п.2.10 Порядку за результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Колегія суддів наголошує на тому, що в даному випадку, для внесення запису про скасування державної реєстрації права власності обов'язковою передумовою є звернення до державного реєстратора з відповідною заявою з наданням рішення Апеляційного суду Одеської області від 10.12.2013 р., яким скасовано заочне рішення Малиновського району м. Одеси від 10.03.2010 р.

Проте, докази такого звернення та відмови в цьому матеріали справи не містять.

Крім того, поза увагою суду першої інстанції лишилося й те, що державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 було проведено не на підставі скасованого рішення суду, тобто підстави для проведення такої реєстрації не визнані недійсними.

Як свідчать матеріали справи підставою для реєстрації права власності є свідоцтво про право власності серії САЕ 067424 на об'єкт нерухомості, яке є чинним.

Також, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про те, що обов'язковою передумовою для внесення запису про скасування державної реєстрації прав власності є рішення суду, яким скасовано запис про державну реєстрацію прав.

Необґрунтованого та помилкового висновку дійшов суд першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції перенести до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах та внесення запису про скасування цієї державної реєстрації прав власності, з огляду на наступне.

Оскільки із заявою про приведення у відповідність з постановою Апеляційного суду Одеської області від 10.12.2013 року державної реєстрації прав власності та поновлення попереднього запису в реєстрі прав власності у зв'язку із скасуванням рішення суду, не зверталися, рішення з цього приводу відповідачем не приймалось, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність та передчасність заявлених позовних вимог про зобов'язання Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести запис до Державного реєстру прав власності про реєстрацію за позивачем права власності.

Більш того, є необхідним зауважити на тому, що державна реєстрація прав та скасування її відноситься до виключної компетенції органу державної реєстрації прав.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації прав власності за ОСОБА_2, оскільки це є формою втручання у дискреційні повноваження органу державної реєстрації прав, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

Стосовно доводів апелянта ОСОБА_2 щодо безпідставного звернення прокурора Малиновського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, колегія суддів зазначає наступне.

Процесуальною підставою звернення прокурора до суду, як зазначено в позовній заяві, є ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», яка передбачає представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді.

В цій статті зазначено, що підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження. Наявність таких підстав має бути підтверджена прокурором шляхом надання суду відповідних документів.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Зміст ст. 36-1 Закону «Про прокуратуру» кореспондується із змістом ст. 60 КАС України, яка зазначає, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду із адміністративним позовом для представництва інтересів громадянина або держави. При цьому прокурор повинен надати адміністративному суду докази, які б підтверджували неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Натомість, ці норми закону прокурором при зверненні до суду із адміністративним позовом дотримані не були, ані під час слухання справи в суді першої інстанції, ані під час під час слухання справи в суді апеляційної інстанції прокурором не доведено порушення інтересів держави, та в чому саме це полягало.

Разом з тим, ст. 6 КАС України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Враховуючи вимоги норм матеріального та процесуального права, як були підставою звернення прокурора до суду,положення статей 2,5,6,11 КАС України, межі заявлених позовних вимог, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову прокурора частково.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в той час доказів, які б свідчили про обґрунтованість та доведеність вимог заступника прокурора, останній суду не надав.

Суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та допустив порушення норм матеріального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційних скаргах доводи спростовують правильність висновків суду.

Відтак, апеляційні скарги ОСОБА_2 та Державної реєстраційної служби України підлягають повному задоволенню.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, керуючись п.4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2014 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову заступника прокурора Малиновського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до виконавчого комітету Одеської міської ради, комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_2 про визнання незаконними дій щодо видачі свідоцтва про власності на нерухоме майно від 15.07.2010 року серії САЕ 067424; визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на комплекс нежитлових приміщень, прийняте реєстратором КП «БТІ» Одеської міської ради 04.08.2010 року, на підставі якого до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис за №3457 в книзі 98 неж-51 про реєстрацію за ОСОБА_2 прав власності та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: О.В. Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко