Справа № 523/14749/13-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 р.м.ОдесаСправа № 523/14749/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бузовський В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2013 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про визнання неправомірною відмову в проведенні перерахунку розміру пенсії державного службовця, зобов'язання провести перерахунок розміру пенсії з урахуванням «інших виплат» на які нараховані та з яких утримані страхові внески, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси подало апеляційну скаргу на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2013 року, в якій просить суд, скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Постановою від 14 жовтня 2013 року, ухваленою в порядку скороченого провадження, Суворовський районний суд м. Одеси частково задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1; визнав неправомірною відмову пенсійного органу у проведенні перерахунку пенсії позивачу з урахуванням індексації та матеріальної допомоги, як складових частин заробітної плати; зобов'язав відповідача провести з 24 березня 2013 року перерахунок пенсії позивачу з урахуванням індексації та матеріальної допомоги, як складових заробітної плати, зазначених в довідці, виданої управлінням Пенсійного фонду України в Суворовському районі в м. Одеси № 14399/04 від 23.12.2011 р.; в решті заявлених вимог - відмовив.

Вимоги апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, оскільки пенсію позивачу обчислено у відповідності до вимог Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

ОСОБА_1 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 з 24 грудня 2011 року призначена пенсія по ІІ групі інвалідності за Законом України «Про державну службу» в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати з якої був сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

21 березня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії із врахуванням всіх складових заробітної плати, зазначених в довідці № 14399/04 від 23.12.2011 р..

Листом від 27 березня 2013 року за № 165/Г-5 управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси відмовило ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що індексація, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально - побутових питань, не включається до складу заробітної плати у розумінні постанови КМУ від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

З урахуванням положень ст. 33, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії - 24.12.2011 р.), ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», посилаючись на постанову Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року по справі 21-430а11, ст. 244-2 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність відмови відповідача у проведені перерахунку пенсії позивачу з урахуванням всіх складових заробітної плати з якої був сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Вирішуючи питання з якого саме часу мають бути відновлені порушені права позивачу, суд першої інстанції, з посиланням на відсутність поважних причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду (ч. 2 ст. 99 КАС України), дійшов висновку, що порушені права мають бути відновлені з 24 березня 2013 року.

В решті позовних вимог суд першої інстанції відмовив.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 з 24 грудня 2011 року отримує пенсію державного службовця, як інвалід ІІ групи, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати, яка обчислена із заробітку до складу якого пенсійний орган не включив індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності відмови пенсійного органу в проведенні перерахунку розмірі у пенсії, яка оформлена листом від 27 березня 2013 року за № 165/Г-5 (а.с. 12-13).

Апеляційний суд встановив, що в довідці управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси № 14399/04 від 29.12.2011 року (а.с. 15-16) зазначено про складові заробітної плати позивача за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», за період з грудня 2009 року по грудень 2011 року, відповідно до якої ОСОБА_1 виплачені як «інші виплати» індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Постановою Правління Пенсійного Фонду України № 5-1 від 14.02.2011 року «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі 3 2а-4753/09/2670» внесені зміни до п.п. 1.2 п. 1 постанови Правління Пенсійного Фонду України № 19-11 від 30.10.2008 р. «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», та окрім іншого, затверджено нову форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з додатковою колонкою «Інші виплати».

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям, інвалідам ІІ групи призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, з якої був сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування .

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що оплата за заміщення посади, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку і суми індексації входили, до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо порушення прав позивача та наявності правових підстав для їх відновлення шляхом зобов'язання відповідача провести, перерахунок розміру пенсії по інвалідності державного службовця, включивши до заробітку для обчислення розміру пенсії суми оплати матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, і суми індексації.

Перевіряючи питання з якого саме часу мають бути відновлені права позивача, апеляційний суд враховує те, що позивач отримує пенсію з 24 грудня 2011 року; 14 лютого 2011 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі 3 2а-4753/09/2670 Правління Пенсійного Фонду України прийняло постанову № 5-1, якою окрім іншого затверджено нову форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з додатковою колонкою «Інші виплати»; із заявою про перерахунок пенсії звернулась до пенсійного органу 24 вересня 2013 року, відмова пенсійного органу датована 27 березня 2013 року, а до суду позивач звернулась 24 вересня 2013 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що порушені права позивача мають бути відновлені саме з 24 березня 2013 року, враховуючи приписи ст. 99 КАС України та відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Проте апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог заявлених за період з 24 грудня 2011 року по 23 вересня 2013 року, оскільки у цей період також відбувалось порушення прав позивача, але за захистом порушеного права, у цей період, позивач звернувся з пропуском без поважних причин строку звернення до суду, що відповідно п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України є підставою для залишення позовних вимог, заявлених за період з 24 грудня 2011 року по 23 вересня 2013 року без розгляду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про правильне по суті вирішення судом першої інстанції справи по суті, але з неправильним застосуванням норм процесуального права в частині питання щодо дотримання строків звернення до суду та застосування наслідків пропуску цього строку, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 203 КАС України, це є підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови в частині, в якій суд відмовив в решті заявлених вимог, та постановлення в цій частині ухвали про залишення без розгляду позовних вимог, заявлених за період з 24 грудня 2011 року по 23 вересня 2013 року.

Керуючись ст. ст. 19, 46, 55 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 70, 71, 99, п. 9 ч. 1 ст. 155, ч. 10 ст. 183-2, 195, п. 3 ч. 1 ст. 197, п. 1, 4 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ч. 1 ст. 203, 244-2, ч. 6 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2013 року скасувати в частині в якій суд відмовив в решті заявлених вимог та в цій частині постановити нову ухвалу.

Залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1, заявлені за період з 24 грудня 2011 року по 23 вересня 2013 року.

В іншій частині Суворовського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя О.О.Кравець

суддя Л.П.Шеметенко