Справа № 804/12195/13-а
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2015 рокусправа № 804/12195/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Кругового О.О. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: - Панишко А.О. (за довіреністю від 06.05.2014 року),

відповідача: - Чермак Є.В. (за довіреністю від 01.12.2014 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аульська хлоропереливна станція»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року

у справі № 804/12195/13-а

за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до товариства з обмеженою відповідальністю «Аульська хлоропереливна станція»

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2011 року Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Аульська хлоропереливна станція» про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 207000,00 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 186,30 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2012 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 вересня 2013 року постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2012 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Аульська хлоропереливна станція» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник товариств з обмеженою відповідальністю «Аульська хлоропереливна станція» вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Представник Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів заперечує проти вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення представників апелянта та позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, на підставі вимоги прокуратури Криничанського району Дніпропетровської області від 22 лютого 2011 року, проведено невиїзну перевірку стану виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Аульська хлоропереливна станція» статей 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» за 2010 рік, за результатами якої складено акт від 22 лютого 2011 року № 80.

Перевіркою встановлено, що підприємством не виконано нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2010 році, а саме, виходячи з середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу осіб відповідача у кількості 163 працівників, працевлаштованими на зазначеному підприємстві є лише 2 інваліди, а не 7, як того вимагає Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Невиконання відповідачем нормативу робочих місць працевлаштування інвалідів за 2010 рік стало підставою для нарахування адміністративно-господарських санкцій у розмірі 207000,00 грн.

Оскільки, до 15 квітня 2011 року відповідачем самостійно не сплачено адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів за 2010 рік у сумі 207000,00 грн., це потягло за собою нарахування пені у сумі 186,30 грн. згідно з частиною 2 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Аульська хлоропереливна станція» є суб'єктом підприємницької діяльності, якому, відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Відповідно до частини 4 статті 20 Закону України «Про зайнятість населення» (діяв на момент виникнення спірних правовідносин) підприємства, установи і організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів.

Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19 грудня 2005 року № 420 за погодженням з Держкомстатом.

Правила подання роботодавцями звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів відділенням Фонду та інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) передбачено Порядком подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженим постановою Кабінету міністрів України «Про реалізацію статей 19 і 20 закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 31 січня 2007 року.

З аналізу зазначених норм вбачається обов'язок підприємства створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, а також інформувати про відповідну кількість створених робочих місць органи працевлаштування інвалідів.

З листа Криничанського районного центру зайнятості від 21 жовтня 2013 року № 696 (а.с. 187) вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «Аульська хлоропереливна станція» протягом 2010 року звіти про наявність вакансій (форма №3-ПН) не надавало, у зв'язку з відсутністю поданих вакансій, направлення на працевлаштування в товариство не видавались.

Таким чином, встановлено факт невиконання роботодавцем заходів стосовно щомісячного інформування про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів органи працевлаштування.

Статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, середньооблікова чисельність працюючих інвалідів є менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративного-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

За правилами частини 2 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Згідно частини 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою для застосування такої відповідальності до учасника господарських відносин є вчинене роботодавцем правопорушення в сфері господарювання. Відповідно до частини другої зазначеної статті учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. При цьому слід враховувати, що елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв'язку між самим порушенням та його наслідками.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що товариством з обмеженою відповідальністю «Аульська хлоропереливна станція» не було вжито всіх заходів, передбачених частиною 3 статті 18 Закону, щодо забезпечення реалізації прав інвалідів на працевлаштування.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо задоволення позовних вимог Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аульська хлоропереливна станція» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: О.О. Круговий