Справа № 544/2525/14-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р.Справа № 544/2525/14-а

Головуючий 1 інстанції: Сайко О.О.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 04.12.2014р. по справі № 544/2525/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі

про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Пирятинського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом, в якому просив: визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку державної та додаткової пенсій відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду II групи з 01.01.14 р.; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області провести позивачу перерахунок державної пенсії відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням вимог ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести відповідні виплати за період з 01.01.14 р.

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 04.12.2014р. по справі № 544/2525/14-а залишено без розгляду позовні вимоги за період з 01.01.14 р. по 03.06.14 р. та відкрито скорочено провадження у справі щодо позовних вимог з 04.06.14 р.

Позивач також не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 04.12.2014р. по справі № 544/2525/14-а та прийняти нову ухвалу, якою визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду та поновити строк для звернення до суду за захистом своїх прав з 01.01.14 р., посилаючись на обставини викладені в апеляцій скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги за період з 01.01.14 р. по 03.06.14 р. суд першої інстанції дійшов до висновку, що підстави для поновлення строку звернення до суду відсутні, оскільки позивачем зазначений строк був пропущений не з поважних причин.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В доводах апеляційної скарги позивач по справі посилається на те, що про порушення своїх прав він дізнався лише 21.11.14 р. із письмової консультації (а.с. 12), зазначивши при цьому, що ЗМІ не висвітлювалися та не обговорювалися питання зміни розміру нарахування державної та додаткової пенсії, а тому він не знав про порушення своїх прав з боку відповідача з 01.01.14 р.

Колегія суддів зазначає, що відповідно ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Необхідно зазначити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що невисвітлення та необговорення в ЗМІ питання зміни розміру нарахування державної та додаткової пенсії не може бути визнано поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів приходить до висновку про правомірність рішення суду першої інстанції в частині залишення позовних вимог без розгляду.

Колегія суддів зазначає, що вимоги про нарахування суб'єктом владних повноважень та проведення встановлених статтями 39, 48, 50, 52, 54 Закону про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплат є публічно-правовими, а не цивільно-правовими. У зв'язку з цим до таких вимог правила позовної давності, встановлені главою 19 Цивільного кодексу України, не застосовуються.

Не підлягають застосуванню до таких вимог положення ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки зазначені приписи встановлюють строки виплати нарахованих пенсій за минулий час і не визначають строки призначення і нарахування пенсій.

Закон України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» не встановлює строку звернення до адміністративного суду громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідно до статті 90 цього Закону всі вимоги згаданого Закону застосовуються щодо будь-якого ядерного інциденту, що може статися на території України, після набрання цим Законом чинності, тобто починаючи з 21 березня 1995 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що правовідносини по даній категорії справ розглядаються, в першу чергу, виходячи з правомірності або неправомірності дій органу владних повноважень, строк оскарження яких передбачений КАС України, а тому положення ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» від 08.02.95 р., яким встановлено що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи, строком давності не обмежується, до даних правовідносин не застосовується.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 04.12.2014р. по справі № 544/2525/14-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 04.12.2014р. по справі № 544/2525/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Бенедик А.П.