Справа № 816/4232/14
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4232/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лі Н.А.,

представника позивача - Ткаченко С.В.,

представника відповідача - Леус О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агро-Ка Полтава" до Головного управління Держземагентства у Полтавській області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агро-Ка Полтава" (далі - позивач, ТОВ "СП "Агро-Ка Полтава") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагентства у Полтавській області (далі - відповідач) про зобов'язання повторно розглянути клопотання від 03.07.2014 № 841; зобов'язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки земель сільськогосподарського призначення (несільськогосподарського призначення) орієнтовною площею 10,00 га, з них під господарськими будівлями і дворами 10,00 га для товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району; зобов'язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки земель сільськогосподарського призначення (несільськогосподарського призначення) орієнтовною площею 7,00 га, з них під господарськими будівлями і дворами 7,00 га для товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на необґрунтованість відмови відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки вважає такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства, доводи відповідача про належність земельних ділянок до земель колективної власності та відсутність у зв'язку з цим повноважень з надання цих ділянок у користування.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову, просив відмовити в задоволенні позову. У письмових запереченнях зазначив, що в результаті проведеної перевірки встановлено, що земельні ділянки знаходяться на землях колективної власності КСП "Україна", однак Головне управління Держземагентства у Полтавській області не має повноважень розпоряджатися землями колективної власності.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.11.2013 №№ 13231196, 13230193 ТОВ "СП "Агро-Ка Полтава" є власником нежитлових, виробничих будівель, що розташовані за адресою: вул. Тракторна 41 та 42 с. Тарасівка Зіньківського району Полтавської області (право власності виникло на підставі договорів купівлі продажу від 21.11.2013 № 434, 428, укладених із ТОВ "Каміа").

03.07.2014 ТОВ "СП "Агро-Ка Полтава" звернулось до Головного управління Держземагентства у Полтавській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 7,00 га та 10,00 га за межами населених пунктів на території Тарасівської сільської ради (несільськогосподарські угіддя під господарськими будівлями і дворами).

У листі від 08.08.2014 № 34-16-0.4-5536/2-14 Головне управління Держземагентства у Полтавській області повідомило ТОВ "СП "Агро-Ка Полтава" про те, що земельні ділянки площею 7,00 та 10,00 га на території Тарасівської сільської ради Зінківського району Полтавської області передані у колективну власність КСП "Україна". Оскільки відповідно до статті 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних ресурсів, належить розпорядження землями державної власності, тому Головне управління не має повноважень щодо розпорядження землями колективної власності.

Позивач із відмовою Головного управління Держземагенства у Полтавській області не погодився у зв'язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд виходить з наступного.

У листі від 08.08.2014 № 34-16-0.4-5536/2-14 Головне управління Держземагентства у Полтавській області посилається на те, що земельні ділянки площею 7,00 та 10,00 га на території Тарасівської сільської ради Зінківського району Полтавської області передані у колективну власність КСП "Україна".

Частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини третьої статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з пунктом 2.1 Наказу Державного агентства земельних ресурсів України від 28.02.2013 № 72 "Про деякі питання реалізації повноважень з питань передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності для всіх потреб" при надходженні до територіального органу клопотання громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації, або клопотання особи, зацікавленої в одержанні у користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності відповідному територіальному органу безпосередньо в момент звернення рекомендується здійснити реєстрацію такого клопотання у відповідності до вимог Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року N 1242, а також рекомендується вносити відомості про реєстрацію клопотання (дату реєстрації та вхідний номер) до програмного забезпечення.

Відповідно до підпункту 2.2.2 пункту 2.2 Наказу 2.2 після реєстрації клопотання відповідний територіальний орган зобов'язаний у строк, що не перевищує двадцяти днів, перевірити: у разі якщо земельна ділянка передається у користування:

- наявність викопіювання з кадастрової карти (плану) або інших графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки) (частина друга статті 123 Земельного кодексу України);

- чи відносяться землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, до земель сільськогосподарського призначення державної власності (частина четверта статті 122 Земельного кодексу України);

- чи має право особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки, набувати права постійного користування земельною ділянкою (у разі передачі земельної ділянки у постійне користування) (стаття 92 Земельного кодексу України);

- чи підлягає продажу земельна ділянка (право на неї) на конкурентних засадах (земельних торгах) (у разі надання земельної ділянки в оренду) (стаття 134 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки схемі землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку (у разі розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки) (частина третя статті 123 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки містобудівній документації (у разі її надання для містобудівних потреб) (частина третя статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності");

- чи не порушуватиме бажане місце розташування земельної ділянки вимог раціональної організації території (шляхом створення черезсмужжя) та компактності землекористування (частина друга статті 29 Земельного кодексу України);

- наявність нормативної грошової оцінки земель.

У письмових запереченнях на позов відповідач зазначає, що на підставі Наказу Державного агентства земельних ресурсів України від 28.02.2013 № 72 "Про деякі питання реалізації повноважень з питань передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності для всіх потреб" відділом Держземагенства у Зіньківському районі проведено перевірку та встановлено, що земельні ділянки площею 7,00 та 10,00 га на території Тарасівської сільської ради Зінківського району знаходяться на землях колективної власності КСП "Україна".

На вимогу суду відповідачем надано посвідчені копії зібраних під час перевірки матеріалів, дослідивши які суд встановив деякі розбіжності у даних, що в них містяться.

Так, згідно інформації щодо перевірки земельних ділянок площею 7,00 га та 10,00 га на території Тарасівської сільської ради у рядку 1: чи відносяться землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки (угіддя), до земель сільськогосподарського призначення державної власності міститься відмітка - (під господарськими будівлями і дворами)/ так. Поряд з цим, також зазначено, що вказані на викопіюванні земельні ділянки відносяться до земель колективної власності згідно чинного державного акта.

Ухвалою суду від 16.12.2014 витребувано від відділу Держземагентства у Зіньківському районі довідку по формі 6-зем щодо земельних ділянок за актом КСП "Україна".

На виконання вимог ухвали суду від 16.12.2014 відділом Держземагентства у Зіньківському районі надано довідку форми 6-зем з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями по Тарасівській сільській раді станом на 01.07.2014, згідно якої за власником землі ТОВ "Каміа" рахується землі загальною площею 299,44 га, з них під господарськими будівлями і дворами - 34,91 га. Проте у зазначеній довідці не відображено землі КСП "Україна".

Таким чином, при наданні позивачу відповіді у листі від 08.08.2014 № 34-16-0.4-5536/2-14 Головне управління Держземагентства у Полтавській області дійшло до невмотивованого висновку про те, що земельні ділянки площею 7,00 та 10,00 га на території Тарасівської сільської ради Зінківського району знаходяться у колективній власності, оскільки зібрані під час перевірки матеріали містили розбіжності та не давали можливості з'ясувати форму власності на вказані ділянки. При цьому, відповідачем не надано доказів того, що ним вживалися заходи для зібрання додаткових матеріалів для з'ясування зазначеного питання.

При вирішенні питання про правомірність висновків Головного управління Держземагентства у Полтавській області, викладених у його відповіді, оформленої Листом від 08.08.2014 № 34-16-0.4-5536/2-14 суд зазначає, що відповідно до пунктів 3, 4 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06 вересня 2012 року № 5245-VI (далі по тексту - Закон або Закон України № 5245-VI), встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом (набирає чинності з 1 січня 2013 року (пункт 1 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону) землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу. У державній власності залишаються: а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; які належать до земель оборони; б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; в) землі зон відчуження та безумовного (обов'язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу.

Отже Законом України № 5245-VI, передбачено, що в залежності від кваліфікуючих ознак передбачених цим Законом, до земель комунальної власності або земель державній власності належать, серед іншого: також всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу (земельні ділянки комунальної власності); усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу (землі державної власності).

Таким чином для визначення суб'єкта, якому належить право на земельні ділянки, при їх розмежуванні законодавець передбачає існування комунальної, державної та приватної форми власності.

Проте, як слідує зі змісту Листа від 08.08.2014 № 34-16-0.4-5536/2-14 Головного управління Держземагентства у Полтавській області, останнім зазначені положення Закону України № 5245-VI не були враховані.

Нормою частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України на суд покладений обов'язок перевірити у кожній справі щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, чи прийняті рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому "на підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. "У спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Зазначені критерії, одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмова викладена у Листі відповідача від 08.08.2014 № 34-16-0.4-5536/2-14 порушує такий критерій правомірності рішень та дій суб'єктів владних повноважень як "на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" (п. 1 ч. 3 ст. 2 КАСУ), що випливає із принципу законності, закріпленого у ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Крім того, суд дійшов висновку про порушення відповідачем при наданні відповіді критерію "обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення) дій", що вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість врахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати невмотивованих висновків, обґрунтовуючи їх припущеннями, а не конкретними обставинами.

Згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З метою повного захисту порушених прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною викладену в листі від 08.08.2014 № 34-16-0.4-5536/2-14 відмову Головного управління Дежземагенства у Полтавській області за наслідками розгляду клопотання ТОВ "СП "Агро-Ка Полтава" № 841 від 03.07.2014 р. "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки".

Оскільки судом під час розгляду справи встановлено, що викладена в листі відповідача від 08.08.2014 № 34-16-0.4-5536/2-14 відмова надана з порушенням відповідачем критерію "обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення) дій" вимога позивача про зобовязання Головного управління Дежземагенства у Полтавській області повторно розглянути клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агро-Ка Полтава" № 841 від 03.07.2014 р. "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов'язання надати дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок земель сільськогосподарського призначення (несільськогосподарського призначення) орієнтовною площею 10,00 га та 7,00 га для товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району, суд зазначає, що суд не може перебирати на себе повноваження та функції уповноваженого органу, втручаючись при цьому у внутрішньо-організаційну специфіку роботи останнього. За таких обставин зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа) .

Таким чином, стягненню з Державного бюджету України на користь ТОВ "СП "Агро-Ка Полтава" () підлягає сума судового збору у розмірі 36,54 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агро-Ка Полтава" до Головного управління Держземагентства у Полтавській області про зобов'язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною викладену в листі від 08.08.2014 року № 34-16-0.4-5536/2-14 відмову Головного управління Дежземагенства у Полтавській області за наслідками розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агро-Ка Полтава" № 841 від 03.07.2014 р. "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки".

Зобов'язати Головне управління Дежземагенства у Полтавській області повторно розглянути клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агро-Ка Полтава" № 841 від 03.07.2014 р. "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки".

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агро-Ка Полтава" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 (п'ятдесят чотири) копійки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 27 січня 2015 року.

Суддя Р.І. Молодецький