Справа № 821/209/15-а
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/209/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (Білозерське відділення) до товариства з обмеженою відповідальністю "Завод кормових добавок ДЕН" про накладення арешту на кошти, що знаходяться в банку,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що за результатами здійснення фінансово-господарської діяльності відповідач станом на 22.01.2015 року має податковий борг перед бюджетом у розмірі 763786,35 грн.

В результаті вжиття позивачем заходів щодо погашення суми боргу збоку боржника, встановлено відсутність у відповідача майна, на яке може бути звернено стягнення. Згідно бази даних ОДПІ, ТОВ "Завод кормових добавок ДЕН" має відкриті розрахункові рахунки у АБ "Експрес-Банк", ПАТ "ПУМБ", ХОД АТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Херсон, АТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ, Казначейство України, тому позивач просить накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку відповідача з метою погашення податкового боргу в розмірі 763786,35 грн.

У зв'язку з тим, що відповідно до постанов КМУ від 21.05.2014 року № 236, від 06.08.2014 року № 311 було утворено Державну фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення, а її правонаступником є Цюрупинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області, що підтверджується випискою із Єдиного державного реєстру від 06.11.2014 р., за клопотанням представника позивача на підставі ст. 55 КАС України суд допустив процесуальне правонаступництво.

Таким чином, позивачем по справі слід вважати Цюрупинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Херсонській області (Білозерське відділення).

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься серед матеріалів справи.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливим розглядати справу без участі відповідача в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Згідно з п.п.20.1.33. п. 20.1.ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до п.п.14.1.175. п.14.1 ст. 14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як встановлено судом з огляду письмових доказів, у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 763 786,35 грн. , а саме:

- податок на додану вартість - 312 795,89 грн. (387 460,00 грн. нараховано за актом перевірки № 186/22-020/34668888 - 74 657,67 грн. переплати - 6,44 грн. =312 795,89грн. борг);

- податок на прибуток 450 990,46 грн.(450 993,25 грн. нараховано за Актом перевірки № 186/22-020/34668888 - 2,79 грн. переплати = 450 990,46грн.).

Враховуючи вищенаведене, загальна сума податкового боргу відповідача становить 763 786,35 грн., що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Суд зазначає, що підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Зазначене випливає із системного тлумачення правових норм, які містяться у статті 94 Податкового кодексу України. Ці норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків, причому зміст правового регулювання викладається в єдиному контексті.

Додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу, визначені п.п. 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Відсутність підстав для застосування арешту коштів платника податків, передбачених підпунктом 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, серед підстав для застосування адміністративного арешту, що входять до переліку, встановленого пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України (сформульованого як вичерпний), не може розглядатися як перешкода для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у відповідних випадках.

Наведене пояснюється тим, що норма підпункту 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є імперативною і обов'язковою до виконання, зміст її є самостійним, чітким і зрозумілим. Норми підпункту 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Так, норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивачем було здійснено всі необхідні заходи для забезпечення погашення податкового боргу, а саме:

1. згідно ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установленні законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу. Так, ТОВ " ЗКД ДЕН" 23 січня 2014року ОДПІ сформовано податкову вимогу № 119-21 на суму 700 531,54 грн., яку підприємством отримано 04 лютого 2014р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення;

2. керуючись п.41.2 ст.41 та п.20.1.19 ст.20 ПК України Білозерським відділенням Цюрупинської ОДПІ реалізовано право щодо стягнення податкового боргу в судовому порядку. Так, 06.06.2014 р. до Херсонського окружного адміністративного суду ОДПІ було подано адміністративний позов про стягнення податкового боргу в сумі 763 792,79грн. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26.06.2014 р. по справі №821/1991/14 позовні вимоги податкового органу задоволено повністю. Рішення суду набрало законної сили;

3. для встановлення наявності активів ТОВ "ЗКД ДЕН", з метою їх подальшої реалізації та погашення податкового боргу Білозерським відділенням Цюрупинської ОДПІ проведено такі заходи :

- 29.08.2013 року направлено запит до відділу Держземагентства у Білозерському районі Херсонської області за номером 3003/10/19-018 з проханням про надання довідки про наявність земельних ресурсів (за призначенням) по боржнику, а також про передачу таких земель іншим землекористувачам (власникам), якщо таке мало місце. На вказаний запит інспекцією отримано відповідь від 30.08.2013 р. №01-26/1210, згідно якої па території Білозерського району Херсонської області за ТОВ "ЗКД ДЕН" земельні ділянки не обліковуються;

- 29.08.2013 року направлено лист до Управління МВС України в Херсонській області Управління Державтоінспекції за номером 3002/10/19-018 про надання інформації щодо знаходження на обліку транспортних засобів, які належать боржнику. На вказаний запит інспекцією отримано відповідь від 09.09.2013 року №6/12-12710 про те, що згідно даних автоматизованого обліку УДАІ УМВС України в Херсонській області транспортні засоби за боржником не зареєстровані;

- 28.08.2013року направлено лист до Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області за номером 3008/10/9-018 про надання інформації щодо знаходження на обліку сільськогосподарської техніки, яка належить боржнику. На вказаний запит інспекцією отримало відповідь від 27.09.2013 року №05-11/10060/53/8 про те, що сільськогосподарської техніки у Держсільгоспінспекції в Херсонській області не зареєстровано;

- на запит Білозерського відділення Цюрупинської ОДНІ до Державної реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області про надання інформації щодо знаходження на обліку об'єктів нерухомості, що належать боржнику, інспекцією отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.11.2013 р. №12100177 про те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні про майно боржника.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що у відповідача відсутнє майно для погашення податкового боргу в сумі 763 786,35 грн.

Крім цього, суд зазначає, що постановою Національного Банку України № 22 від 21.01.2004 р. затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція).

Вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та є обов'язкові для виконання ними (пункти 1.1. та 1.3 Інструкції).

Главою 10 Інструкції визначено порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів.

Пункт 10.2 Інструкції передбачає, що арешт за постановою державного виконавця або за рішенням суду (далі - документ про арешт коштів) накладається на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами в банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку, що регулюють порядок відкриття та використання рахунків.

Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах. (пункт 10.3 Інструкції).

Пунктом 10.10 Інструкції передбачено, що у разі надходження до банку платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для забезпечення виконання якого на кошти клієнта накладено арешт, банк виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.

Банк виконує часткову оплату платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) відповідно до пункту 5.10 глави 5 та пункту 12.9 глави 12 цієї Інструкції.

До арешту суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, банк продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок клієнта, та виконує платіжні вимоги/інкасові доручення (розпорядження) щодо списання коштів з урахуванням тієї суми, яку раніше частково списано на підставі платіжних вимог/інкасових доручень (розпоряджень) за тим виконавчим документом, для забезпечення якого було накладено арешт на кошти на рахунку клієнта.

Банк після списання за платіжною вимогою/інкасовим дорученням (розпорядженням) суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, списує цей документ з відповідного позабалансового рахунку та, якщо немає на обліку за позабалансовим рахунком інших документів про арешт коштів, проводить операції за рахунком клієнта.

Таким чином, у разі визначення конкретного розміру заборгованості у документі, яким накладено арешт, банк без порушення прав платника та одночасно клієнта банка в частині обмеження користування належними такому платнику коштами або цінностями, у разі повного виконання рішення про арешт та списання визначеної суми у визначеному розмірі, продовжує безперешкодно виконувати завдання по списанню або перерахуванню коштів платника за його бажанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші цінності товариства з обмеженою відповідальністю "Завод кормових добавок ДЕН" () з метою погашення податкового боргу в сумі 763 786,35 грн. (сімсот шістдесят три тисячі сімсот вісімдесят шість грн. 35 коп.), що знаходяться у банках на наступних рахунках:

- розрахунковий рахунок №601, відкритий в АБ "Експрес-Банк", МФО банку 322959 (Долар СIIIА);

- розрахунковий рахунок № 601, відкритий АБ "Експрес-Банк", МФО банку 322959 (Євро);

- розрахунковий рахунок № 601, відкритий АБ "Експрес-Банк", МФО банку 322959 (Українська гривня);

- розрахунковий рахунок №601, відкритий АБ ''Експрес-Банк", МФО банку 322959 (Російський рубль);

- розрахунковий рахунок №9075, відкритий в ПАТ "ПУМБ", МФО банку 33485 (Українська гривня);

- розрахунковий рахунок №260514574, відкритий в ХОД АТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Херсон, МФО банку 352093 (Українська гривня);

- розрахунковий рахунок №2, відкритий в АТ "Райффайзен Банк Аваль" м.Київ, МФО 380805 (Українська гривня);

- розрахунковий рахунок №8389, відкритий в Казначействі України, МФО 899998 (Українська гривня).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Варняк С.О.

кат. 8.2.2