Справа № 236/3284/13-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ткачов О.М.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року справа №236/3284/13-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: ГеращенкаІ.В., Арабей Т.Г., Губської Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красний Лиман Донецької області на постанову Краснолиманьского міського суду Донецької області від 18 листопада 2014 року у справі № 236/3284/13-а за позовом ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красний Лиман Донецької області про визнання рішення протиправним та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красний Лиман Донецької області про визнання рішення та дій відповідача неправомірними протиправними щодо відмові в виплаті позивачу недоплати одноразової страхової виплати у зв'язку з стійкою втратою працездатності в розмірі 15% по нещасному випадку на виробництві, який мав місце 17 листопада 2007 року; зобов'язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу недоплату одноразової страхової виплати у зв'язку з стійкою втратою працездатності в розмірі 15% по нещасному випадку на виробництві, який мав місце 17 листопада 2007 року (а.с. 3-4).

Постановою Краснолиманьского міського суду Донецької області від 18 листопада 2014 року визнано рішення неправомірними та дії Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Красний Лиман Донецької області протиправними по відмові в виплаті позивачу недоплати одноразової страхової виплати у зв'язку з стійкою втратою працездатності в розмірі 15% по нещасному випадку на виробництві, який мав місце 17 листопада 2007 року; зобов'язано Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красний Лиман Донецької області перерахувати та виплатити позивачу недоплату одноразової страхової виплати у зв'язку з стійкою втратою працездатності в розмірі 15% по нещасному випадку на виробництві, який мав місце 17 листопада 2007 року (а.с. 102-104).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красний Лиман Донецької області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просило скасувати постанову Краснолиманьского міського суду Донецької області від 18 листопада 2014 року у справі № 236/3284/13-а, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі (а.с. 107-110).

Сторони у судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 30 січня 2015 року ОСОБА_4 до Донецького апеляційного адміністративного суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Колегія суддів розглядає дану справу відповідно до вимог ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з залишенням позовної заяви без розгляду, з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, 17 листопада 2007 року з ОСОБА_4 стався нещасний випадок на виробництві, 23 січня 2008 року йому вперше встановлено втрату працездатності в розмірі 5% та виплачено відповідачем суму страхової виплати. 18 лютого 2009 року позивачу підтверджено втрату працездатності в розмірі 5% (а.с. 10, 11). 16 березня 2009 року встановлено втрату працездатності в розмірі 20 % при оскарженні ним попереднього висновку комісії (а.с. 12).

Позивач звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красний Лиман Донецької області із проханням доплатити йому страхової виплати за 15 % неврахованих при першому огляді відсотків втрати працездатності, відділення 07 березня 2013 року відмовлено позивачу у зв'язку із відсутністю підстав для нарахування одноразової виплати ( а.с.14).

При вирішенні питання щодо поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є юридично необізнаною людиною та намагався вирішити спірне питання з відповідачем самостійно.

Згідно ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з ч. 4 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Як вже зазначалось раніше, 18 лютого 2009 року позивачу підтверджено втрату працездатності в розмірі 5% (а.с. 10, 11). 16 березня 2009 року встановлено втрату працездатності в розмірі 20 % при оскарженні ним попереднього висновку комісії (а.с. 12).

Відповідно до реєстраційного штампу вхідної кореспонденції, що міститься на першому аркуші адміністративного позову, позивач звернувся до суду даним позовом 04 грудня 2014 року (а.с. 3).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Правила даної статті не поширюються на строки звернення до адміністративного суду (ч. 4 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України).

Разом із цим, відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. При цьому, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

При вирішенні питання щодо поважності/неповажності пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б об'єктивно та істотно перешкоджали його зверненню до суду та не залежали від його волевиявлення.

В позовній заяві позивачем не зазначено жодних причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом.

У ході судового розгляду справи позивачем надані письмові пояснення щодо пропуску строку, в яких зазначено, що він дізнався про можливе порушення своїх прав із мережі Internet 17 лютого 2013 року, після чого позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про надання інформації щодо спірної доплати (а.с. 48).

Проте суд критично оцінює ці посилання з огляду на наступне.

Позивач ще у 2009 році при оскарженні рішення МСЕК щодо встановлення йому 5% втрати працездатності дізнався про порушення своїх прав та оскаржив це рішення, в результаті якого позивачу 16 березня 2009 року встановлено втрату працездатності в розмірі 20 %, тому суд не вбачає поважності пропуску звернення до відповідача із спірним питанням через 4 роки (навесні 2013 році) та до суду у грудні 2013 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Як вбачається з ч. 1 ст. 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до п. 9 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як вже зазначалось вище, згідно з приписами ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З урахуванням встановлених судом обставин, беручи до уваги приписи ст.ст. 99-100, 155, 198, 203 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про необхідність скасувати постанову суду першої інстанції та залишити позовну заяву ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красний Лиман Донецької області про визнання рішення протиправним та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату грошових коштів без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду без поважних причин.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 198, 203, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красний Лиман - задовольнити частково.

Скасувати постанову Краснолиманьского міського суду Донецької області від 18 листопада 2014 року у справі № 236/3284/13-а за позовом ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красний Лиман про визнання рішення протиправним та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату грошових кошті.

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красний Лиман про визнання рішення протиправним та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату грошових кошті - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Судді: І.В.Геращенко

Т.Г.Арабей

Л.В.Губська