Справа № 128/4091/14-а
Суддя: Васильєва Т. Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/4091/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.01.2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Васильєвої Т.Ю.

при секретарі: Гавріловій Т.В.

за участі

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Станкевича М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниця справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправними дій та рішень, зобов'язання вчинити відповідні дії та прийняти рішення,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, змінивши позовні вимоги до початку розгляду справи по суті (а.с. 32 - 35), в позові вказав, що він 13.06.2013 року звернувся із заявою до Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області про надання йому земельної ділянки, розміром 0,03 га, від якої відмовився депутат, голова земельної комісії Бохоницької сільської ради, ОСОБА_3 Жодної відповіді на дану заяву він не отримав, тому звертався до сільської ради повторно 02.10.2013 року та 27.01.2014 року, на що відповіді також не отримав, тому звернувся за захистом своїх прав до прокуратури Вінницького району Вінницької області та прокуратури Вінницької області, які звертались до відповідача з вимогами усунути порушення, але його заява залишалась нерозглянутою, тому вважає, що відповідач порушив Закон України «Про звернення громадян» та Земельний кодекс України, оскільки його заява не була розглянута в місячний строк. Та після відкриття провадження у даній справі відповідач повідомив про рішення Бохоницької сільської ради від 29.07.2014 року, відповідно до якого позивачу відмовлено в задоволенні його заяв.

Позивач вважає дане рішення незаконним та немотивованим, оскільки в ньому немає посилання на будь-який закон, причини відмови в його заяві, на розгляд його заяв він не викликався, вважає, що ні рішення, ні сесії ради не було, тому позивач просив його змінені позовні вимоги задовольнити, бездіяльність Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, бувшого сільського голови ОСОБА_4 та в.о. голови сільської ради ОСОБА_5, яка полягає в не розгляді заяви від 13.06.2013 року протягом більше року, визнати протиправною, рішення 25 сесії 6 скликання Бохоницької сільської ради від 29.07.2014 року визнати протиправним, зобов'язати Бохоницьку сільську раду Вінницького району Вінницької області на черговій сесії повторно розглянути його заяву.

В судовому засіданні позивач змінені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в зміненій позовній заяві та письмових поясненнях (а.с. 166 - 171), вважає, що відповідач, а також особисто колишній голова сільської ради ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка деякий час виконувала обов'язки сільського голови, протиправно не розглядали його заяви про надання земельної ділянки протягом тривалого часу, та рішення від 29.07.2014 року, яким нібито було розглянуто його заяву, є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки воно взагалі необґрунтоване, на засідання сесії його ніхто не викликав та з яких причин йому відмовлено, взагалі не зазначено. Зі слів, йому пропонують надати якусь земельну ділянку за зовсім іншою адресою, якої він не просив та даним рішенням він не скористався, оскільки його також винесено протиправно, його копії він не отримував та заяви про надання якоїсь іншої земельної ділянки не подавав.

В судовому засіданні представник Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області просив відмовити в задоволенні позову та підтримав заперечення відповідача на позовну заяву (а.с. 44 - 53) та додаткові пояснення до заперечення (а.с. 183 - 184), вважає, що оскаржуване рішення сільської ради є законним та підстав для його скасування немає, оскільки земельна ділянка, на яку претендував позивач, на даний час передана у власність іншій особі, при цьому вона була передана у власність ще до розгляду заяв позивача на сесії сільської ради 29.07.2014 року, та вважає, що позивачем пропущено строки звернення до суду із вимогою про визнання бездіяльності протиправною, оскільки з часу звернення його до відповідача із заявою 13.06.2013 року та до часу звернення до суду з даним позовом спливли строки, передбачені ст. 99 КАС України, а інші вимоги пред'явлені позивачем безпідставно.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Так, 13.06.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до голови Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області з заявою про виділення йому земельної ділянки, від якої відмовився ОСОБА_3, без зміни цільового призначення (а.с. 6).

В подальшому позивач звертався до сільського голови Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_4 02.10.2013 року та 27.01.2014 року, звертаючи увагу, що його заява від 13.06.2013 року про виділення йому земельної ділянки залишалась нерозглянутою та просив вирішити його заяву та надати йому відповідь на неї (а.с. 7, 8).

Прокуратурою Вінницького району та прокуратурою Вінницької області позивачу надсилались листи, згідно яких ними було встановлено, що заяви позивача до сільської ради належним чином не розглядались та письмові відповіді на них не надавались, на що було внесено подання до сесії Бохоницької сільської ради «Про усунення порушень вимог Закону України «Про звернення громадян» (а.с. 9 - 12, 14).

Згідно копії рішення 25 сесії 6 скликання Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 29.07.2014 року «Про розгляд заяв громадянина ОСОБА_1», «заслухавши інформацію стосовно розгляду заяв ОСОБА_1 по виділенню земельної ділянки по АДРЕСА_2, обговоривши їх та керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільська рада вирішила: розглянувши заяви ОСОБА_1, у виділенні земельної ділянки по АДРЕСА_2 відмовити" (а.с. 20).

Згідно копії протоколу даної сесії від 29.07.2014 року, вказано про прийняття рішення, але яке саме рішення прийнято, не зазначено (а.с. 18 - 19).

Згідно копії протоколу № 4 засідання постійної комісії Бохоницької сільської ради з питань регулювання земельних відносин та охорони природного середовища від 18.11.2013 року, на даному засіданні комісії було розглянуто заяви «про виділення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства», серед них було заслухано інформацію про заяви позивача ОСОБА_1 від 13.06.2013 року та ОСОБА_6 від 12.09.2013 року, вирішено підтримати пропозицію про виділення земельної ділянки ОСОБА_6 по АДРЕСА_2, а ОСОБА_1 відмовити по АДРЕСА_2 і запропонувати надати земельну ділянку по АДРЕСА_1, що винести на розгляд сесії сільської ради (а.с. 67).

Наступного дня, згідно копії протоколу 18 сесії 6 скликання Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.11.2013 року, було прийнято рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення ОСГ, серед яких щодо вищевказаного ОСОБА_6, площею 0, 08 га по АДРЕСА_2, водночас рішення щодо ОСОБА_1 відсутнє. (а.с. 102 - 103).

До даного протоколу відповідачем надано копію рішення 18 сесії 6 скликання Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.11.2013 року про надання дозволу ОСОБА_6 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 111).

Та згідно копій протоколу та рішення 19 сесії 6 скликання Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 20.12.2013 року, сільською радою було затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_6 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (а.с. 121, 123 - 124).

Водночас згідно яких документів відповідач стверджує, що це одна й та ж земельна ділянка, на яку претендував в поданій заяві 13.06.2013 року позивач ОСОБА_1, відповідачем не зазначено та не обґрунтовано. З огляду заяв ОСОБА_1 (а.с. 6) та ОСОБА_6 (а.с. 125), цього не вбачається. Рішення сесії сільської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 саме від 13.06.2013 року до прийнятого 29.07.2014 року оскаржуваного рішення відповідачем не надано, посилання відповідача на надання позивачу земельної ділянки за іншою адресою виходить за межі його заяви від 13.06.2013 року, тому до уваги судом не береться.

Посилання відповідача в листі від 29.07.2014 року № 211 на відмову ОСОБА_1 на його заяву в листопаді 2013 року (а.с. 36) не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки будь-якого рішення сесії сільської ради про відмову в задоволенні заяви позивача від 13.06.2013 року в листопаді 2013 року суду не надано, та згідно копії протоколу сесії сільської ради від 19.11.2013 року такого рішення не приймалося (а.с. 91 - 110). А прийняття рішення про відмову засіданням комісії сільської ради 18.11.2013 року не є належним розглядом даної заяви, оскільки такі рішення приймаються виключно сесією сільської ради, тому й воно було винесено на розгляд саме сесії сільської ради (а.с. 63).

З огляду на викладене, надані суду документи підтверджують, що заява позивача ОСОБА_1 від 13.06.2013 року була розглянута сесією сільської ради з прийняттям відповідного рішення лише 29.07.2014 року.

Щодо позиції відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з вимогою про визнання бездіяльності протиправною, встановленого ст. 99 КАС України, суд звертає увагу на наступне.

Ст. 99 КАС України встановлено строк шість місяців, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Та оскільки бездіяльність полягає у продовжуваності порушення прав особи, таке порушення є триваючим та припиняється на момент припинення самої бездіяльності. Тому станом на дату пред'явлення позивачем даної вимоги бездіяльність відповідача була припинена розглядом заяви та винесенням відповідного рішення від 29.07.2014 року. Уточнений позов був поданий позивачем 27.10.2014 року в судовому засіданні, тому суд вважає, що позивачем не порушено строку звернення до суду з даною вимогою та підстав для залишення її без розгляду, як того просив представник відповідача в поданій заяві (а.с. 164 - 165) та судових дебатах, немає.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", до питань, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 59 вищевказаного закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно п.п. 3, 4, 5, 7, 9, 10 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Однак, рішенням відповідача від 29.07.2014 року підтверджується невиконання ним вищевказаних вимог, оскільки бездіяльність відповідача призвела до того, що по суті заяву від 13.06.2013 року було розглянуто лише 29.07.2014 року.

При цьому прийняте рішення 29.07.2014 року є взагалі необґрунтованим, на підставі яких норм чинного законодавства в задоволенні заяви ОСОБА_1 було відмовлено, не зазначено, хоча з огляду на надані відповідачем копії рішення з розгляду земельних питань щодо заяв інших громадян, рішення містять посилання на відповідні норми законодавства. За таких обставин встановити підстави прийняття рішення 29.07.2014 року про відмову у виділенні земельної ділянки позивачу є неможливим, в зв'язку з чим вбачається невідповідність даного рішення ст. 118 ЗК України, якою передбачено що за результатами поданої заяви сільська рада приймає рішення не про виділення чи відмову у виділенні земельної ділянки, а про надання чи ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та нею ж передбачено виключний перелік підстав відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, і така відмова має бути обов'язково мотивованою.

Ст. 162 КАС України встановлено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, в тому числі про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тому з метою захисту прав позивача слід визнати протиправною бездіяльність Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка полягає в несвоєчасному розгляді його заяви від 13.06.2013 року про виділення йому земельної ділянки, визнати протиправним та скасувати рішення 25 сесії 6 скликання Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 29.07.2014 року «Про розгляд заяв громадянина ОСОБА_1», яким відмовлено у виділенні земельної ділянки по АДРЕСА_2, оскільки дане рішення суперечить вимогам чинного законодавства та є протиправним, а тому залишатися в силі не може, та для відновлення прав позивача слід зобов'язати Бохоницьку сільську раду Вінницького району Вінницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.06.2013 року про виділення йому земельної ділянки по АДРЕСА_2 на черговій сесії сільської ради.

Водночас суд не вбачає підстав для визнання протиправною бездіяльності бувшого сільського голови ОСОБА_4 та в.о. голови сільської ради ОСОБА_5, оскільки дані особи не є учасниками судового розгляду та позивач не залучав їх до участі в справі в якості співвідповідачів, тому дані вимоги пред'явлені до неналежного відповідача та в їх задоволенні слід відмовити. В зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Тому враховуючи задоволення позовних вимог нематеріального характеру, предявлених позивачем, з місцевого бюджету с. Бохоники слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, який за заявленими вимогами згідно Закону України "Про судовий збір" становить 73, 08 грн.

Керуючись ст. 118 Земельного кодексу України, ст.ст. 26, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст.ст. 2, 6, 71, 94, 99, 158 - 163, 186 КАС України, суд,

Постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка полягає в несвоєчасному розгляді заяви ОСОБА_1 від 13.06.2013 року про виділення йому земельної ділянки.

Визнати протиправним та скасувати рішення 25 сесії 6 скликання Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 29.07.2014 року «Про розгляд заяв громадянина ОСОБА_1», яким відмовлено у виділенні земельної ділянки по АДРЕСА_2.

Зобов'язати Бохоницьку сільську раду Вінницького району Вінницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.06.2013 року про виділення йому земельної ділянки по АДРЕСА_2 на черговій сесії сільської ради.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Присудити з місцевого бюджету с. Бохоники Вінницького району Вінницької області на користь ОСОБА_1 73, 08 грн. понесених судових витрат.

Постанова може бути оскарженою до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів з дня її проголошення апеляційної скарги з надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. В разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови в письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: