Справа № 736/1711/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 736/1711/14 Головуючий у 1-й інстанції: Кутовий Ю.С.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Грибан І.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області на постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області, в якому просив суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, доплати до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю у відповідності до приписів ст.ст.39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області провести перерахунок та виплату, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (ІІ група інвалідності) державної пенсії згідно вимог ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру пенсії, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно вимог ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку 75 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 01.06.2014 року; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області провести перерахунок та виплату, як особі, яка постійно проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, доплати до пенсії згідно приписів ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі однієї мінімальної заробітної плати за період з 01.06.2014 року.

Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_5 державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, доплати до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю у відповідності до приписів ст.ст.39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у період з 01.06.2014 року по 02.08.2014 року; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_5, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (ІІ група інвалідності) державної пенсії згідно вимог ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру пенсії, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно вимог ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку 75 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 01.06.2014 року по 02.08.2014 року; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_5, як особі, яка постійно проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, доплати до пенсії згідно приписів ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі однієї мінімальної заробітної плати за період з 01.06.2014 року по 02.08.2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду - зміні з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області та одержує пенсію згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії (посвідчення серії НОМЕР_1) та інвалідом 2-ої групи безстроково по захворюванню, пов'язаному з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Також, згідно довідки виконавчого комітету Корюківської міської ради Чернігівської області № 8785 від 15.12.2014 року позивач постійно, з 26.04.1986 року, проживає в АДРЕСА_1 яке згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.01.1993 року № 17-р відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю четвертої категорії.

15.12.2014 позивач звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, доплати до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю у відповідності до приписів ст.ст.39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У зв'язку із цим ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в здійсненні такого перерахунку та зобов'язання його здійснити вказаний перерахунок.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача.

Апеляційний суд не може погодитися з таким висновком у повній мірі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

Статтею 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України, Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Позивач просив задовольнити його вимоги з 01.06.2014 року, при цьому до суду із даним позовом звернувся 15.12.2014.

Враховуючи що своїм процесуальним правом на звернення до суду із клопотанням про поновлення процесуального строку не скористався і колегія суддів підстав для цього не вбачає, тому, враховуючи приписи наведених вище положень статей 99, 100 КАС України позовні вимоги за період з 01.06.2014 по 14.06.2014 підлягають залишенню без розгляду.

Статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено розмір пенсії, додаткової пенсії, до категорії яких відноситься позивач.

Відповідно до ст. 50 Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до І категорії призначається у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно до ч. 4 ст. 54 цього Закону, розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, визначені для інвалідів ІІ групи в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії, яка становить у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одну мінімальну заробітну плату.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі. Підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов'язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати.

Отже, вирішуючи питання про зобов'язання нарахувати та виплатити відповідні періодичні платежі, у разі відсутності спору про право особи на отримання підвищення до пенсії або встановлення такого права в судовому порядку, не можна обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх нарахування і виплати, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві.

Законом України від 16 січня 2014 року №719-VII "Про Державний бюджет України на 2014 рік" (далі - Закон №719-VII) не було встановлено будь-яких обмежень щодо застосування статей 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

Лише з прийняттям Закону України від 31 липня 2014 року №1622-VII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набув чинності 16.08.2014 року, внесені зміни до Прикінцевих положень Закону №719-VII. Зокрема Прикінцеві положення Закону №719-VII доповнено статтею 6-7 такого змісту: установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 13, ст. 178 із наступними змінами), статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., N 4, ст. 94 із наступними змінами), Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., N 15, ст. 111 із наступними змінами), статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 29, ст. 399 із наступними змінами), пункту "ж" частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 4, ст. 19 із наступними змінами), статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 45, ст. 425 із наступними змінами), статті 43 Гірничого закону України (Відомості Верховної Ради України, 1999 р., N 50, ст. 433 із наступними змінами), статей 6 1, 6 2, 6 3 та 6 4 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" (Відомості Верховної Ради України, 2000 р., N 24, ст. 182 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно роз'яснень п.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 4 від 16.03.2012 року (із відповідними змінами) "Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" судам варто враховувати Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, в контексті вимог позивача у даній справі, з 15.06.2014 року по 16.08.2014 року застосуванню, підлягають положення ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а з 16.08.2014 року, тобто з моменту набрання чинності Законом №1622-VII, виплати, передбачені, зокрема, ст. ст. 50, 54, 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" повинні здійснюватися в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги адміністративного позову за період з 01.06.2014 по 14.06.2014 підлягають залишенню без розгляду, з 15.06.2014 по 16.08.2014 підлягають задоволенню, а в іншій частині позову необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України, Підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: 1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, проте із помилковим застосуванням норм матеріального права, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова - зміні.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області на постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2014 року - змінити, виклавши абзаци другий, третій, четвертий резолютивної частини постанови у такій редакції:

«Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_5 державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, доплати до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю у відповідності до приписів ст.ст.39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у період з 15.06.2014 року по 16.08.2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_5, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (ІІ група інвалідності) державної пенсії згідно вимог ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру пенсії, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно вимог ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку 75 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 15.06.2014 року по 16.08.2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_5, як особі, яка постійно проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, доплати до пенсії згідно приписів ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі однієї мінімальної заробітної плати за період з 01.06.2014 року по 02.08.2014 року.».

В іншій частині постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б Парінов

І.О. Грибан

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Грибан І.О.