Справа № 647/3050/14-а
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 647/3050/14-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Миргород В.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Яковлева Ю.В.

судді - Вербицької Н.В.

судді - Жука С.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Бериславському районі Херсонської області на постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 03 грудня 2014 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Бериславському районі Херсонської області про визнання дій незаконними,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 31.10.2014 року звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій незаконними.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 01.07.2001 року вона перебувала на обліку у Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги в Управлінні соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації за статусом учасник бойових дій як малолітній в'язень та отримувала підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 13 листопада 2012 року позивач з заявою звернулась до УПФУ у Бериславському районі після встановлення їй ІІІ групи інвалідності для можливого підвищення розміру пенсії як жертві нацистських переслідувань. Відповідач зробив розрахунок можливого розміру пенсії і, так як він був значно більший, вона погодилась на вказаний розмір. 29 квітня 2014 року листом № 1896/04 УПФУ у Бериславському районі Херсонської області ОСОБА_1 було сповіщено про те, що при зміні статусу ветерана війни на статус жертви нацистських переслідувань такі виплати як щомісячна цільова грошова допомога відповідно до Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» державна адресна допомога відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 року № 656 та збільшення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 не зберігається. Позивача повідомили про те, що пенсійна справа приведена у відповідність до норм чинного законодавства та починаючи з травня місяця 2014 року розмір пенсійної виплати становитиме 1399,06 гривень. За таких обставин, відповідач неправомірно прийняв рішення про відмову в збереженні виплат, які вона раніше одержувала до пенсії як учасник бойових дій. Позивач просила суд визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Бериславському районі Херсонської області виплачувати їй пенсію, яка була нарахована з 13.11.2012 року та доплатити за цей час недоотриману суму пенсії.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали до суду заперечення, просили в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у запереченні (а.с.21-24).

Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 03 грудня 2014 року позов було задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Бериславському районі Херсонської області у частині зменшення пенсійних виплат ОСОБА_1 з травня 2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Бериславському районі Херсонської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримані з травня 2014 року по жовтень 2014 року 4180-95 грн., недоотриманих пенсійних виплат.

В апеляційній скарзі УПФУ в Бериславському районі Херсонської області, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 народилася 02.08.1944 року (а.с. 6). З 01.07.2001 року позивач перебувала на обліку у Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги в УСЗН Бериславської районної державної адміністрації за статусом учасник бойових дій як малолітній в'язень та отримувала підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2012 року ОСОБА_1 отримала посвідчення жертви нацистських переслідувань, пред'явник цього посвідчення є інвалідом 3-ї групи і має право на пільги, встановлені статтею 6-2 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» (а.с. 7).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» жертви нацистських переслідувань - особи, які в роки Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни постраждали від нацистських переслідувань з мотивів політичного, національного і релігійного характеру, ворожого ставлення до націонал-соціалізму.

Статтею 4 цього ж Закону передбачено, що особами, які належать до числа жертв нацистських переслідувань, є:

- колишні в'язні концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання та місць примусових робіт у роки Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни;

- особи, які були насильно вивезені з території колишнього Союзу РСР на примусові роботи на територію Німеччини або її союзників, що перебували у стані війни з колишнім Союзом РСР, або на території окупованих ними інших держав;

- діти, які народилися в місцях примусового тримання їх батьків та в місцях відбування батьками примусових робіт;

- діти партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога, яких у зв'язку з патріотичною діяльністю їх батьків було піддано репресіям, фізичним розправам, гонінням.

До жертв нацистських переслідувань належать також особи, які у роки Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни були насильно вивезені з території інших держав, що після 1944 року увійшли до складу колишнього Союзу РСР, а також особи, які після звільнення з концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання та місць примусових робіт були переселені на територію України.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 19.06.2001 року було встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною батьків, які з 1944 року по 1945 рік перебували на примусових роботах в Німеччині.

Згідно листа УПФУ в Бериславському районі Херсонської області від 29 квітня 2014 року № 1896/04 позивачці було повідомлено про те, що при зміні статусу ветерана війни на статус жертви нацистських переслідувань такі виплати як щомісячна цільова грошова допомога відповідно до Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» державна адресна допомога, відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 28.07.2010 року № 656 та збільшення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 не зберігається (а.с. 4-5).

Статтею 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цих законів, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з ч. 1,2 ст. 23 БК України будь - які бюджетні зобов'язанні та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України».

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" права та пільги для ветеранів війни і членів їхніх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Згідно з ч. 3 цієї статті нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Частиною 2 статті 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Виплата доплати до пенсії ОСОБА_1 здійснюється з Державного бюджету відповідно до п. 4 постанови КМ України"Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" № 1381 від 28.12.2011 року № 1381 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року N 112) особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань" і "Про соціальний захист дітей війни", таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав.

Судом 1-ї інстанції було правомірно встановлено, що статус учасника бойових дій як малолітньому в'язню ОСОБА_1 було присвоєно на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 01.07.2001 року, тому в даному випадку повинні застосовуватися норми саме цього закону.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для скасування чи зміни постанови суду 1-ї інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає не суттєвими та такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 та п. 1 ч. 1 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Бериславському районі Херсонської області - залишити без задоволення.

Постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 03 грудня 2014 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Бериславському районі Херсонської області про визнання дій незаконними - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5-ть днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до положень діючого законодавства до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В. Яковлев
Суддя:/підпис/С.І. Жук
Суддя:/підпис/Н.В. Вербицька