Справа № 815/5265/14
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/5265/14

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання неправомірними та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

17.09.2014р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання неправомірними та скасування податкового повідомлення-рішення №245-15 від 29.05.2014р. та податкової вимоги №1546-25 від 02.09.2014р. /а.с.27-28/

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2014р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про задоволення позовних вимог.

Згідно із п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання, належним чином повідомлені про розгляд справи, не прибули сторони, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач зареєстрований платником єдиного податку. /а.с.7/

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 придбав у акціонерного товариства СПМК-603 «Вентиляція» закритого типу за договором купівлі-продажу від 15 липня 2010 року 40/100 частин нежитлових будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1, які складаються в цілому з будівлі літ. «Б», загальною площею 1253,1кв.м.; літ. «В», розташовані на земельній ділянці площею 0,6779га. /а.с.9-10/

Згідно з довідкою Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» від 22.06.2010року №08-11/8701-Дв, за даними державного реєстру земель м.Одеси, право власності та право користування вищевказаною земельною ділянкою не зареєстровано, кадастровий номер не присвоювався.

Крім того, ОСОБА_1 також придбав у акціонерного товариства СПМК-603 «Вентиляція» закритого типу за договором купівлі-продажу від 29 березня 2011 року 10/100 частин нежитлових будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1, які складаються в цілому з будівлі літ. «Б», загальною площею 1247,8кв.м.; літ.«В», розташовані на земельній ділянці площею 0,6779га. /а.с.43/

Згідно з довідкою Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» від 18.03.2011 року № 08-11/4657-Дв, за даними державного реєстру земель м. Одеси, право власності, право користування вказаною земельною ділянкою не зареєстровано. Сформовано кадастрові номери: земельній ділянці, площею 0,4623га - :13:007:0003; земельній ділянці площею 0,2156га - :13:007:0004.

Державною податковою інспекцією в Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області на підставі п.286.5. ст.286 ПК України прийнято податкове повідомлення-рішення №245-15 від 29.05.2014 року про нарахування ОСОБА_1 податку на землю з фізичних осіб в розмірі 11239,58грн. /а.с.45/

У зв'язку з несплатою позивачем грошового зобов'язання з податку на землю з фізичних осіб в розмірі 11239,58грн. Державною податковою інспекцією в Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області позивачу надіслано податкову вимогу №1546-25 від 02.09.2014 року про сплату суми грошового зобов'язання з податку на землю з фізичних осіб в розмірі 11239,58грн. /а.с.5/

Разом з тим, згідно з ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Підпунктом 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно з ст.269 ПК України, платниками податку на землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Землекористувачами в розумінні п.п.14.1.73. п. 14.1 статті 14 ПК України є юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з п.286.1 ст.286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Судовим розглядом встановлено, що позивач провадить господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, при цьому згідно з витягу з реєстру платників єдиного податку, місцем провадження господарської діяльності позивача вказано: АДРЕСА_1 /а.с.66/ Крім того на підтвердження використання зазначених приміщень в своїй господарській діяльності позивачем надано договір комісії №1 від 01.01.2013р. та видаткові накладні, відповідно до яких вбачається, що адреса місця відвантаження та зберігання товару є: АДРЕСА_1. /а.с.29-36/

Особливості справляння податку суб'єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлено главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України.

Так, п.п.4 п.297.1 ст.297 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з земельного податку, крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються ними для провадження господарської діяльності.

Таким чином, законодавством встановлені дві обов'язкові умови, за яких суб'єкт підприємницької діяльності не є платником земельного податку: - перебування на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку; - земельні ділянки, які є об'єктом плати за землю, мають використовуватися для провадження господарської діяльності.

Отже, враховуючи, що позивач є платником єдиного податку і використовує приміщення за адресою: АДРЕСА_1, в межах такої підприємницької діяльності, колегія суддів доходить до висновку, що нарахування йому податковим органом земельного податку є неправомірним та суперечить вимогам чинного законодавства, відтак оскаржувані рішення та вимога податкового органу є протиправними та підлягають скасуванню.

Посилання суду першої інстанції на те, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято стосовно ОСОБА_1, як фізичної особи, а не як суб'єкта підприємницької діяльності, який не є платником єдиного податку, не заслуговують на увагу, оскільки фізична особа-підприємець не є окремим учасником цивільно-правових відносин. Це лише статус фізичної особи громадянина, який він набуває після державної реєстрації суб'єктом підприємницької діяльності.

При цьому, поняття фізична особа-підприємець є більш вузьким, ніж поняття фізична особа, та використовується лише у господарських відносинах суб'єктів господарювання. Цивільний кодекс та чинне законодавство України не містять норм щодо права власності і не виділяють такого суб'єкта права власності, як фізична особа-підприємець.

Отже, суб'єктом права власності визнається саме фізична особа та правовий статус фізичної особи-підприємця не впливає на правовий режим майна, що перебуває у його власності, тому нерухоме майно реєструється саме за фізичної особою, а не фізичною особою-підприємцем.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи помилково застосовано норми матеріального права, тому постанова суду в порядку ст. 202 КАС України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.197, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №245-15 від 29 травня 2014року, податкову вимогу №1546-25 від 02 вересня 2014 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: О.І. Шляхтицький