Справа № 2а-5463/12/1370
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року Справа № 2429/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.

судді Запотічний І.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські перспективи» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.12.2012р. по справі № 2а-5463/12/1370 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські перспективи» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

20.06.2012 року позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення про накладення штрафу № 0091 від 08.06.2012 року на суму 1700 грн. Позов обґрунтовує тим, що рішення відповідача про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу є незаконним, оскільки написи на рекламній конструкції за адресою м. Львів, вул. Стрийська навпроти будинку № 1 по вул. Лазаренка були вчинені українською мовою, а інформація про вартість розповсюдженої реклами була надана на вимогу відповідача. Вважає дії посадових осіб відповідача щодо прийняття оскаржуваного рішення незаконними, необґрунтованими, протиправними, а оскаржуване рішення таким, що підлягає скасуванню.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.12.2012 року в адміністративному позові відмовлено повністю.

Не погодившись із викладеними у вищевказаній постанові суду першої інстанції висновками, відповідач подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм діючого законодавства, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.03.2012 року Департамент економічної політики Львівської міської ради направив позивачу ТзОВ «Українські перспективи» вимогу № 23/Р-7-674, у якій, у зв'язку із порушенням ст. 6 Закону України «Про рекламу» та ст. 35 Закону Української РСР «Про мови в УРСР», а саме на зображенні, наклеєному на площину рекламної конструкції, що встановлено на вул. Стрийській (непарна сторона) навпроти будинку № 1 по вул. Лазаренка, текст подано іноземною мовою, запропоновано позивачу в термін до 19.03.2012 року усунути вказане порушення.

08.06.2012 року відповідачем складено Протокол № 0091 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, відповідно до якого встановлено, що в порушення ст. 6 Закону України «Про рекламу» керівництвом ТзОВ «Українські перспективи» прийнято рішення про розміщення зовнішньої реклами на іноземній мові за адресою у м. Львові: вул. Стрийська (непарна сторона) напроти будинку № 1 по вул. Лазаренка. В порушення вимог п. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» не подано або подано завідомо недостовірну інформацію щодо вартості розповсюдженої реклами або виготовлення реклами.

08.06.2012 року відповідачем прийнято рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 0091, яким за розміщення зовнішньої реклами на іноземній мові на позивача ТзОВ «Українські перспективи» накладено штраф у розмірі 1700 грн.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про рекламу» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг. Згідно зі ст. 6 цього ж Закону застосування мови у рекламі здійснюється відповідно до законодавства України про мови.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про мови в Українській РСР» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тексти офіційних оголошень, повідомлень, плакатів, афіш, реклами і т. ін. виконуються українською мовою. Поряд з текстом, викладеним українською мовою, може бути вміщено його переклад іншою мовою.

Відповідно до ст. 27 цього ж Закону особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов'язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України. За неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами спеціально уповноваженому центральному органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальним органам, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 46 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 року, у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк. У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. п. 9-11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 693 від 26.05.2004 року, підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів. Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк.

Згідно з п. 14 цього ж Порядку Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Згідно з п. 18 цього ж Порядку за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий -у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про те, що твердження позивача про дотримання ним вимог ст. 35 Закону України «Про мови в Українській РСР» є необгрунтованим, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на зображенні, наклеєному на площину рекламної конструкції, текст подано іноземною мовою.

Колегія суддів вважає, що відповідачем дотримано вимог Закону України «Про рекламу» під час прийняття рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 0091 від 08.06.2012 року на суму 1700 грн., а дії посадових осіб відповідача щодо прийняття такого рішення є правомірними та такими, що відповідають вимогам Закону України «Про рекламу».

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські перспективи» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.12.2012р. по справі № 2а-5463/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо в суд касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.