Справа № 1570/6506/2012
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

03 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 1570/6506/2012

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Милосердного М.М.

(у зв'язку з неприбуттям у судове засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС України)

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства страхової компанії «Теком-Життя» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Теком-Життя» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 10.08.2012 року № .

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року адміністративний позов приватного акціонерного товариства страхової компанії «Теком-Життя» - задоволений. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби від 10.08.2012 року № .

В апеляційній скарзі Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи справу суд першої інстанції встановив, що у період з 06.07.2012 року по 11.07.2012 року відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПрАТ СК «Теком-Життя» з питання дотримання вимог податкового законодавства ПрАТ СК «Теком-Життя» при укладенні угод та здійсненні взаєморозрахунків з ФОП (громадянами) ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за період з 01.01.2009 року по 31.12.2011 року.

За результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки з питання дотримання вимог податкового законодавства Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Теком-Життя» при укладенні угод та здійсненні взаєморозрахунків з ФО (громадянами) ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за період з 01.01.2009 року по 31.12.2011 року, відповідачем складено акт від 25.07.2012 року № 4137/17-02/32509024/19, яким встановлено порушення п. 1.15 ст. 1, пп. 4.2.12 п. 4.2 ст. 4, пп. 8.1.1, пп. 8.1.2 ст. 8, ст. 16 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в результаті чого не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб при виплаті страхових відшкодувань у загальній сумі 24 540, 96 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.08.2012 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 30 676, 20 грн.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків, з якими погоджується колегія суддів.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ СК «Теком-Життя» було укладено договори (поліси) добровільного страхування життя з фізичними особами: ОСОБА_4, договір добровільного страхування життя № 00071-ІС від 29.04.2009 року, період страхування 01.05.2005 року - 01.05.2010 року; ОСОБА_5, договір добровільного страхування життя №30069-ІС від 01.04.2005 року, період страхування 01.04.2005 року - 01.04.2010 року; ОСОБА_6, договір добровільного страхування життя №00068-ІС від 01.04.2005 року, період страхування 01.04.2005 року - 01.04.2010 року.

Згідно вказаних договорів (полісів) добровільного страхування життя №00069-ІС, №00068-ІС, №00071-Ю, укладених із ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, Страховик (ПрАТ СК «Теком-Життя») бере на себе зобов'язання у разі настання страхових випадків, передбачених цими договорами, здійснити страхові виплати Страхувальнику, Вигодонабувачу або спадкоємцю Страхувальника на умовах, передбачених договором, а Страхувальник зобов'язується сплачувати своєчасно і в повному обсязі страхові платежі і виконувати інші умови договору.

Згідно п.5.2 договору (полісу) добровільного страхування життя, укладеного із ОСОБА_5, страхова сума по кожному страховому випадку складає 5817,87 доларів США; укладеному із ОСОБА_4 - 5602,22 доларів США; укладеному із ОСОБА_6 - 5864,44 доларів США.

У відповідності до п.5.3 цих договорів, страхові суми по кожному страховому випадку один раз на календарний рік збільшуються на суми (бонуси), які визначаються страховиком за результатами отриманого протягом цього року інвестиційного доходу від розміщення коштів резервів із страхування життя, за вирахуванням витрат Страховика на ведення справи та обов'язкового відрахування в математичні резерви частки інвестиційного доходу, що відповідає розміру інвестиційного доходу, який застосовується для розрахунку страхового тарифу за цим договором.

Пункт 5.1 вказаних договорів добровільного страхування життя передбачає, що розрахунки між сторонами договору проводяться в грошовій одиниці України, гривні, по курсу НБУ на дату здійснення платежу.

Відповідно до п.5.9 вказаних договорів розміри щомісячного страхового внеску складали 100 доларів США.

Відповідно до умов договорів (полісу) добровільного страхування життя, укладених із ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, грошові зобов'язання сторін були визначені у вільно конвертованій валюті - доларах США, сплата страхових платежів здійснювались в гривні, по курсу НБУ на дату здійснення платежу.

Страхувальниками були внесені наступні страхові платежі:

- ОСОБА_5 згідно договору добровільного страхування життя №00069-ІС від 01.04.2005 року було сплачено 6000,00 доларів США, що еквівалентно 34691,51 грн. по курсу НБУ на дату сплати платежів;

- ОСОБА_4 згідно договору добровільного страхування життя №00071-1С від 29.04.2005 року було сплачено 6000,00 доларів США, що еквівалентно 34962,09 грн. по курсу НБУ на дату сплати платежів;

- ОСОБА_6 за договором добровільного страхування життя № 00068-ІС від 01.04.2005 року було сплачено 6000,00 доларів США, що еквівалентно 34691,51 грн. по курсу НБУ на дату сплати платежів.

У зв'язку із настанням страхового випадку - дожиття страхувальника до закінчення строку дії договору, передбаченого п.3.1.2 договорів, позивачем бути виплачені вказаним фізичним особам страхові виплати, про що складено відповідні акти про настання страхового випадку, а саме: ОСОБА_4 відповідно до акту про настання страхового випадку №1-00071-ІС від 05.05.2010 року виплачено страхове відшкодування у сумі 52791,33 грн.; ОСОБА_5 відповідно до акту про настання страхового випадку №1-00069-ІС від 01.04.2010 року виплачено страхове відшкодування у сумі 55184,15грн.; ОСОБА_6 відповідно до акту про настання страхового випадку №1-00068-ІС від 01.04.2010 року виплачено страхове відшкодування у сумі 55630,96 грн.

Розрахунки між сторонами проводилися в грошовій одиниці України, гривні, по курсу НБУ на дату здійснення платежів, що підтверджується копіями прибуткових касових ордерів та копіями реєстрів платежів страхувальників згідно бази даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов'язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Умови договору страхування життя можуть також передбачати обов'язок страховика здійснити страхову виплату у разі нещасного випадку, що стався із застрахованою особою, та (або) хвороби застрахованої особи.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхові виплати за договором страхування життя здійснюються в розмірі страхової суми (її частини) та (або) у вигляді регулярних, послідовних виплат обумовлених у договорі страхування сум (ануїтету).

Згідно із п.п.1.2, 1.6, 1.15 ст.1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» дохід - сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами. Загальний місячний оподатковуваний дохід дорівнює сумі оподатковуваних доходів, виплачених (нарахованих) протягом такого звітного податкового місяця. Податковий агент - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Згідно з п.п. 8.1.1 та п.п. 8.1.2 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону. Податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Відповідно до п.п. 4.2.5 п.4.2 ст.4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» до складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються сума страхових виплат, страхових відшкодувань, викупних сум або пенсійних виплат, що сплачуються платнику податку за договорами довгострокового страхування життя та недержавного пенсійного забезпечення, за договорами пенсійного вкладу, у випадках та розмірах, визначених підпунктом 9.8.2 пункту 9.8 статті 9 цього Закону.

Згідно із п.п. 9.8.2 п.9.8 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» податковий агент утримує та сплачує (перераховує) до бюджету податок за ставкою, визначеною у пункті 7.1 статті 7 цього Закону, від: а) 60 відсотків суми: одноразової страхової виплати за договором довгострокового страхування життя при досягненні застрахованою особою певного віку, обумовленого у такому страховому договорі, чи при її дожитті до закінчення строку такого договору; виплат пенсії на визначений строк, що проводиться з недержавного пенсійного фонду учаснику фонду в порядку та строки, що визначені законодавством; б) 60 відсотків сум: регулярних та послідовних виплат (ануїтетів) за договором довгострокового страхування життя, пенсійних виплат за договором пенсійного вкладу, виплат довічної пенсії (довічні ануїтети), крім випадків, визначених у підпункті "а" підпункту 9.8.3 цього пункту; в) викупної суми при достроковому розірванні страхувальником договору довгострокового страхування життя; г) суми коштів, з яких не було утримано (сплачено) податок та які виплачуються вкладнику з його пенсійного вкладу у зв'язку з достроковим розірванням договору пенсійного вкладу; ґ) суми одноразових пенсійних виплат учаснику недержавного пенсійного фонду, за винятком одноразових виплат, передбачених у підпункті "в" підпункту 9.8.3 цього пункту.

Відповідно до п.1.37 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (діючого на момент виникнення спірних правовідносин - страхових виплат), договір довгострокового страхування життя - договір страхування життя строком на 10 років і більше, який містить умову сплати страхових внесків (платежів, премій) протягом не менш як 5 років та передбачає страхову виплату, якщо застрахована особа дожила до закінчення строку дії договору страхування чи події, передбаченої у договорі страхування, або досягла віку, визначеного договором. Такий договір не може передбачати часткових виплат протягом перших 10 років його дії, крім тих, що провадяться у разі настання страхових випадків, пов'язаних із смертю застрахованої особи або нещасним випадком чи хворобою застрахованої особи, що призвели до встановлення застрахованій особі інвалідності I групи, при цьому страхова виплата провадиться незалежно від терміну сплати страхових внесків (платежів, премій).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачем укладено договори добровільного страхування життя з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 терміном на 5 років.

Відповідно до умов вказаних договорів були складені акти про настання страхового випадку - дожиття страхувальника до закінчення строку дії договору, відповідно до яких позивачем здійснено виплату фізичним особам: ОСОБА_4 виплачено страхове відшкодування у сумі 52 791, 33 грн., ОСОБА_5 - 55 184,15 грн., ОСОБА_6 - 55 630, 96 грн.

Виплати страхових відшкодувань вказаним особам були нараховані (виплачені) згідно договорів добровільного страхування життя, у зв'язку з настанням страхового випадку - дожиття застрахованої особи до кінця дії договору.

В свою чергу, при здійсненні виплат страхових відшкодувань ПрАТ СК «Теком-Життя» не утримувало та не перераховувало податок з доходів фізичних осіб до бюджету.

Відповідно до п.п.4.3.32. п.4.3 ст.4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи (що не підлягають відображенню в його річній податковій декларації): сума страхової виплати, страхового відшкодування або викупна сума, отримувана платником податку за договором страхування від страховика-резидента, іншого ніж довгострокове страхування життя або недержавне пенсійне забезпечення, при виконанні таких умов: а) при страхуванні життя або здоров'я платника податку факт нанесення шкоди страхувальнику має бути належним чином підтверджений. Якщо страхувальник помирає, сума страхової виплати оподатковується у складі спадщини згідно з пунктом 13.2 статті 13 цього Закону; б) при страхуванні майна сума страхового відшкодування не може перевищувати вартість застрахованого майна, розраховану за звичайними цінами на дату укладення страхового договору, збільшену на суму сплачених страхових внесків (премій), та має бути спрямована на ремонт, відновлення застрахованої власності або її заміщення у порядку та строки, визначені статтею 15 цього Закону; в) при страхуванні цивільної відповідальності сума страхового відшкодування не може перевищувати розмір шкоди, фактично завданої вигодонабувачу (бенефіціару), яка оцінюється за звичайними цінами на дату такої страхової виплати.

Аналізуючи положення вище наведених законів та встановлюючи обставини справи, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що виплати страхових відшкодувань за вказаними вище договорами повинні включатися до загального місячного оподатковуваного доходу та податок з доходів фізичних осіб з цих сум повинен утримуватися та переховуватися до бюджету.

Відповідно до п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» ставка податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування, крім випадків, визначених у пунктах 7.2 - 7.4 цієї статті.

Статтями 9 та 10 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов'язаний внести страховику згідно з договором страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем розраховано суму податку з доходів фізичних осіб у розмірі 15 відсотків від суми нарахованого доходу у розмірі: ОСОБА_4 - 7 918,69 грн. від суми страхового відшкодування 52 791,33 грн., ОСОБА_5 - 8 277,62 грн. від суми страхового відшкодування 55 184,15 грн., ОСОБА_6 - 8 344,64 грн. від суми страхового відшкодування 55 630,96 грн..

В свою чергу, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції щодо невірного розрахунку податковим органом суми податку з доходів фізичних осіб, оскільки формула розрахунку суми податку як різниця між сумою страхового платежу та сумою страхових виплат відповідачем, як вбачається з матеріалів справи (суми, зазначеної в повідомленні-рішенні), застосована не була.

Між тим, вирішуючи справу по суті, в тому числі згідно з вказівками Вищого адміністративного суду України, зазначеними в ухвалі від 13.10.2014р., судом першої інстанції запропоновано відповідачу надати розрахунок суми вказаного податку, на що, як зазначено в оскаржуваному рішенні, представник відповідача зазначив, що перевіряючими в ході проведення перевірки позивача взагалі не було встановлено та не відображено у акті перевірки суми страхових платежів, які були внесені страхувальниками (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.) згідно вищезазначених договорів страхування, а тому надати відповідний розрахунок не уявляється можливим.

Крім того, для з'ясування питання щодо правильності обчислення суми податку з доходів фізичних осіб, судом апеляційної інстанції було двічі викликано представника ДПІ до судового засідання, в які останній не з'явився. В свою чергу, апеляційна скарга будь-яких пояснень щодо вказаного спірного питання та належних спростувань доводів суду першої інстанції з вказаного приводу не містить.

Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони не містять доводів та доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про неправомірність нарахування позивачу грошового зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 24 540,96 грн. та штрафних (фінансових) санкцій з цього податку на суму 6135,94 грн., всього - 30726,90 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 10.08.2012 року № .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: О.В. Лук'янчук

М.М. Милосердний