Справа № 373/312/15-а
Суддя: Свояк Д. В.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/312/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

при секретарі Литвишко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі про оскарження рішення управління Пенсійного фонду України, -

встановив:

Позивач звернувся із позовом, у якому просить визнати незаконною відмову відповідача від 09.01.2015 в призначенні йому пенсії по інвалідності із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача призначити йому з дня його звернення із відповідною заявою пенсію по інвалідності, відповідно до положень статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із заробітку, одержаного ним за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, в розмірі відшкодування фактичних збитків.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав. Вказав, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

18.08.2014 він звернувся до відповідача із заявою про перехід на пенсію по інвалідності із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До заяви позивач додав необхідні документи.

12.01.2015 він отримав від відповідача відмову у призначені вищевказаної пенсії.

Відмова аргументована тим, що довідки про заробітну плату за роботу в населених пунктах зони відчуження 24.05.1986, 28.05.1986, 04.06.1986, 20.06.1986 від 19.12.2012 № 6875 та від 17.07.2014 № 2264 видані на підставі наказу УВС виконкому Київської обласної ради народних депутатів від 29.08.1991 № 251.

Представник відповідача заперечила щодо задоволення позову. Подала письмові заперечення. Відповідно до цих заперечень, а також з огляду на пояснення представника відповідача підставою для відмови позивачеві у призначенні йому пенсії на підставі статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стало те, що вищевказані довідки видані на підставі наказу, виданого у 1991, а не у період з 1986 по 1990 роки.

Також, форма довідки містить примітку, де зазначено, що стверджуючі документи про роботу в зоні відчуження додаються в копії, але вони не були подані.

При цьому, представник відповідача визначила, що форма довідки, поданої позивачем відповідачеві, відповідає формі, яка приймається відповідачем у таких випадках (затверджена листом Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну від 29.10.1992 за № 09-3751).

Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції, що діяла на момент звернення позивача до відповідача із відповідною заявою про призначення пенсії) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Частина 2 цього Закону також передбачає, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році:

по I групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

Відповідно до положень ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, неприйняття відповідачем вищевказаних довідок як підставу для призначення пенсії позивачеві на підставі статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не ґрунтується на положеннях закону.

Зокрема, суд зазначає, що письмовий документ у формі довідки є документальним (письмовим) описом і підтвердженням тих чи інших фактів або подій й відповідно за своєю природою має виготовлятись та видаватись хронологічно після того як такі події (факти) відбулись.

Також, суд звертає увагу на те, що оскаржувана відмова не вмотивована належним чином, оскільки містить перелік нормативних та інших приписів (у тому числі із виділенням певних слів та речень), але не зазначені чітко визначені підстави для відмови у призначенні позивачеві пенсії за його заявою. Тобто, відсутня вказівка на ті дії, які позивачем не вчинені, або, які документи, що подані позивачем, не відповідають встановленим вимогам тощо.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення про відмову позивачеві у призначенні пенсії на підставі статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З досліджених у судовому засіданні документів, зокрема, оскаржуваного рішення (лист відповідача позивачеві від 09.01.2015 № 3/Ю-01), копій вищевказаних довідок та наказу № 251 від 29.08.1991 із додатком, а також розрахунку вислуги років на пенсію позивачеві від 10.10.1995, суд приходить до висновку про наявність у позивача підстав для призначення йому пенсії віповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також, керуючись ст.ст.11, 71, 122, 159, 160, 162, 163, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі про оскарження рішення управління Пенсійного фонду України задовольнити.

Визнати незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі від 09.01.2015 в призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Переяславі-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київській області призначити ОСОБА_1 з дня його звернення із відповідною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Переяславі-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київській області (18.08.2014) пенсію по інвалідності, відповідно до положень статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із заробітку, одержаного ним за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, в розмірі відшкодування фактичних збитків.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.В.Свояк