Справа № 822/83/15
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/83/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКозачок І.С.
при секретаріНетичай Ю.В.
за участі: позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації (далі - Департамент), в якому просить зобов'язати відповідача надати дозвіл на переоформлення автомобіля марки ЗАЗ-110206, 2005 року випуску та дозвіл на викуп вказаного автомобіля після сплати його залишковій вартості.

В обґрунтування позову зазначає, що його батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5, як інваліди війни були забезпечені вказаним автомобілем відповідно до рішення Головного управління праці та соціального захисту Хмельницької обласної державної адміністрації у 2005 році.

Після смерті батьків позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на перереєстрацію автомобіля із сплатою його залишковій вартості, на що отримав відмову від 14.01.2015 року з посиланням на те, що позивач не був зареєстрований на момент смерті батька разом з ним за однією адресою та те, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення з такою заявою.

На думку позивача, факт спільного проживання з батьками є беззаперечним, а відмітка про реєстрацію проживання у паспорті не є визначальною обставиною для можливості вирішення питання на його користь.

В судовому засіданні позивач позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи без його участі. У письмових поясненнях зазначає, що за умови що судом буде встановлений факт спільного проживання та догляду позивачем свого батька, Департамент не буде заперечувати проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до рішення Головного управління праці та соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації у 2005 році ОСОБА_4 як інвалід війни другої групи забезпечений безоплатно автомобілем ЗАЗ-110206, 2005 року випуску.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як встановлено зі змісту свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 копія якого є у матеріалах справи, позивач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4

Листом відповідача №04/03-158 від 14.01.2015 року у відповідь на заяву ОСОБА_3 роз'яснено, що у Департаменту відсутні підстави для надання дозволу на переоформлення вказаного автомобіля на його ім'я.

Як видно з матеріалів справи, відповідач свою відмову мотивував тим, що позивачем був пропущений строк звернення з заявою про надання дозволу на перереєстрацію автомобіля, а також те, що на момент смерті батька, позивач не був зареєстрований за місцем його проживання.

Разом з тим, позивач не оскаржує зазначену відмову.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №875-XII від 21.03.1991 року, після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19 липня 2006 року передбачено, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Судом встановлено, що звернення ОСОБА_3 до Департаменту датоване 19.12.2014 року, тоді як батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Отже, з моменту смерті ОСОБА_4 пройшло більше як півроку, тоді як Порядок забезпечення інвалідів автомобілями передбачає, що звернення до Департаменту повинне бути здійснене протягом шести місяців.

Суд бере до уваги ту обставину, що попередньо до Департаменту звертався брат позивача - ОСОБА_6, якому також відмовлено у задоволенні заяви, однак, незважаючи на це, викуп автомобіля у встановлений строк позивачем не проведений.

Крім того, судом встановлено, що позивач не був зареєстрований за місцем проживання інваліда, як того вимагає Порядок.

Суд не бере до уваги довідку, видану позивачу депутатом Великоберезнянської сільської ради, оскільки остання не є документом, який підтверджує факт реєстрації позивача в с. Варварівка, Полонський район, Хмельницької області (місце реєстрації батька).

Це також підтверджується і копією паспорта позивача, де місцем його реєстрації зазначено с. Осташки, Хмельницького району, Хмельницької області.

На думку суду, законодавець, визначаючи однією із умов наявність реєстрації на час смерті інваліда за місцем його проживання, переслідував насамперед мету виключити можливість зловживання правом на перереєстрацію автомобіля.

У той же час адміністративний суд не наділений повноваженнями встановлювати факти, що мають юридичне значення, у тому числі факт постійного проживання позивача за місцем реєстрації його батька - інваліда або факт постійного догляду за ним.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вказаний Порядок забезпечення інвалідів автомобілями взагалі не передбачає можливості надання згоди на подальший викуп автомобіля членом сім'ї інваліда, який не був зареєстрований за його місцем реєстрації.

У той же час п. 16 Порядку передбачає, що якщо померлий інвалід був забезпечений автомобілем на пільгових умовах (за 7 або 30 відсотків вартості), його спадкоємцю за заявою повертається сума, що була сплачена інвалідом за автомобіль, згідно з оціночною вартістю автомобіля на день подання заяви, визначеною за рахунок коштів спадкоємця.

Таким чином, позивач як спадкоємець інваліда, має право звернутись до Департаменту з заявою про повернення коштів, що були сплачені інвалідом за автомобіль, згідно з оціночною вартістю автомобіля на день подання заяви, визначеною за рахунок коштів спадкоємця.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Викладене у сукупності свідчить про необґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись 158 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 06 лютого 2015 року 11.00

Суддя І.С. Козачок