Справа № 822/4850/14
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/4850/14

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

04 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому про визнання протиправним та скасування рішення ,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2014 року фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державної податкової інспекції у м. Хмельницькому №/1105 від 06.11.2014 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 16 грудня 2014 року адміністративний позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення державної податкової інспекції у м. Хмельницькому №/1105 від 06.11.2014 в частині нарахування пені в розмірі 925,17 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням Державна податкова інспекція у місті Хмельницькому оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій скарзі відповідач порушує питання про скасування постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Позивач не скористався правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України та не надав письмові заперечення на апеляційну скаргу відповідача.

Особи, які беруть участь в справі будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи до суду апеляційної інстанції своїх уповноважених представників не направили, що у відповідності до вимог частини 4 статті 196 КАС України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції, з огляду на зазначене, а також враховуючи те що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, - дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю сторін по справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, що фізична особа-підприємець - ОСОБА_2 перебуває на обліку як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в державній податкові інспекції у м. Хмельницькому.

Відповідно до картки платника єдиного внеску станом на 20.01.2014 заборгованість позивача по сплаті єдиного внеску складала 3821,14 грн., в тому числі 2602,47 грн. за 2013 рік (2695,36 грн. заборгованість і 92,89 грн. пеня за несвоєчасну сплату) та 1218,67 грн. за січень 2014 року. З метою погашення зазначеного боргу позивач вніс до каси АТ "Брокбізнесбанк" готівкові кошти в сумі 3824,0 грн. для їх зарахування на відповідні рахунки податкової інспекції (квитанція №753 від 19.02.2014). Зазначені кошти на рахунок відповідача не надійшли.

У зв'язку з несплатою протягом лютого-жовтня 2014 року єдиного внеску та ненадходженням на рахунок податкової інспекції коштів в сумі в сумі 3824,0 грн., сплачених позивачем відповідно до квитанції №753 від 19.02.2014, заборгованість останнього станом на 20.10.2014 склала 7717,88 грн. 29.10.2014 року позивач сплатив єдиний внесок у зазначеному вище розмірі відповідно до квитанції №38.

На підставі частини 10 та пункту 2 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року N 2464-VI (надалі - Закон N 2464-VI) відповідач прийняв рішення №/1105 від 06.11.2014 про застосування штрафу в сумі 762,51 грн. та нарахування пені в сумі 1809,02 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає правильним такий висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що фактичною підставою для прийняття рішення №/1105 від 06.11.2014 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені слугувала несвоєчасна сплата позивачем єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в загальній сумі 7717,88 грн. за період з 23.07.2013 по 29.10.2014.

Відповідно до норм пункту 1 частини 2 статті 6 Закону N 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частинами 5 і 7 статті 9 Закону N 2464-VI передбачено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв'язку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок ( частина 8 статті 9 Закону N 2464-VI).

За приписами частини 11 статті 9 Закону N 2464-VI за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Передбачена Законом N 2464-VI відповідальність страхувальника за несвоєчасну сплату єдиного внеску у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів настає у випадку несвоєчасного списання суми платежу з рахунку такого страхувальника. При цьому, страхувальник не несе відповідальність за несвоєчасне зарахування суми платежу на рахунок органу доходів і зборів.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4.2 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09 вересня 2013 року N 455 (далі - Інструкція N 455), сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум ЄВ на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

В силу пунктів 1 і 2 частини 10 статті 9 Закону N 2464-VI у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів, а у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Тобто днем сплати єдиного внеску у разі сплати готівкою вважається день прийняття до виконання банком на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі, підтвердженого відміткою банку про отримання зазначених коштів. Така відмітка у вигляді штампа "Оплачено", відповідає даті сплати єдиного внеску незалежно від часу її зарахування на рахунок органів доходів і зборів.

Відповідно до пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Згідно з приписами частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, яка визначає загальний порядок сплати штрафних санкцій, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, оскільки позивач сплатив заборгованість в сумі 3821,14 грн. у лютому 2014 року, тому на зазначені суми не може бути нарахована пеня у жовтні 2014 року за їх несвоєчасну несплату у лютому 2014 року, адже таке нарахування суперечить частині 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Судом першої інстанції також правильно зазначено, що за даними податкового обліку, відображеними в картці платника єдиного внеску, єдиний внесок в загальній сумі 7717,88 грн., в тому числі і в сумі 3821,0 грн. (квитанція від 19.02.2014 року), сплачений позивачем з порушенням строків, визначених Законом N 2464-VI.

В силу положень пункту 6 частини 1 статті 1 Закону N 2464-VI недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з приписами частини 10 статті 25 Закону N 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Відповідно до пункту 2 частини 11 статті 25 Закону N 2464-VI за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платника єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Таким чином, відповідач правомірно спірним рішенням наклав на позивача штраф в сумі 762,51 грн. (в розмірі 10% несвоєчасно сплаченого єдиного внеску).

Здійснивши аналіз наведених норм та обставин справи, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідно до виконаного відповідачем на вимогу суду розрахунку сума пені з урахуванням сплати єдиного внеску 20.02.2014 року складає 883,85 грн., як наслідок спірне рішення №/1105 від 06.11.2014 року в частині нарахування пені є правомірним в сумі 883,85 грн., а в іншій частині нарахування пені підлягає скасуванню.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Совгира Д. І.