Справа № 815/211/15
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/211/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

сторін:

представника позивача Перової К.Ю.

представника відповідача Білоус В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Л-ФОРТ" до Південної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та визнання протиправною і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Південної митниці Міністерства доходів та зборів України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №500040001/2014/410050/2 від 21.11.2014 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500040001/2014/00240 від 21.11.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02 жовтня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Л-ФОРТ» та компанією «VEZZA LIMITED CORP.» (Панама) укладено зовнішньо-економічний контракт № 10-2014, відповідно до якого остання сторона зобов"язалася поставляти, а позивач приймати та оплачувати товар відповідно до специфікації поставки чи інвойсів.

Відповідно до електронного Інвойсу № 100-240 від 23.10.2014 року позивачем та компанією «VEZZA LIMITED CORP.» погоджено поставку товарів на загальну суму 59003,68 доларів США.

У відповідності до вищезазначеного електронного інвойсу умовами постачання було зазначено як СІР Іллічівськ, Україна. Виходячи з територіального розташування порту постачання товару ТОВ «Л-ФОРТ» було прийнято рішення про здійснення його митного оформлення митним постом «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів.

Так, позивачем з метою митного оформлення до митного посту «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів подано в порядку електронного декларування ВМД № 500040001/2014/019965, в якій митна вартість товару визначена відповідно до електронного Інвойсу № 100-240 від 23.10.2014, а також подано митні декларації на бланках єдиного адміністративного документа форм МД-2, МД-3, пакувальний лист №100-240 від 23.10.2014 року, картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 500/2014/0000894, інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю товару, електронний інвойс № 100-240 від 23.10.2014 року, акт про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів № 2178 від 20.11.2014 року, лист відправника № 5512 від 24.10.2014 року, міжнародні товарно-транспортні накладні № 9342 та 4637, Акти про зважування вантажів на вантажній ділянці ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ» (ДСД № 435-0) від 20.11.2014 року, зовнішньоекономічний контракт № 10-2014 від 02.10.2014 року.

Однак, Південною митницею Міндоходів, митним постом «Іллічівськ» було складено Акт про невідповідність товарів відомостям, зазначених у потрібних для здійснення митного контролю документах.

ТОВ «Л-ФОРТ» було додатково надано документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: прайс-лист від 22.10.2014 року та висновок експерта №51-60-01/11-2014 від 20.11.2014 року про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією Фонду Державного майна України.

Рішенням відповідача №500040001/2014/410050/2 від 21.11.2014 року здійсненно коригування заявленої позивачем митної вартості товарів, а саме з 3,75 долларів США за один кілограм товару до 5,00 долларів США за один кілограм товару та 04.12.2014 року відповідачем оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500040001/2014/00240.

Позивач вважає рішення про корегування митної вартості та картку відмови незаконними та прийнятими без достатніх правових підстав і просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні заявлений адміністративний позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача, заявлені позовні вимоги не визнав, в задоволенні їх просив відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях та наполягаючи на правомірності дій митного органу та обґрунтованості рішення про корегування митної вартості товару ввезеного на митну територію України за зовнішньоекономічним контрактом, укладеним з ТОВ "Л-ФОРТ".

Суд, заслухавши пляснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, на виконання умов зовнішньоекономічного контракту № 10-2014 від 02.10.2014 року укладеного між ТОВ "Л-ФОРТ" (покупець) та компанією «VEZZA LIMITED CORP.» (Панама), на митну територію України ввезено та за митною декларацією № 500060001/2014/019965, заявлено до митного оформлення товар «іграшки», з визначенням митної вартості товару згідно інвойсу №100-240 від 23.10.2014 року на загальну суму 59003,68 доларів США.

На підтвердження заявленої митної вартості товару, декларантом до митного органу були надані: митні декларації на бланках єдиного адміністративного документа форм МД-2, МД-3, пакувальний лист №100-240 від 23.10.2014 року, картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 500/2014/0000894, інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю товару, електронний інвойс № 100-240 від 23.10.2014 року, акт про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів № 2178 від 20.11.2014 року, лист відправника № 5512 від 24.10.2014 року, міжнародні товарно-транспортні накладні № 9342 та 4637, акти про зважування вантажів на вантажній ділянці ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ» (ДСД № 435-0) від 20.11.2014 року, зовнішньоекономічний контракт № 10-2014 від 02.10.2014 року та інші товаросупровідні документи.

21.11.2014 року Південною митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № /2014/410050/2, згідно з яким загальна вартість товару була визначена у сумі 78660,00 доларів США.

У графі рішення 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості», зазначено, що подані документи містять розбіжності, а саме:

1) відповідно до п.п.3.1 зовнішньоекономічного контракту від 02.10.2014 року №10-2014 зазначено, що сплата за товари здійснюється як у вигляді передплати, так і можливе відстрочення платежу та оплата за товар здійснюється згідно інвойсів. У інвойсі наданому до митного оформлення відсутні жодні відомості щодо порядку здійснення розрахунку за товари;

2) у інвойсі від 23.10.2014 року №100-240 відсутній підпис іноземного контрактоутримувача, а також не однозначно вказано за яку саме одиницю виміру визначено ціну товару. У наданих декларантом додаткових документах, а саме у прас-листі продавця №Б/Н від 22.10.2014 року не вказано за яку саме одиницю виміру визначено ціну товару. У розділі «Результати дослідження» висновку експерта від 20.11.2014 року №51-60-01/11-2014 про вартісні характеристики товару не вказано на яких умовах поставки ним визначено ринкову вартість товару.

Також, для підтвердження заявленої митної вартості декларант або уповноважена особа зобов'язана протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновок експертної організації про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; інформацію біржових організацій про вартість товару.

21.11.2014 року за №1/11 декларант на ДМВ повідомив про неможливість надання додаткових документів.

Крім того, того в рішенні зазначено, що Згідно п.6 ст.54 МКУ заявлену декларантом митну вартість товару митним органом не може бути визнано в наслідок виявлених розбіжностей та не підтвердження заявленої декларантом митної вартості шляхом надання додаткових документів. Митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена митним органом згідно з положеннями статей: 58 і 59 МКУ - у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами; 60 МКУ - у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами тому, що у митного органу немає документально підтвердженої інформації щодо якості товарів із заявленими торговими марками та репутації цих товарів на ринку. 62,63 МКУ - у митного органу відсутня інформація, необхідна для обчислення вартості на основі віднімання та додавання вартості. Митний орган пропонує визначити митну вартість оцінюваних товарів шляхом застосування резервного методу визначення митної вартості з використанням способів, які є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (САТТ), згідно з положеннями ст.64 МКУ, ґрунтуючись на раніше визнаних митними органами митних вартостях товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Оскільки декларант надіслав електронним повідомленням лист від 21.11.2014 року №2/11 про неможливість подання всіх запитуваних додаткових документів, то, на підставі аналізу наявної у митного органу інформації щодо митної вартості на товари буде здійснено коригування митної вартості до рівня митної вартості аналогічних товарів (застосовано обґрунтовану гнучкість в застосуванні методу), митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом -з 3,75дол. США/кг ( товар №1-5) до 5,00 дол. США/кг (МД №500040001/14/19340 від 08.11.14 товар №1,3,4,5 та МД № 500040001/2014/16798 від 26.09.2014 товар №2).

Тобто, відповідачем при визначенні митної вартості товарів згідно рішення від 27.08.2014 №500060001/2014/410050/2 застосований резервний метод визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну.

Крім того, 04.12.2014 року Південною митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500040001/2014/00240 (а/с 12-13). Причинами відповідної відмови позначено: «згідно ст.55 Митного кодексу України виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного значення, здійснюється шляхом подання до митного органу нової митної декларації із врахуванням рішення про коригування митної вартості від 21.11.2014 року №500040001/2014/410050/2».

Суд не погоджується з висновками (оскаржуваними рішеннями) митного органу з огляду на наступне.

Згідно ст.6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Згідно ст. 6 Господарського кодексу України, загальними принципами господарювання в Україні є свобода підприємницької діяльності, заборона незаконного втручання органів державної влади у господарські відносини. У відповідності з ст.ст. 179, 189, 190 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, суб'єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни. При здійсненні експортних та імпортних операцій у розрахунках з іноземними контрагентами застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни. Вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі види продукції, за винятком тих, на які встановлено державні ціни.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1-3 ст.52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частин 1-3, 5 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Статтею 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Однак прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товару не відповідає вказаним вимогам.

Південною митницею на надано достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, встановлені в ст.57 МК України.

Частиною 1 вказаної статті встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому частинами 2, 3, 6 ст.57 передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Як вбачається з норми, викладеної у ч.8 ст.57 МК України лише у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларантом були надані усі необхідні документи, які давали митному органу змогу визначити митну вартість товару, відповідач витребував додаткові документи не вказуючи підстави їх витребування, Південною митницею не було ні в рішенні, ні у картці відмови обґрунтовано, в чому полягали об'єктивні сумніви у митній вартості, заявленій позивачем, неточності у визначеній митній вартості.

Відповідачем не доведена правомірність застосування резервного методу при визначенні митної вартості відповідно.

Витребування документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, не є обов'язковим, та повинно бути конкретизованим вказівкою на документи в загальному переліку, які є дійсно необхідними.

Судом встановлено, що до відповідача при митному оформлені товару разом із митною декларацією були подані наступні документи: митні декларації на бланках єдиного адміністративного документа форм МД-2, МД-3, пакувальний лист №100-240 від 23.10.2014 року, картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 500/2014/0000894, інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю товару, електронний інвойс № 100-240 від 23.10.2014 року, акт про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів № 2178 від 20.11.2014 року, лист відправника № 5512 від 24.10.2014 року, міжнародні товарно-транспортні накладні № 9342 та 4637, акти про зважування вантажів на вантажній ділянці ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ» (ДСД № 435-0) від 20.11.2014 року, зовнішньоекономічний контракт № 10-2014 від 02.10.2014 року та ТОВ «Л-Форт» було додатково надано документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: прайс-лист від 22.10.2014 року та висновок експерта № 51-60-01/11-2014 від 20.11.2014 року про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією Фонду Державного майна України.

Разом із цим, судом встановлено, що ціна на окрему одиницю товару (іграшки) міститься у прайс-листі від 22.10.2014 року, який підписаний директором компанії постачальника «VEZZA LIMITED CORP.» (Панама) (а.с.34) та у висновку експерта філії «Одеський аукціонний центр» ПАТ ДАК «Національна мережа аукціонних центрів» Фонду Державного майна України від 20.11.2014 року №51-60-01/11-2014 зазначено мінімальну та максимальну ринкову вартість за кожну одиницю товару (іграшки) (а.с.37-38).

Проте з невизначених причин вказана інформація не була прийнята відповідачем до уваги та не зазначено, які підстави для визнання вказаних документів недостатніми для підтвердження заявленої позивачем митної вартості.

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

Південною митницею не надано доказів, на підставі яких визначено митну вартість товару в оскарженому рішенні від 21.11.2014 року, не надано доказів в підтвердження неможливості застосування усіх попередніх методів визначення митної вартості згідно з вимогами ст.57 МК України, у зв'язку з чим суд доходить до висновку, що відповідачем не обґрунтовано застосування резервного методу визначення митної вартості товару.

Також, відповідач у своєму рішенні про коригування митної вартості товарів від 21.11.2014 року №500040001/2014/410050/2 вказує, що подані декларантом документи містять розбіжності, а саме: у інвойсі від 23.10.2014 року №100-240 відсутні відомості щодо терміну оплати за товари та відсутній підпис продавця та у прайс-листі не вказано за яку саме одиницю виміру визначено ціну товарів.

Суд зазначає, що інвойс має містити дату складання, найменування та реквізити продавця і покупця, найменування товарів, їх ціну, загальну вартість рахунку, валюту, ставки та розмір податку. Також, в інвойсі можуть зазначатись реквізити зовнішньоекономічної угоди, відповідно до якого здійснюється поставка, реквізити відвантажувального документа, платіжні реквізити та інші відомості, у разі якщо їх наявність в інвойсі передбачена умовами договору, такі як умови поставки, умови оплати, місце завантаження, розмір та підстави надання знижок. Крім того, фактично інвойс є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за поставлені товари, тобто не має містити інформації щодо термінів оплати. Щодо наявності підпису керівника підприємства на інвойсі, то відповідно до Рекомендації Європейської економічної комісії ООН № 6 1983 року «Формуляр - зразок уніфікованого рахунку для міжнародної торгівлі» рахунок має місце для підписів та інших видів підтвердження автентичності, коли вони необхідні. Міжнародною практикою допускається використання рахунків-фактури без підпису особи, що його склала.

Разом із цим, прайс-лист це систематизований збірник цін (тарифів) за групами та видами товарів і послуг та має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару. Законодавством України не передбачено затвердженої форми прайс-листу чи вимог щодо його заповнення.

Також, відповідно до підпунктів 2.4, 2.5 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів здійснюється шляхом: - порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Суд зазначає, що аналіз законодавчих положень щодо визначення митної вартості товарів дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом із тим дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких обмежень, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом і декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого (основного) до шостого (резервного)) визначення митної вартості.

Вказана позиція узгоджується з рішеннями Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 21.01.2011 року у справі №21-56а10, постановою від 06.02.2012 року у справі №21-418а11.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Виходячи з цього суд вважає необґрунтованим визначення митної вартості виходячи з застосованої в оскарженому рішенні ціни.

Відповідач не довів наявність обставин, які виключають використання першого методу, та не встановив жодної із обставин, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за першим методом, а також неможливість застосування послідовно наступних методів при застосуванні шостого методу визначення митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.57 застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Однак відповідачем не надано доказів проведення відповідних консультацій з позивачем, що у сукупності з вищевикладеним є порушенням порядку визначення митної вартості товару, що переміщується через митний кордон України.

Під час розгляду справи судом не встановлено, що в документах, які були подані декларантом разом з ВМД №500040001/2014/019965 для підтвердження митної вартості товару, наявні недостовірні відомості, розбіжності чи ознаки підробок.

Отже, є протиправним визначення відповідачем митної вартості за резервним методом, при наявній можливості для застосування методу визначення митної вартості за ціною договору, у зв'язку з чим позовні вимоги про скасування оскаржуваного рішення обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Під час розгляду справи не спростована обґрунтованість визначення митної вартості згідно з контрактною ціною оцінюваного товару, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 МК України. Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Інших переконливих аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Таким чином, суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про неправомірність застосування Південною митницею резервного методу визначення митної вартості товару без послідовного застосування починаючи з першого попередніх, як це встановлено МКУ, та без обґрунтування неможливості їх застосування, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів та проведення відповідних консультацій між митним органом та декларантом, що є прямим порушенням порядку визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.

З огляду викладеного, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийнятті митної декларації підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а пов'язані з цим дії Південної Митниці - протиправними.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач прийняв рішення про корегування митної вартості та оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення, за відсутністю обґрунтованих підстав вважати заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів неповними, недостовірними чи з розбіжностями, у зв'язку з чим, під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів, діяв у спосіб, що не відповідає вимогам Митного кодексу України

На підставі викладеного, суд вважає заявлений адміністративний позов ТОВ товариства з обмеженою відповідальності "Л-ФОРТ" законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товару №500040001/2014 /410050/2 від 21.11.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Південної митниці Міндоходів №500040001/2014/00240 від 04.12.2014 року.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

Визнати протиправним та скасувати рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товару №500040001/2014 /410050/2 від 21.11.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Південної митниці Міндоходів №500040001/2014/00240 від 04.12.2014 року.

05 лютого 2015 року.