Справа № 815/645/15
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/645/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

за участю секретаря Борцової С.І.

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (особисто);

від відповідача: Ковальов С.В. (за довіреністю);

від третьої особи: Неплій І.А. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області, про визнання протиправними дій та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №46074893 від 19.01.2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Відділу Державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області, про визнання протиправними дій Відділу Державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області в частині відкриття виконавчого провадження №46074893 та прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДПІ у Біляївському районі заборгованості в розмірі 4032,51 грн. на підставі вимоги №Ф-2023 від 10.12.2014 року та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №46074893 від 19.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДПІ у Біляївському районі заборгованості в розмірі 4032,51 грн. на підставі вимоги №Ф-2023 від 10.12.2014 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує відсутністю у державної виконавчої служби законних підстав для відкриття виконавчого провадження по вимозі Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області, оскільки такі дії суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження», тому позивач вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №46074893 від 19.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДПІ у Біляївському районі заборгованості в розмірі 4032,51 грн. на підставі вимоги №Ф-2023 від 10.12.2014 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві та поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Представник відповідача - Відділу Державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області надав до суду заперечення на позовну заяву, згідно яких позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає повністю та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав, викладених у запереченнях та поясненнях, наданих у судовому засіданні, відповідно до яких наголошує про відповідність дій відповідача при відкритті виконавчого провадження та прийнятті оскаржуваної постанови вимогам Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.18-19).

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, письмових пояснень до суду не надав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи та надані докази, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступні факти та обставини.

19.01.2015 року державним виконавцем Ковальовим С.В. Відділу Державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області розглянуто заяву про примусове виконання вимоги ДПІ у Біляївському районі ГУ Міндоходів в Одеській області №Ф-2023 від 10.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДПІ у Біляївському районі заборгованості в розмірі 4032,51 грн., та, на підставі ст.ст.17, 19, 20, 25 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідачем прийнято постанову від 19.01.2015 року, відповідно до якої відкрито виконавче провадження ВП №46074893 по виконанню вищенаведеної вимоги ДПІ у Біляївському районі ГУ Міндоходів в Одеській області (а.с.20-22) .

Зазначеною постановою боржника зобов'язано в строк до 25.01.2015 року самостійно виконати вимоги виконавчого документу (а.с.22), а у разі невиконання рішення в наданий для самостійного виконання строк постановлено виконати його у примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Вимоги виконавчого документа самостійно боржником не виконані.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про державну виконавчу службу" державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України.

Статтями 7 та 8 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання. Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є стороною виконавчого провадження, а саме є боржником за виконавчим провадженням ВП № 46074893.

Суд зазначає, що статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.17 та п.8 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Судом встановлено, що ДПІ у Біляївському районі ГУ Міндоходів в Одеській області 10.12.2014 року за №Ф-2023 від 10.12.2014 року винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) (а.с.21), якою відповідно до ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та на підставі картки особового рахунку платника ДПІ у Біляївському районі ГУ Міндоходів в Одеській області вимагає сплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) суми недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 4032,51 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримав вимогу про сплату боргу (недоїмки) 13.12.2014 року, що підтверджується розпискою на повідомленні про вручення поштового відправлення, та вказана вимога набрала чинності 23.12.2014 року (а.с.21, 23).

У зв`язку з несплатою боржником - ОСОБА_1 суми недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 4032,51 грн. на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.12.2014 року № Ф-2023, яка набрала чинності 23.12.2014 року, Державна податкова інспекція у Біляївському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області 15.01.2014 року звернулась до начальника відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції із заявою про примусове виконання вимоги від 12.01.2014 року за вих. № 87/9/25-01 (а.с.20).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Так, згідно ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки. У випадках, зазначених в абзаці дев'ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Відповідно до частини 5 вказаної статті 25 Закону вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Вказані положення узгоджуються із вимогами п.6.3, п.6.5, п.6.6, п.6.8 розділу VI "Порядок стягнення заборгованості з платників" Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 р. № 455 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 р. за № 1622/24154.

Отже, з аналізу вказаних положень діючого законодавства вбачається, що вимога ДПІ у Біляївському районі ГУ Міндоходів в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2023 від 10.12.2014 року, на підставі якої відкрито виконавче провадження ВП №46074893, прийнята на підставі ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та в силу цієї ж норми є виконавчим документом, який виконується державною виконавчою службою відповідно до п.8 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, суд звертає увагу на те, що зазначена вище вимога про сплату недоїмки позивачем отримана 13.12.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи, однак, у встановлений законодавством строк ні в адміністративному, ні судовому порядку позивачем оскаржена не була, що не заперечувалось останнім під час розгляду справи.

Також, судом не беруться до уваги посилання позивача на те, що вимога ДПІ у Біляївському районі ГУ Міндоходів в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2023 від 10.12.2014 року не відповідає вимогам виконавчого документу, оскільки вказана вимога складена у точній відповідності із затвердженою формою вимоги про сплату боргу (недоїмки), згідно додатку 5 до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (абзац перший пункту 6.4 розділу VI) із зазначенням усіх необхідних даних, визначених для її складення згідно цього додатку та згідно вимог ч.1 та ч.4 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" та містить дату набрання чинності (пункт 6 вимоги (а.с.21)).

Таким чином, пред'явлена на примусове виконання вимога № Ф2023 від 10.12.2014 року є виконавчим документом, який відповідав вимогам чинного законодавства, був пред'явлений у встановленому порядку та у визначений законом строк.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що державний виконавець відділу ДВС Біляївського МУЮ в Одеській області при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 46074893 від 19.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДПІ у Біляївському районі заборгованості у розмірі 4032,51 грн. на підставі вимоги № Ф-2023 від 10.12.2014 року, діяв відповідно до норм чинного законодавства України, в межах та на підставі наданих законом повноважень, у зв'язку із чим постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 46074893 від 19.01.2015 року прийнята відповідно до вимог чинного законодавства та скасуванню не підлягає, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області, про визнання протиправними дій та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №46074893 від 19.01.2015 року - відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 10 лютого 2015 року.

Суддя П.П.Марин