Справа № 802/3748/14-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3748/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Богоніс М.Б.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

03 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

секретар судового засідання:Сокольвак Ю.В.,

за участю:

представників позивача: Горового Сергія Івановича, Сокуренка Вадима Михайловича, Анченка Максима Васильовича,

представника відповідача: Гнатюка Олександра Павловича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Теплик-Агро" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Теплик-Агро" до Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, державного інспектора Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області Нечай А.В. про визнання дій неправомірними та скасування рішень ,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплик-Агро" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, державного інспектора Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області Нечай А.В. про визнання дій неправомірними та скасування рішень.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року в задоволенні даного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

31 січня 2015 року на адресу суду надійшли письмові заперечення (вх.1796/15) Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, в якому вони просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представники позивача в судовому засіданні 03 лютого 2015 року апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, просили вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання заперечував проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідач - державний інспектор Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій Нечай А.В. в судове засідання не з'явилася. Про дату, місце та час судового розгляду повідомлена належним чинном.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленого про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та пояснення представників позивача та представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до листа Теплицького РВ УМВС України від 22.08.2014 року № 7598 та постанови Теплицького РВ УМВС України від 21.08.2014 року про призначення перевірки, згідно наказу Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області від 09.09.2014 року № 1316, а також направлення № 996 від 09.09.2014 року на перевірку, державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області Нечай А.В. проведено позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства ТОВ "Теплик-Агро" при використанні земель історико-культурного призначення на території Комарівської сільської ради Теплицького району Вінницької області.

26.09.2014 року державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області Нечай А.В., за участю старшого прокурора прокуратури Теплицького району - Мельника О.І., заступника начальника СВ Теплицького РВ УМВС України у Вінницькій області - Фурдика В.О. та голови Комарівської сільської ради - Прокопенко П.С. було проведено обстеження земельної ділянки, за результатами якого складено акт обстеження земельної ділянки № 78/14 від 26.09.2014 року (а.с.10) та акт перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства № 625/14.

26.09.2014 року державним інспектором Нечай А.В. на ім'я директора ТОВ "Теплик-Агро" було винесено припис № 000374/14 щодо усунення виявлених порушень вимог земельного законодавства в тридцятиденний термін: зареєструвати договір оренди землі відповідно до законодавства (а.с.16), окрім того інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення № 000081/14 (а.с.15).

08.10.2014 року державним інспектором справу про адміністративне правопорушення ТОВ "Теплик-Агро" закрито, оскільки в діях директора даного товариства вбачаються ознаки кримінального правопорушення, перебаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України (а.с. 11), у зв'язку з чим Державною інспекцією сільського господарства у Вінницькій області складено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (за межами населеного пункту) в розмірі 101412,62 грн, про що направлено повідомлення позивачу від 09.10.2014 року № 52/14.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача позивач звернувся за захистом порушених прав.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду в задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади здійснення державного контролю за використанням та охороною земель в Україні врегульовано Земельним кодексом України, Законами України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", "Про державний контроль за використанням та охороною земель", "Про охорону земель" та Положенням про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України № 459 від 13 квітня 2011 року.

Відповідно до ст. 53 Земельного Кодексу України, до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам'ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В силу вимог положень постанови Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014 року № 408 щодо питань запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами встановлено, що надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно із пунктом 4 Положення № 459 Держсільгоспінспекція України відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Повноваження Держсільгоспінспекції України та її посадових осіб визначені п. 5 Положення № 459, серед яких складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності.

Щодо дій державного інспектора сільського господарства у Вінницькій області Нечай А.В. щодо проведення обстеження земельної ділянки 26.09.2014 року, суд апеляційної зазначає наступне.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель врегульовано Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Згідно з частиною 1 статті 5 цього Закону передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

До повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі стаття 6 Закону, зокрема, відносить і здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання юридичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Статтею 9 Закону визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється, в тому числі шляхом проведення перевірок.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель, складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності (стаття 10 Закону).

Статтею 11 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель зобов'язані додержуватися Конституції України, законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів.

За невиконання або неналежне виконання обов'язків державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель несуть відповідальність згідно із законом.

Процедура планування та здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, встановлена Порядком планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженим Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013, № 132 (далі по тексту - Порядок № 132).

Пунктом 3.1 вказаного Порядку № 132 позаплановим заходом є захід державного нагляду (контролю), який не передбачений планом роботи інспекційного органу.

Відповідно до пунктів 4.1. та 4.2. розділу четвертого Порядку № 132 для здійснення планового чи позапланового заходу інспекційний орган видає наказ, який підписує керівник інспекційного органу чи посадова особа, що виконує його обов'язки. Наказ має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися відповідний захід, та предмет перевірки. На підставі наказу інспекційний орган оформляє направлення на проведення планової/позапланової перевірки, яке підписується керівником чи заступником керівника інспекційного органу та засвідчується печаткою інспекційного органу.

На підставі наказу інспекційний орган оформляє направлення на проведення планової/позапланової перевірки, яке підписується керівником чи заступником керівника інспекційного органу та засвідчується печаткою інспекційного органу.

В силу вимог п. 4.4 Порядку встановлено, що направлення на проведення відповідного заходу є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Судом першої інстанції встановлено, що перевірка позивача здійснювалася відповідно до наказу від 09.09.2014 року № 1316 про її проведення (а.с. 47).

На підставі даного наказу було оформлено направлення на перевірку № 996 від 09.09.2014 року на ім'я державного інспектора сільського господарства у Вінницькій області Нечай А.В., підписаний уповноваженою особою Інспекції, у якому строк перевірки зазначено із 15 вересня 2014 року по 26 вересня 2014 року (а.с. 48).

Відповідно до статті 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у вказаній сфері та розглядати відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 5.9 розділу V Порядку № 132, обстеження земельних ділянок, які використовуються суб'єктами господарювання, що перевіряються, здійснюються інспекційними органами під час проведення планових та позапланових заходів у разі, якщо це пов'язано із необхідністю: визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок без спеціального дозволу; підготовки матеріалів з питань: визначення розміру збитків, завданих суб'єктам господарювання (власникам та користувачам земельних ділянок) внаслідок вилучення (викупу) та тимчасового зайняття земельних ділянок, що перебувають у їх власності чи користуванні, встановлення обмежень щодо їх використання, погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведення їх у непридатний для використання стан та неодержання доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що перевірка проводилася на підставі наказу державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області 09.09.2014 року № 1316 та направлення № 996 від 09.09.2014 року про проведення позапланової перевірки строком дії із 15 вересня 2014 року по 26 вересня 2014 року, і здійснена саме інспектором, на ім'я якого видано направлення № 996 від 09.09.2014 року, що в свою чергу свідчить про правомірність дій відповідача.

Щодо позиції апелянта з приводу відсутності повідомлення ТОВ "Теплик-Агро" про проведення позапланової перевірки суд апеляційної вказує наступне.

Відповідно до п. 3.6 вказаного Порядку, перед здійсненням позапланового заходу інспекційний орган інформує у разі можливості суб'єкта господарювання про його проведення. Повідомлення про проведення позапланового заходу направляється з використанням засобів факсимільного зв'язку або про його проведення повідомляється телефоном. У разі неможливості своєчасного повідомлення суб'єкта господарювання про проведення позапланового заходу (через обмежені строки на його проведення, відсутність телефонного та факсимільного зв'язку, інформації про номери телефонів та місцезнаходження/місце проживання) захід проводиться без попереднього повідомлення суб'єкта господарювання.

При аналізі вказаної норми суд апеляційної інстанції дійшов до твердження, що перед здійсненням позапланового заходу інспекційний орган інформує у разі можливості суб'єкта господарювання про його проведення, однак даний обов'язок, повідомлення суб'єкта господарювання про проведення перевірки, не є безумовним, так як, на підставі положень Порядку № 132, яке зазначає, що не ставить в залежність можливість проведення перевірки від того, чи було повідомлено суб'єкт господарювання про її проведення, а відсутність повідомлення не може бути перешкодою у її проведенні.

Колегія суддів апеляційної інстанціцї звертає увагу на те, що відповідно до пункту 5.6 Порядку визначено, що планові та позапланові заходи з питань перевірки стану дотримання суб'єктом господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ним у процесі ведення господарської діяльності, проводяться за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання у присутності керівника суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи чи у присутності фізичної особи - підприємця або його представника.

Відповідно до п. 6.2 Порядку, акт перевірки складається у двох примірниках і підписується не пізніше останнього дня проведення перевірки державними інспекторами, які проводять відповідний захід, керівником суб'єкта господарювання або уповноваженою ним особою чи фізичною особою - підприємцем або її представником.

Перший примірник акта залишається в інспекційному органі, який проводить перевірку, другий - вручається керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі чи фізичній особі - підприємцю або її представнику. При врученні акта перевірки у примірнику акта, який залишається в інспекційному органі, робиться відмітка про дату вручення акта та ставиться підпис особи, яка його отримує.

Пунктом 6.4 Порядку встановлено, що у разі відмови суб'єкта господарювання від ознайомлення з актом перевірки, його підписання, надання пояснень, отримання копії акта перевірки державні інспектори, що здійснюють планову/позапланову перевірку, вносять до акта перевірки відповідний запис, засвідчуючи це своїми підписами.

Другий примірник акта перевірки направляється суб'єкту господарювання поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох робочих днів після закінчення здійснення відповідного заходу.

У матеріалах справи наявний акт перевірки зі змісту якого судом встановлено, що директор ТОВ "Теплик-Агро" Анченко В.Г. відмовився від його підписання (а.с. 69 ). Дана обставина підтверджується підписами осіб, що брали участь у проведенні перевірці, а саме: старшим прокурором прокуратури Теплицького району, заступником начальника СВ Теплицького РВ УМВС та головою Комарівської сільської ради. Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.09.2014 року № 000081/14 також зазначено, що директора ТОВ "Теплик-Агро" з результатами перевірки ознайомлено особисто, однак від підпису відмовився (а.с. 53-54).

На підставі вищевикладеного суд апеляційної існтанції дійшов до висновку, що відповідач діяв у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Щодо вимоги апелянта про визнання дій по складанню акта обстеження земельної ділянки № 78/14 від 26.09.2014 року та внесенню в графу "Результат обстеження земельної ділянки" висновку, як результату перевірки, про самовільне зайняття та використання ТОВ "Теплик-Агро" земельної ділянки загальною площею 24,83 га на території Комарівської сільської ради Теплицького району Вінницької області протиправними (неправомірними) суд апеляційної зазначає наступне.

З акта обстеження земельної ділянки № 78/14 від 26.09.2014 року вбачається, що відповідачем в графу "Результат обстеження земельної ділянки" внесено висновок про самовільне зайняття та використання ТОВ "Теплик-Агро" земельної ділянки загальною площею 24,83 га на території Комарівської сільської ради Теплицького району Вінницької області.

Колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до твердження, що за результатами проведення обстеження земельних ділянок державні інспектори складають акт обстеження земельної ділянки, форма якого наведена у додатку 4 до цього Порядку № 132. Акти обстежень земельних ділянок реєструються у журналі реєстрації актів обстежень земельних ділянок, форма якого наведена у додатку 5 до цього Порядку (пункт 6.6 Порядку планування та здійснення контрольних заходів).

Відповідно до статті 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у вказаній сфері та розглядати відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення.

При аналізі вказаних норм колегія суддів дійшла до думки, що обстеження земельних ділянок здійснюється інспектором з метою визначення шкоди земельним ресурсам унаслідок здійснення суб'єктом господарювання або третіми особами господарської чи іншої діяльності, в тому числі, з метою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок та за наслідками якого складається акт обстеження земельної ділянки, тобто під час проведення перевірки державний інспектор має право перевіряти та витребовувати необхідні документи та зобов'язаний перевірити факт можливого порушення земельного законодавства на підставі належних доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що в ході проведеної позапланової перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства ТОВ "Теплик-Агро" по використанню земельної ділянки загальною площею 24,83 га виявлено безпідставне її використання останнім з огляду на те, що відповідних правовстановлюючих документів для користування вказаною земельною ділянкою позивачем, на момент проведення перевірки та на час розгляду справи в суді, не надано.

Під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції представник відповідача надавав пояснення, що вищевказана земельна ділянка не потребувала обмірів та замірів, оскільки план-схема землекористування даної земельної ділянки була витребувана у Комарівської сільської ради, де зазначено площа та конфігурація вказаної ділянки, тобто у сукупності давала можливість повністю ідентифікувати земельну ділянку, що виключало необхідність проведення її обмірів.

Отже, твердження апелянта щодо неправомірності дій інспекції стосовно складання акта обстеження земельної ділянки є необґрунтованим, оскільки не підтверджується належними і допустимими доказами в розумінні статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідачів при складанні протоколу № 000081/14 від 26.09.2014 року про адміністративне правопорушення колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, а саме державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Отже, Законом відповідно надано державним інспекторам право на складання протоколу про адміністративне правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель під проведення перевірки.

Також, у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення, і з метою усунення наслідків виявленого порушення державний інспектор видає особі, яка скоїла правопорушення, припис про їх усунення, а у разі невиконання особою, яка допустила порушення земельного законодавства, припису протягом указаного в ньому строку, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення (за невиконання припису) згідно норм Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що відповідачем дотримано процедуру складання протоколу про правопорушення, а саме: форму протоколу так і порядок його оформлення, а тому підстави для визнання протиправними дій відповідачів щодо складання протоколу № 000081/14 від 26.09.2014 року про правопорушення відсутні.

Щодо позовних вимог про скасування повідомлення № 52/14 від 09.10.2014 року щодо розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття ТОВ "Теплик-Агро" земельної ділянки загальною площею 24,83 га на території Комарівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, складеного інспектором Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області Нечай А.В., суд апеляційної інстанції вказує на наступне.

Пунктом 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 р. встановлено, що розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держсільгоспінспекцією та її територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держсільгоспінспекції на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 листопада 2000 р. N 1619 .

Таким чином, на Держсільгоспінспекції покладено повноваження щодо здійснення державного нагляду (контроль) та здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, для реалізації яких їм надано право безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель, викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства України, залучати спеціалістів органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій (за погодженням з їх керівниками) для розгляду питань, що належать до її компетенції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в суді першої інстанції, розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки загальною площею 24,83 га на території Комарівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, складеного інспектором Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області Нечай Г.В. є додатком до документів, складених за результатами проведення перевірки відповідачем, а саме до акту перевірки та припису щодо усунення виявлених порушень під проведення перевірки.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що акт (рішення) державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Водночас, повідомлення про розрахунок розміру шкоди не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, оскільки сам по собі таке не породжує прав та обов'язків у особи, щодо якої його складено, а може виступати лише доказами вчинення порушення законодавства в сфері використання та охорони земель та обґрунтування розміру шкоди (збитків), заподіяної державі, територіальній громаді внаслідок такого порушення.

Щодо правомірності дій винесення припису № 000374/14 від 26.09.2014 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" встановлено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень.

В силу вимог приписів пункту б) частини 1 статті 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Як встановлено судом першої інстанції, за результатами перевірки ТОВ "Теплик-Агро" державним інспектором сільського господарства Нечай А.В. винесено припис № 000374/14 від 26.09.2014 року про усунення порушень земельного законодавства, а саме, самовільного зайняття земельних ділянок громадян за відсутності правовстановлюючих документів, якими використовуються ТОВ "Теплик-Агро".

Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" встановлено, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що згідно із зазначеним терміном, самовільним вважається зайняття земельної ділянки і в тому випадку, якщо орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування не приймав рішення про її передачу у власність або надання у користування (оренду).

З наведеної норми закону вбачається, що особою, яка самовільно зайняла земельну ділянку є суб'єкт, який фактично її використовує та отримує від неї певні блага і яка не надана такому суб'єкту у встановленому законом порядку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в ході проведеної позапланової перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства ТОВ "Теплик-Агро" по використанню земельної ділянки загальною площею 24,83 га виявлено безпідставне її використання останнім з огляду на те, що відповідних правовстановлюючих документів для користування вказаною земельною ділянкою позивачем, на момент проведення перевірки, не надано.

Однак, апелянт зазначає, що вищевказана земельна ділянка була надана ТОВ "Теплик-Агро" на підставі договору на обробіток, збереження та оренду земельної ділянки від 18.12.2013 року (а.с.17-20).

В силу вимог ч. 1 ст. 54 Земельного кодексу України, землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Відповідно до частини 1 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення та формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

При розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанцій та наданих пояснень сторін встановлено, що жодних рішень про передачу ТОВ "Теплик-Агро" земельної ділянки загальною площею 24,83 га на території Комарівської сільської ради Теплицького району Вінницької області компетентними органами не приймалося, у зв'язку з чим договір на обробіток, збереження та оренду земельної ділянки від 18.12.2013 року не є тим правовстановлюючим документом, який може бути правовою підставою для використання позивачем вказаної земельної ділянки.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з частинами першою та п'ятою статті 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Водночас, статтями 18, 20 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону, однак будь-яких доказів існування зареєстрованого у встановленому порядку договору оренди земельної ділянки площею 24,83 га на території Комарівської сільської ради Теплицького району Вінницької області позивачем не надано.

На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Державною інспекцією сільського господарства у Вінницькій області та державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області Нечай А.В. правомірно, обгрунтовано та відповідно до вимог чинного законодавства вчинені дії під час проведення обстеження земельної ділянки 26.09.2014 року ТОВ "Теплик-Агро", тобто відповідачі діяли в спосіб та в межах, визначених Конституцією України та Законами України.

В силу вимог ст. 71 КАС України, позивачем не доведено, а в суді апеляційної інстанції знайшло своє підтвердження обгрунтованості дій відповідачів, що стало підставою для звернення до суду.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в повній мірі належно надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обгрунтоване рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Теплик-Агро" залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 04 лютого 2015 року .

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.