Справа № 809/4198/14
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2015 р. Справа № 809/4198/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боршовського Т.І.

за участю секретаря судового засідання Ферштей А.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції,

про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції (надалі - відповідач) з такими позовними вимогами:

1) визнати бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень - Відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції в особі старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного відділу юстиції І.Л. Гнатіва, яка проявилася у безосновному невиконанні п. 2 постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 29.09.2014 року, не доведенні копії постанови до відома позивача в якості учасника виконавчого провадження - неправомірною;

2) зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень - Відділ державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції, вчинити дії з припинення порушення прав позивача ОСОБА_1 в якості особи, залученої до виконавчих дій, одержати копію постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 29.09.2014 року, для чого надіслати на адресу реєстрації місця проживання позивача завірену копію постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 29.09.2014 року;

3) зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень - Відділ державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В судовому засіданні позивачем подано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог від 29.01.2015 року, в якій ОСОБА_1 зменшив свої позовні вимоги, підтримавши адміністративний позов в частині п. 1 позовних вимог, викладених в позовній заяві від 15.12.2014 року.

Суд, враховуючи диспозитивність права позивача на зменшення розміру позовних вимог, гарантоване ст.ст. 51, 137 Кодексу адміністративного судочинства України, прийняв таку заяву позивача до розгляду.

Адміністративний позов мотивований тим, що постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП № 42662862 від 29.09.2014 року не була направлена боржнику за місцем його проживання, що є порушенням частини 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року (надалі - Закон № 606), та позбавило можливості позивача на оскарження даної постанови у встановлений законом строк.

Позивач в судовому засіданні підтримав адміністративний позов, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 29.01.2015 року. Пояснив, що не отримував за домашньою адресою постанови ВП №42662862 від 29.09.2013 року, оскільки остання йому не надсилалася.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених в письмовому запереченні від 24.12.2014 року. Зокрема, відповідач зазначив про те, що постанова ВП № 42662862 від 29.09.2013 року направлялася боржнику простою кореспонденцією і згідно норми п. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» вважається доведеною до відома боржника. Також відповідач вказав на те, що постанова ВП № 42662862 від 29.09.2014 року, бездіяльність щодо неналежного направлення якої оскаржується позивачем, вже скасована 15.12.2014 року начальником відділу ДВС Калуського міськрайонного управління юстиції, що виключає предмет спору у даній справі.

Від відповідача в дане судове засідання надійшло клопотання від 29.01.2015 року про розгляд справи без участі його представника.

За змістом частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Судом, за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, враховуючи подане ним клопотання про розгляд справи без участі його представника, не заперечення позивача, продовжено розгляд справи за відсутності представника відповідача на підставі частини 4 статті 128 коментованого Кодексу.

Розглянувши адміністративний позов, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону № 606 встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частин 1, 5 статті 41 Закону № 606 витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Частиною 1 статті 31 Закону № 606 передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено обов'язок вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, для чого йому надані права, передбачені частиною 3 цієї статті Закону.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції Гнатів І.Л. 29.09.2014 року винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій ВП № 42662862 в розмірі 68,82 грн. (а.с. 6, 39). В пункті 2 цієї постанови зазначено про направлення її копії боржнику. Також в постанові зазначена адреса боржника: АДРЕСА_1. На поданій суду позивачем копії постанови ВП № 42662862 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 29.09.2014 року є відбиток вихідного штампу відповідача за № 18285. Згідно супровідного листа про направлення копії постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 29.09.2014 року, поданого відповідачем, вказана постанова направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, лише 24.11.2014 року за вих. № 18285.

Окрім цього, судом встановлено, що згідно вихідного штампу відповідача за № 18289 на поданій позивачем копії постанови, 24.11.2014 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції Куйбіда О.І. на адресу ТзОВ «Ротакс»: м.Калуш, вул. Долинська, 1 (підприємство, де працював позивач) направлено постанову про проведення утримання зі всіх видів заробітку (доходів) боржника ОСОБА_1 (а.с. 7).

На підтвердження направлення позивачу постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП № 42662862 від 29.09.2014 року відповідачем подано суду витяг з реєстру поштових відправлень за листопад 2014 року, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 46-56).

Судом встановлено, що відповідно до даних реєстру поштових відправлень під порядковим номером "620" зазначено про направлення ОСОБА_1 27.11.2014 року простою кореспонденцією відправлень за № 18285 та № 18289 (а.с. 54). В той же час, суд констатує про те, що на вказаному Реєстрі поштових відправлень відсутні будь-які відмітки установи зв'язку про прийняття до відправки простої кореспонденції відповідача за вихідними № 18285 та № 18289. Інших доказів в підтвердження направлення постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №42662862 від 29.09.2014 року у встановленому законом порядку відповідачем не надано.

Також судом встановлено, що згідно з порядковим номером "527" вищевказаного Рєстру (а.с. 53), 27.11.2014 року на адресу ТОВ «Ротакс» здійснено відправлення за №№ 18282, 18283, 18285, 18289, 18290 7.11.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 44).

Таким чином, судом встановлено, що постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП № 42662862 від 29.09.2014 року, згідно з даними супровідного листа від 24.11.2014 року за вих. № 18285 та реєстру поштових відправлень за листопад 2014 року, направлено боржнику - позивачу у справі за адресою: АДРЕСА_1 лише 27.11.2014 року, тобто майже через два місяці з моменту її винесення, що є порушенням частини 5 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Також слід зазначити, що постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.01.2015 року у справі № 809/4194/14 між тими самим сторонами, встановлено факт бездіяльності відповідача щодо належного направлення ОСОБА_1 постанови ВП № 42662862 про стягнення виконавчого збору від 29.09.2014 року згідно супровідного листа від 24.11.2014 року, реєстру поштових відправлень під порядковим номером "620" від 27.11.2014 року за вихідним № 18289, тобто, яка ґрунтується на тих самих обставинах, що й в даній справі. Вказана постанова місцевого адміністративного суду набрала законної сили.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевстановлені судом обставини щодо відправлення постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП № 42662862 від 29.09.2014 року на адресу боржника, суд дійшов висновку про те, що таке направлення було неналежним, оскільки було вчинено відповідачем з порушенням встановлених законом строків, тобто несвоєчасно, недобросовісно, а тому бездіяльність відповідача щодо такого направлення слід визнати протиправною.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції належить задовольнити повністю.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції в частині неналежного направлення ОСОБА_1 постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дії від 29.09.2014 року ВП № 42662862.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Боршовський Т.І.

Постанова складена в повному обсязі 03.02.2015 року.