Справа № 826/238/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/238/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

06 лютого 2015 року №826/238/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Центр»

до

державної податкової інспекції у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про

визнання протиправною та скасування вимоги від 16.12.2014 №1741-23,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Центр» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до державної податкової інспекції у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправною та скасування вимоги від 16.12.2014 №1741-23.

Позовні вимоги мотивовано тим, що державною податковою інспекцією у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві сформовано оскаржувану податкову вимогу безпідставно, без урахування наявності переплати по авансовим внесках з податку на прибуток за 2013 рік у позивача, а тому така вимога є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на те, що податкову вимогу виставлено платнику податків згідно картки особового рахунку.

Адміністративну справу №826/238/15 розглянуто в письмовому провадженні на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві 16.12.2014 сформовано податкову вимогу №1741-23, відповідно до якої, за позивачем обліковується податковий борг з авансових внесків з податку на прибуток банківських організацій, включаючи філіали аналогічних організацій у розмірі 587828,14 грн.

Позивач посилаючись на протиправність вимоги контролюючого органу звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

За змістом абзацу 4 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

На суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

Крім того, відповідно до пункту 87.1. статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Згідно з підпункту 14.1.115 статті 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов'язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Підпунктом 17.1.10 статті 17 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, за підсумками 2013 року позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток банку від 26.02.2014, відповідно до якої задекларована сума податку на прибуток становить 1468720,00 грн.

У свою чергу, судом встановлено, що позивачем протягом 2013 року сплачено авансові внески з податку на прибуток та з податку з виплачених дивідендів за 2013 рік на загальну суму 2217380,00 грн., що підтверджується копіями платіжним доручень, які містяться в матеріалах справи та не заперечуються відповідачем.

Так, за результатами 2013 року сума перевищення сплачених позивачем, відповідно до пункту 57.1 статті 57 та пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України, авансових внесків з податку на прибуток (2 217 380,00 грн.) над загальною сумою нарахованого до сплати податку на прибуток за 2013 рік (1 468 720,00 грн.) становить 748 660,00 грн. з урахуванням 570 000 грн. авансових внесків сплачених у зв’язку із виплатою дивідендів.

Зазначене також підтверджується письмовими запереченнями відповідача.

Тобто, станом на 2014 рік переплата з авансових внесків з податку на прибуток складає 748 660,00 грн., з врахуванням 570 000,00 грн. авансових внесків сплачених у зв'язку із виплатою дивідендів.

Вказана обставина щодо сплати позивачем в бюджет суми переплати з авансових внесків в розмірі 748 660,00 грн., станом на 26.03.2014, підтверджено двостороннім актом звірення розрахунків позивача з бюджетом з авансових внесків з податку на прибуток банківських організацій (код класифікації доходів бюджету 11023600) за період з 01.01.2014 до 26.03.2014 від 26.03.2014 №2131-20.

З податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, вбачається, що позивачем визначено розмір авансового внеску (1/12 нарахованої до сплати загальної суми податку на прибуток за звітний рік, що становить 1 468 720 грн., що підлягатиме сплаті у березні-грудні 2014 року, січні-лютому 2015 року у розмірі 122393,33 грн. кожного місяця, а тому зазначені суми є узгодженими сумами грошового зобов'язання.

Доводи контролюючого органу про наявність у позивача заборгованості із авансових внесків із податку на прибуток через несплату їх позивачем протягом березня-серпня 2014 року не приймаються судом до уваги, оскільки сума переплати відповідних внесків 748 660,00 грн. перевищує суму грошового зобов’язання за цей період 734 359,98 грн. (122393,33 грн. * 6 місяців (березень-серпень)) і є достатньою для зарахування на сплату авансового внеску, а тому необхідності сплачувати додатково кошти у позивача не було.

Підстав для коригування даних податкового обліку платника податків на суму 570 000 грн. відповідачем суду не наведено.

При цьому, матеріали справи містять докази звернення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Центр» до державної податкової інспекції у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щомісяця із листами про зарахування частини переплати авансових внесків з податку на прибуток за 2013 рік в рахунок оплати відповідних авансових внесків в 2014 році (листи від 12.03.2014 №76/13, від 07.04.2014 №132/13, від14.05.2014 №182/13, від 19.06.2014 №218/13-1, від 16.07.2014 №248/13, від 08.08.2014 №270/13 із відмітками контролюючого органу про їх отримання).

Враховуючи, що грошове зобов’язання з авансових внесків з податку на прибуток за березень-вересень 2014 року було сплачене позивачем своєчасно та в повному обсязі, суд приходить до висновку, що податкових борг за вказаний період у позивача не виникав, а оскаржувана вимога була винесена контролюючим органом, у зв’язку з безпідставним не зарахуванням переплати авансових внесків з податку на прибуток, яка виникла внаслідок сплати авансових внесків при виплаті дивідендів, в рахунок зменшення щомісячних авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом звітного періоду. При цьому залік надмірно сплачених грошових зобов'язань із авансових внесків в рахунок сплати поточних грошових зобов'язань з цього ж платежу мав здійснюватись контролюючим органом в силу приписів пункту 87.1. статті 87 Податкового кодексу України без заяви платника податків, оскільки подача заяви платником податку передбачена у випадку повернення надміру сплачених грошових зобов'язань, що передбачено статтею 43 Податкового кодексу України, або у випадку погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів (підпункт 43.4 Податкового кодексу України ).

З огляду на зазначене, позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Центр» є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу державної податкової інспекції у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 16.12.2014 №1741-23.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.