Справа № 691/1668/14-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 691/1668/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Голосій А.В. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Аліменка В.О, Безименної Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду в Городищенському районі Черкаської області на постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2014 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду в Городищенському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду в Городищенському районі Черкаської області (далі - Управління), в якому, з урахуванням уточнень, просила суд визнати відмову Управління щодо перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат та подальшої її виплати протиправною та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити пенсію з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, на поліпшення соціально-побутових умов та сум індексації заробітної плати відповідно до довідки про складові заробітної плати вих.. 583 від 14.10.2014 року, виданої Виконкомом Воронівської сільської ради.

Вважає, що відмова відповідача включення суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати в перерахунок пенсії, як державному службовцю є наслідком порушення вимог норм чинного законодавства.

Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2014 р. позов задоволено частково: визнано неправомірною відмову Управління щодо перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат та зобов'язано Управління здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 пенсію з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань та сум індексації заробітної плати, відповідно до довідки про складові заробітної плати № 583 від 14.10.2014 року, виданої Воронівською сільською радою, починаючи з 03.09.2014 року в установленому ОСОБА_3 розмірі при виході на пенсію 80% від сум заробітної плати, з подальшою її виплатою.

Не погодившись з таким рішенням, Управління подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до вимог ст. 33 Закону України від 19.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ) матеріальна допомога, премії та індексація не є складовими заробітної плати державного службовця, тому враховувати їх при розрахунку пенсії державного службовця немає законних підстав.

Сторони, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, до суду не прибули, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду. Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 17.08.1982 року по 18.05.2012 року ОСОБА_3 працювала головним бухгалтером Воронівської сільської ради.

З 18.05.2012 року перебуває на пенсійному обліку у відповідача і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» та «Про службу в органах місцевого самоврядування».

03.09.2014 року позивач звернулася до Управління із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням фактично виплачених сум матеріальної допомоги та індексації, згідно довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Відповідач, своїм листом від 11.09.2014 року № 50/с-10 відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж роботи в органах місцевого самоврядування та або державної служби не менше 10 років, здійснюються у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно частини другої статті 33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина сьома статті 33 Закону № 3723-ХІІ встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини шостої статті 33 Закону № 3723-ХІІ державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до вимог статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Із довідки Виконавчого комітету Воронівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 14.10.2014 року № 583 «про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ, вбачається, що позивачу сплачувалися суми матеріальної допомоги та індексація.

На всі виплати, що включені в ці довідки було нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Таким чином, вони повинні були прийматися в розрахунок пенсії позивача.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про те, що види оплати праці та інші виплати, які враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для перерахунку пенсії, не повинні виходити із складової заробітної плати, яку отримував державний службовець на час виходу на пенсію, оскільки таке звуження суперечить статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ.

Крім того, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення має систематичний характер, видавалась щорічно і являлась об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду. А матеріальна допомога разового характеру надається роботодавцем у непередбачених (екстрених) випадках окремим працівникам у зв'язку із сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання і не є об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду.

Таким чином, відповідні матеріальні допомоги, що були виплачені позивачеві згідно наданої довідки, входить до складу фонду оплати праці.

Крім того, за змістом наведених норм статті 66 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», статті 41 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога та індексація, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та не включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає, що доводи апелянтів не заслуговують уваги, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду в Городищенському районі Черкаської області на постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2014 р., залишити без задоволення.

Постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2014 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду в Городищенському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

.

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.