Справа № 758/6334/14-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Київ К/800/63376/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 26.08.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 26.08.2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а постанову Подільського районного суду м. Києва від 26.08.2014 року - без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 26.08.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

14.06.2010 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії по стажу і заробітній платі відповідно до статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Управлінням Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва 14.06.2010 року було зроблено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та при розрахунку застосовано показник середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік.

Не погоджуючись з даним перерахунком, позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 23.12.2010 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2009 календарний рік, починаючи з 14.06.2010 року.

12.01.2011 року управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва здійснило перерахунок пенсії відповідно до рішення суду.

Не погодившись з постановою Подільського районного суду м. Києва від 23.12.2010 року управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва подало апеляційну скаргу, в якій просило відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2011 року скасовано постанову Подільського районного суду м. Києва від 23.12.2010 року та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва від 28.03.2014 року було здійснено перерахунок пенсії з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2011 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» наведену норму викладено в новій редакції, проте у зв'язку із визнанням цих змін такими, що не відповідають Конституції (рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 « 10-рп/2008), на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії діяла вищенаведена редакція статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вказана редакція пов'язує розмір перерахованої пенсії із розміром заробітної плати, з якого обчислювалась пенсія (при її первісному призначенні або останньому перерахунку). Тобто, за змістом статей 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підстави для застосування будь-якого іншого показника (в тому числі і показника заробітної плати за рік, що передує перерахунку), відсутні.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року № 530 встановлено порядок перерахунку пенсій особам, які після її призначення продовжували працювати, відмінний від того порядку, який визначений частиною 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зокрема, встановлено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, застосуванню підлягає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме нормативні положення статті 42 цього Закону, що діяли в редакції до скасування змін, внесених за Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», та були і залишаються чинними на момент проведення перерахунку пенсії.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про те, що зі змісту частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що при обчисленні заробітної плати для перерахунку пенсії можуть бути змінені показники заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення пенсії, але не визначено, за який календарний рік береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України. Виходячи з буквального тлумачення частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», цей показник повинен бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Відповідно до статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про поворот виконання судового рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши судове рішення (визнавши його нечинним або таким, що втратило законну силу), він закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або відмовляє у задоволенні адміністративного позову чи задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі.

У випадках, встановлених частиною першою цієї статті, суд, ухвалюючи нове судове рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим судовим рішенням або визначити інший спосіб і порядок здійснення повороту виконання.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, у якому знаходиться справа. Заяву про поворот виконання може бути подано протягом одного року з дня виникнення підстав для повороту виконання.

Згідно із статтею 266 Кодексу адміністративного судочинства України, поворот виконання постанови про відшкодування шкоди, завданої суб'єктом владних повноважень каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, постанови про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також постанови про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що поворот виконання постанови про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України допускається, якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2011 року скасовано постанову Подільського районного суду м. Києва від 23.12.2010 року з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права у спірних правовідносинах, а не з підстав повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостях або подання ним підроблених документів, що виключає поворот виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене та те, що 12.01.2011 року управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, здійснивши перерахунок пенсії позивача відповідно до рішення суду, фактично привело її у відповідність до чинного законодавства, твердження позивача про те, що органи Пенсійного фонду мають право перераховувати пенсію лише на підставі нормативно-правових актів або заяви пенсіонера, є безпідставним.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду м. Києва від 26.08.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз