Справа № 826/4128/14
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4128/14 Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве корм ЛТД» на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве корм ЛТД» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цехаве корм ЛТД» звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві, в якому просили про визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.01.2014№.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2014 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою Постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати в повному обсязі Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2014 року та ухвалити нову, якою позов задовольнити. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовими особами Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві проведена документальна невиїзна позапланова перевірка ТОВ «Цехаве корм ЛТД», код за з питань правильності обчислення податкових зобов'язань та податкового кредиту за період з 01.07.2013 року по 31.07.2013 року.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Цехаве корм ЛТД» за липень 2013 року безпідставно сформовано податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «УНІ ГРУП» в сумі 66 473,33 грн.

За результатами перевірки позивача, відповідачем було складено акт від 24.10.2013 року №553/26-55-22-07/32708265, яким зафіксовані виявлені під час перевірки порушення позивачем норм податкового законодавства України, а саме:

ст.185, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а також п.3 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом ДПА України від 21.12.2010 р. № 969, в результаті чого завищено залишок від'ємного значення на суму 66 473,00 грн. за липень 2013 року.

У зв'язку з виявленими порушеннями, на підставі акта перевірки позивача від 24.10.2013 № 553/26-55-22-07/32708265, відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 12.11.2013 № 7, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2013 року у розмірі 66 473,00 грн.

За результатами адміністративного (досудового) оскарження, податкове повідомлення-рішення 12.11.2013 № 7 скасоване рішенням від 03.01.2014 № 35/10/26-15-10-04-15 та зобов'язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві винести податкове повідомлення-рішення форми «В4» про зменшення від'ємного значення податку на додану вартість на 66 473,00 грн.

У зв'язку з наведеним вище, відповідачем було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 16.01.2014 № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2013 року у розмірі 66 473,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що господарські операції фактично не здійснювалися, а надані позивачем до суду первинні документи такими, що складені з метою штучного формування податкового кредиту, в результаті чого, штучно сформоване від'ємне значення суми податку на додану вартість за липень 2013 року у розмірі 66 473,00 грн. по взаємовідносинам позивача з ТОВ «УНІ ГРУП».

Вирішуючи даний спір колегія суддів звертає увагу на таке.

Так, відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пп. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно з п.200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в суді апеляційної інстанції, між TOB «УНІ-ГРУП» (продавець) та TOB «ЦЕХАВЕ КОРМ ЛТД» (покупець) був укладений договір №03/7 від 03.07.2013 року предметом якого є - поставка товару від продавця до покупця, де покупець зобов'язується прийняти та своєчасно сплатити оплатити товар.

Відповідно до розділу 1 даного договору постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату. Предметом даного договору є макуха соєва.

Поставка товару згідно п.3.1 договору на об'єкт покупця - TOB «Цехаве Корм ЛТД» здійснюється постачальником - TOB «Уні Груп» на умовах терміну СРТ - Гайсин, а саме: Вінницька область, м. Гайсин, вул. Станційна, 6-А.

Так, на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, товариством були надані податкові накладні: №1 від 03.07.2013 (макуха сої) на загальну суму 227.500 грн. в т.ч. ПДВ; №2 від 05.07.2013 (макуха сої) на загальну суму 162.500 грн. в т.ч. ПДВ; №3 від 05.07.2013 (макуха сої) на загальну суму 8.840 грн. в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п. 201.6 ст. 206 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Також, як до матеріалів справи так і під час проведення перевірки товариством подавалися видаткові накладні:

№2 від 04.07.2013 (макуха сої) на загальну суму 214.110 грн. в т.ч. ПДВ; №3 від 06.07.2013 (макуха сої) на загальну суму 184.730 грн. в т.ч. ПДВ.

довіреність від 03.07.2013 № 148 на макуху сої на 62 тони, на підставі якої отримувався товар (у видаткових накладних міститься відповідне посилання на вказану довіреність).

Оплата товарів здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «УНІ ГРУП», що підтверджується випискою з особового рахунку позивача. Так, 03.07.2013 р. на користь ТОВ «УНІ ГРУП» сплачено 227 500,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 37916,67 грн.), 05.07.2013 р. на користь ТОВ «УНІ ГРУП» сплачено 162 500,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 27 083,33 грн.), 15.07.2013 р. на користь ТОВ «УНІ ГРУП» сплачено 8 840,00 грн.

Також, додано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 за липень 2013 року та карточку рахунка 631 за липень 2013 року.

Отже, колегією суддів встановлено, що первинні документи повністю відповідають вимогам, встановлених до первинних документів, які пред'являються п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2 Положення про документальне - забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що поставка проводилась з Вінницького району, с. Горбанівка автомобілем VOLVO AB 4237 ВК, згідно товарно-транспортних накладних, які надані до звірки та наявні в матеріалах справи: №227 від 04.07.2013, замовник/вантажовідправник: TOB «УПП ЄВРОМЕД», вантажоодержувач: TOB «Уні-Груп» / TOB «Цехаве Корм ЛТД», кількість 32900, ціна 6 220 грн., сума 204 638,00 грн.; №232 від 06.07.2013, замовник/вантажовідправник: TOB «УПП ЄВРОМЕД», вантажоодержувач: TOB «Уні-Груп» / TOB «Цехаве Корм ЛТД», кількість 28420, ціна 6 220 грн., сума 176 772,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Податкового кодексу України необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для формування податкового кредиту, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності.

Крім того, колегія суддів, зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що на момент надання податкових накладних контрагент позивача не був зареєстрований платником податку на додану вартість, а тому не мав права виписувати податкові накладні.

У свою чергу, право платника податку на додану вартість на отримання податкового кредиту не пов'язано зі сплатою особою, що видала податкову накладну, своїх податкових зобов'язань перед бюджетом, а також із порушенням правил ведення бухгалтерського та податкового обліку.

Колегія суддів зауважує, що суб'єкт господарювання не несе відповідальність за можливу протиправну податкову поведінку свого контрагента, а тому посилання податкового органу на довідку Житомирської ОДПІ №64/22-5/38126301 від 02.10.2013 року «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «УНІ ГРУП» колегія суддів розцінює критично та до уваги не приймає.

Разом з цим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити щодо посилання податкового органу на встановлені неточності, які мали місце при оформленні товарно-транспортних накладних.

Так, товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників) під час здійснення транспортування вантажу.

Проаналізувавши вищевикладене в сукупності судова колегія дійшла висновку, що позивачем доведено факт здійснення господарських операцій належними первинними документами, дослідженими апеляційною інстанцією, які відповідають як за змістом, так і за своєю формою вимогам чинного законодавства, а тому, бюджетне відшкодування можливе за наявності належних документів, що підтверджують правомірність формування сум податкового кредиту платника податку.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження, а Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2014 року прийнята за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 2, 41, 71, 160, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве корм ЛТД» на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2014 року - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2014 року - скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цехаве корм ЛТД» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.01.2014№.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.