Справа № 821/96/15-а
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/96/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтович І.І.,

при секретарі: Сердюк О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Незгода Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.01.2013 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів в сумі 11425,00 грн. у тому числі за основним платежем в сумі 7617,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 3808,50 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідачем при проведенні перевірки не з'ясовано усіх фактичних обставин здійснення позивачем господарських операцій, односторонньо та не в повному обсязі досліджено первинні документи, що підтверджують придбання послуг, невірно застосовано до спірних правовідносин норми чинного законодавства, що призвело до помилкових висновків та визначення позивачу грошових зобов'язань та застосування санкцій. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов та зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення відповідачем прийнято на підставі акту від 08.01.2013 р. №128/17-2/НОМЕР_1 про результати позапланової документальної невиїзної перевірки поданої податкової звітності з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_3 по взаємовідносинах з постачальником послуг ПП «Трейд Групп Сервіс» за вересень 2011 р. Підчас проведення перевірки встановлено, що Позивачем задокументовано придбання в вересні 2011 р. послуг (обслуговування та діагностика холодильного обладнання, послуги переупаковки товарів) від контрагента - постачальника ПП «Трейд Групп Сервіс» на суму 38086,00 грн., в т.ч. ПДВ - 7617,33 грн. (договір про надання послуг від 01.01.11 №01-01/11). Відповідно з актом від 07.03.2012 р. №281/2307/36946994, отриманим від ДПІ у Шевченківському районі м. Києва, про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Трейд Групп Сервіс» в частині дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість за період з 01.09.2011 р. по 30.09.2011 р., на момент проведення перевірки первинні та інші документи по підприємству відсутні, посадові особи за реєстраційною адресою (АДРЕСА_1) не знаходяться та місцезнаходження посадових осіб невідомо. Перевіркою ПП «Трейд Групп Сервіс» встановлено відсутність реальної можливості отримання та відвантаження товарів підприємством, відсутність майна, трудових ресурсів, виробничо - складських приміщень, технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності. Вважає оскаржуване податкове повідомлення - рішення правомірним та таким, що винесене на підставі діючого законодавства. Просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 зареєстровано 28.03.1995 р. Виконавчим комітетом Херсонської міської Ради, Свідоцтво про державну реєстрацію серії НОМЕР_3, номер запису про державну реєстрацію 00726. Перебуває на обліку в ДПІ у м. Херсоні.

Відповідно до Довідки Головного управління статистики у Херсонській області, видами діяльності ФОП ОСОБА_3 за КВЕД є: виробництво макаронних виробів; виробництво м'ясних продуктів; оптова торгівля м'ясом та м'ясопродуктами; роздрібна торгівля м'ясом та м'ясними продуктами; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту; перероблення та консервування овочів та фруктів, не віднесене до інших групувань.

Також, судом встановлено, що у період з 21 грудня 2012 року по 28 грудня 2012 року було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку поданої податкової звітності з податку на додану вартість суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3, по взаємовідносинам з ПП «Трейд Групп Сервіс» за вересень 2011 р.

За результатами даної перевірки складено акт №128/17-2/НОМЕР_1 від 08.01.2013 року (далі - акт). (т.1, а.с. 16-26).

Документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення ФОП ОСОБА_3 п. 198.3 ст. 198, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, внаслідок чого порушення ФОП ОСОБА_3 занижено суму податку на додану вартість за вересень 2011 року на загальну суму 7617,33 грн. (т.1, с. акта 11, а.с. 26).

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивача, відповідачем прийняте податкове повідомлення - рішення від 22.01.2013 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів в сумі 11425,00 грн. у тому числі за основним платежем в сумі 7617,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 3808,50 грн. (т.1, а.с. 6).

Не погоджуючись з вищенаведеними податковими повідомленнями - рішеннями позивач звернувся до суду.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.05.2013 року по справі №821/1224/13-а відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2013 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17.05.2013 року залишено без змін.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 24.11.2014 р. касаційну скаргу ФОП ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2013 року та постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17.05.2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється господарська діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь- яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Щодо завищення податкового кредиту за вересень 2011 року на загальну суму 7617,33 грн. по господарським взаємовідносинам з ПП «Трейд Групп Сервіс», суд зазначає наступне.

Підставою для встановлення таких порушень слугувало те, що перевіркою неможливо підтвердити достовірність фактичного вчинення господарських операцій позивача з ПП «Трейд Групп Сервіс», що свідчить про укладання угод без мети настання реальних наслідків та направлені на надання податкової вигоди для третіх осіб з метою штучного формування податкового кредиту.

З огляду на те, що відповідач стверджував про те, що у ФОП ОСОБА_3 відсутні документи щодо придбання послуг від ПП «Трейд Групп Сервіс», судом досліджено реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Вітар" укладено договори оренди майна №6077/2-Х від 01.01.2006 р., від 03.02.2007 р. відповідно до яких Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування охолоджувачі (морозильні камери), що надається для зберігання і продажу продукції орендодавця. (т.1. а.с. 92-99).

Виконання даних договорів підтверджується наданими суду доказами, а саме: Актом приймання -передачі №1 від 01.01.2006 р. до договору оренди №6077/2Х від 01.01.2006 р.; Додатковою угодою №1 від 27.03.2007 р. до Договору оренди майна №6077/3 від 03.02.2007 р.; актом приймання - передачі №1 від 27.03.2007 р. до Договору оренди майна №6077/3 від 03.03.2007 р.; Расход морозильних камер № від 07.11.2011 р. на загальну суму 3208,40 грн., № від 30.12.2011 р. на загальну суму 17405,15 грн. (а.с. 100-104).

Також, 01.01.2011 р. позивачем для здійснення своєї господарської діяльності було укладено договір з Приватним підприємством «Трейд Груп Сервіс» про надання послуг №01-01/11 (т.1, а.с. 107-108). Відповідно до умов даного договору Виконавець зобов'язується за завданням Замовника надати послуги, які беруть участь в його господарській діяльності в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 2 даного Договору визначено, що Виконавець надає Замовнику наступні послуги: послуги по обслуговуванню та діагностиці холодильного обладнання, яке знаходиться в магазинах замовника до яких він поставляє свою продукцію; послуги по завантаженню та розвантаженню та по пакуванню продуктів глибокої заморозки в асортименті згідно накладних; кожна така послуга оформлюється додатковою угодою, що визначає загальну суму послуги та ПДВ в тому числі і являється невід'ємною частиною основного Договору.

Виконання умов даного договору підтверджується наданими суду доказами, а саме: додатковою угодою №15 від 01.09.2011 р. до Договору №01.01./11 від 01.01.2011 р.; податковою накладною №82 від 30.09.2011 р. на загальну суму 45704,00 грн. у т.ч. ПДВ 7617,33 грн.; Акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 30.09.2011 р., № ОУ -82 від 30.09.2011 р.; Додатком до договору №2217/253/000057 добровільного страхування майна від 01.03.2011 р. (т.1, а.с. 105-106, 109- 116).

Оплата за отримані послуги підтверджується банківськими виписками за 02.09.2011 р. та 30.09.2011 р. (т. 2, а.с. 8-11).

Суд зазначає, що позивачем надано первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій щодо придбання товару.

Також, суд зазначає, що єдиною підставою для встановлення нереальності господарських операцій позивача з контрагентами слугував лише Акт перевірки від 07.03.2012 року №281/2307/36946994 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Трейд Групп Сервіс» в частині дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість за період з 01.09.2011 р. по 30.09.2011 р.» (т.1, а.с. 64-70).

Також, судом встановлено, що в провадженні Херсонського окружного адміністративного суду перебувала справа №821/438/14 за позовом ФОП ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкових повідомлень - рішень.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду по справі №821/438/14 від 21.03.2014 р. позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення від 17.09.2013 р. №, № у повному обсязі, від 08.02.2014 р. № в частині застосування штрафних санкцій на суму 3740,00 грн.

Відповідно до ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 р. по справі №821/438/14 апеляційну скаргу ДПІ у м. Херсоні Головного управління мін доходів у Херсонській області залишено без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21.03.2014 року без змін. (т.1. а.с. 217- 247).

Суд звертає увагу на те, що у вищенаведених рішеннях, судами надана оцінка господарських відносин (про надання послуг по обслуговуванню та діагностиці холодильного обладнання, яке знаходиться в магазинах Замовника, до яких він поставляє продукцію, по завантаженню та по пакетуванню продуктів глибокої заморозки в асортименті відповідно накладних) між ФОП ОСОБА_3 та ПП "Трейд Груп Сервіс" за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р., а саме про доведеність з боку позивача реальності отримання послуг, наявності господарської мети на вчинення відповідних господарських операцій та наявності зв'язку між фактом придбання послуг та господарською діяльністю платника податку, що вказує на доведеність з боку позивача реальності господарських операцій, здійснених ФОП ОСОБА_3 та ПП "Трейд Груп Сервіс".

Таким чином, суд зазначає, що позивачем надано суду первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПКУ датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду. Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

В пункті 198.3 статті 198 ПКУ зазначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПКУ визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної. Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку. Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Таким чином, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення від 22.01.2013 року № прийнято відповідачем безпідставно, а тому підлягає скасуванню.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби № від 22.01.2013 року, яким фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 11425,50 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 7617,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 3808,50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 ( рнокпп НОМЕР_1) судовий збір в сумі 115, 00 грн. (Сто п'ятнадцять гривень 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 лютого 2015 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.3