Справа № 2а-1949/10/0870
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року Справа № 2а-1949/10/0870 СН/808/26/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., при секретарі Петрусь Д.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою Приватного підприємства "ЕПОХА"

до відповідачів: 1. Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

2. Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі міста Запоріжжя Запорізької області

про: визнання незаконною бездіяльності та стягнення 36000,00 грн., -

за участі представників сторін:

від позивача - Васильченко О.І. (довіреність № 03/14 від 19.08.2014)

від відповідача -1 Шевченко Ю.В. (довіреність № 11279/10/10-017 від 21.10.2014)

Бойко В.В. (довіреність № 10305/10/10-017 від 01.10.2014)

від відповідача - 2 - не прибув

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ЕПОХА" звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя та Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області в особі Управління Державного казначейства у Ленінському районі міста Запоріжжя Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області про визнання бездіяльності ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя щодо неповернення надмірно сплачених коштів у сумі 36000 грн. за торговий патент незаконною; зобов'язання ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя анулювати по особовому рахунку позивача зарахування до бюджету 36 000 грн. за торговий патент, невикористаний у 3-му кварталі 2009 року; зобов'язання ГУДКУ в Запорізькій області в особі УДК у Ленінському районі м. Запоріжжя повернути з місцевого бюджету Ленінського району м. Запоріжжя позивачу надмірно сплачені кошти за торговий патент у розмірі 36 000 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2010, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2011 у задоволенні позовних вимог ПП "Епоха" відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.07.2014 скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2010 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2011 у справі №2а-1949/10/0870 та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 07.08.2014 матеріали справи №2а-1949/10/0870 прийнято до провадження та призначено справу до судового розгляду на 20.08.2014.

19.08.2014 від відповідача -2 на адресу суду надійшло клопотання про заміну сторони у справі її правонаступником, а саме: замінити Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області в особі Управління Державного казначейства у Ленінському районі міста Запоріжжя Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області на Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі міста Запоріжжя Запорізької області, яке суд визнав обґрунтованим та задовольнив.

20.08.2014 позивач направив на адресу суду заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просив суд:

по-перше, здійснити процесуальне правонаступництво у справі та замінити первісних відповідачів у справі їх правонаступниками, відповідно, відповідача-1 - Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області та відповідача-2 - Управлінням Державної казначейської служби України у Ленінському районі міста Запоріжжя Запорізької області;

по-друге, визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя щодо неповернення надмірно сплачених коштів у сумі 3600,00 грн. за торговий патент та стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "ЕПОХА" () суму у розмірі 3600,00грн. (тридцять шість тисяч гривень) сплаченої вартості торгового патенту.

Зміна позовних вимог прийнята судом та здійснено процесуальне правонаступництво відповідачів у справі.

За клопотанням сторін провадження у справі зупинялось. Судове засідання призначено на 29.10.2014.

У судовому засіданні 29.10.2014 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, та просив задовольнити їх у повному обсязі. Позовні вимоги обґрунтовує ст.1212 ЦК України, Законами України "Про заборону грального бізнесу в Україні" №1334-VІ від 15.05.2009, "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996 №98/96-ВР. Вказує, що 15.06.2009 позивач придбав у відповідача - 1 торговий патент на право здійснення торгівельної діяльності, діяльності з надання побутових послуг, діяльності з обміну готівкових валютних цінностей, діяльності з надання послуг у сфері грального бізнесу. Позивач здійснив одноразову оплату за патент за III квартал 2009 року в сумі 36 000 грн. У зв'язку з прийняттям 15.05.2009 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" №1334-VІ позивач не міг використовувати придбаний ним патент за третій квартал 2009 року. 26.06.2009 позивач повернув патент відповідачу -1. Отже, грошові кошти сплачені за період, на який встановлена заборона на зайняття гральним бізнесом вважаються безпідставно набутим майном. На направлені відповідачу -1 заяви про повернення позивачу невикористану вартість одноразово сплаченого патенту за 3 квартал 2009 р. в сумі 36 000 грн. відповідач-1 відповіді не надав. Вважає бездіяльність відповідача незаконною. Просить позов задовольнити.

Представники відповідача-1 проти позову заперечили та надали пояснення, згідно яких зазначили, що позивачем 10.09.2009 було надіслано лист про прийняття та анулювання торгового патенту серії ТПА №728884 з 01.10.2009, в якому йшлося про анулювання торгового патенту з 4 кварталу 2009 року, питання ж про повернення надмірно сплачених коштів взагалі не ставилося. Патент був повернутий позивачем тільки 10.09.2009, тобто вже після закінчення 3 кварталу 2009 року, у зв'язку з чим його було анульовано тільки з 4 кварталу 2009 року. Отже, правові підстави для повернення з бюджету вартості одноразово сплаченого патенту за 3 квартал в сумі 36 000 грн. відсутні. Просили у задоволенні позову відмовити.

Відповідач-2 в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідно до ст.160 КАС України в судовому засіданні 29.10.2014 сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

Перевіривши наявні матеріали та фактичні обставини справи, суд вважає позовні вимоги, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

При розгляді справи судом встановлено, що 15.06.2009 Приватне підприємство "ЕПОХА" придбало у ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя торговий патент на право здійснення торговельної діяльності, діяльності з надання побутових послуг, діяльності з обміну готівкових валютних цінностей, діяльності з надання послуг у сфері грального бізнесу серії ТПА №728884.

15.06.2009 ПП "ЕПОХА" здійснило одноразову оплату за патент за 3 квартал 2009 року в сумі 36 000 грн.

У зв'язку з прийняттям 15.05.2009 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" №1334-VІ, який набрав чинності 25.06.2009, Приватним підприємством "Епоха" 10.09.2009 надісланий до ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя лист, яким підприємство просило прийняти та анулювати торговий патент серії ТПА №728884 з 01.10.2009.

Отже, підприємство в своєму листі ставило питання про анулювання торгового патенту з 4 кварталу 2009 року. Питання про повернення надмірно сплачених коштів в зазначеному листі не ставилося.

Разом з листом від 10.09.2009 підприємством повернуло до ДПІ у Ленінському районі торговий патент.

29.12.2009 за вих.№29 ПП "ЕПОХА" надіслано лист до ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя про повернення на його розрахунковий рахунок 36 000 грн., сплачених за торговий патент.

ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя листом від 17.05.2010 №7220/121/151 надала відповідь, що станом на 17.05.2010 на особовому рахунку підприємства обліковується заборгованість у сумі 56 316 грн. 73 коп., яка виникла через непогашення штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та запропонувала ПП "ЕПОХА" розглянути можливість погашення частини заборгованості за рахунок існуючої переплати у розмірі 36 000 грн. по платі за торгові патенти з надання послуг у сфері грального бізнесу.

У відповідь на зазначений лист позивач повідомив ДПІ у Ленінському районі, що він наполягає на поверненні надмірно сплачених коштів за торговий патент у сфері грального бізнесу у розмірі 36 000 грн. на розрахунковий рахунок підприємства.

Приймаючи рішення по суті, суд виходив з наступного:

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" з дня набрання ним чинності видача ліцензій на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор в Україні припиняється, а ліцензії, видані суб'єктам підприємницької діяльності до дня набрання ним чинності, скасовуються.

Таким чином Закон примусово забороняє гральний бізнес, скасовує видані ліцензії і торгові патенти на здійснення діяльності в сфері грального бізнесу.

Згідно з ч.5 ст. 5 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" оплата вартості торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу провадиться щоквартально до 15 числа місяця, що передує звітному кварталу. Під час придбання торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу суб'єкт підприємницької діяльності вносить одноразову плату у розмірі вартості торгового патенту за 3 місяці. На суму, сплачену під час придбання торгового патенту, зменшується розмір плати за торговий патент, яка підлягає внесенню в останній квартал його дії.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" суб'єкт підприємницької діяльності, який припинив діяльність, яка відповідно до цього Закону підлягає патентуванню, до 15 числа місяця, що передує звітному, письмово повідомляє про припинення такої діяльності відповідний державний податковий орган. При цьому торговий патент повертається до податкового органу, а суб'єкту підприємницької діяльності повертається надмірно сплачена сума вартості торгового патенту.

Закон України "Про заборону грального бізнесу в Україні" примусово заборонив гральний бізнес з 26 червня 2009 року та скасував ліцензії на право ним займатися.

Тому, грошові кошти сплачені за період, на якій встановлена заборона на зайняття гральним бізнесом вважаються безпідставно набутим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦКУ особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

До прийняття Закону існувала підстава для сплати ліцензіатом коштів за ліцензію, однак після набрання ним чинності підстава відпала, тобто на законодавчому рівні відпала підстава для сплати коштів за патент.

Відповідно до пункту 5 глави 1 Порядку повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 №226 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.12.2002 за №1000/7288, повернення помилково або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) здійснюється за заявою платника та поданням органів, які повинні забезпечувати надходження платежів до бюджету та за якими згідно із законом закріплено контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, позивач втратив можливість проводити діяльність з надання послуг у сфері грального бізнесу із незалежних від суб'єкта підприємницької діяльності причин та у примусовому порядку внаслідок прийняття Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні", а отже, повернення сплаченої вартості патенту є безумовним обов'язком податкового органу.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідачі, які є суб'єктами владних повноважень, свою позицію суду не доказали та не обґрунтували її.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна особа відповідно до ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем-1 безпідставно не вчинено дії щодо повернення надмірно сплачених позивачем коштів у сумі 3600,00 грн. за торговий патент, у зв'язку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до Положення про державне казначейство, затвердженого постановою КМУ від 21.12.2005 р. №1232, казначейство відповідно до покладених на нього завдань повертає кошти, помилково або надмірно зараховані до бюджету, за поданням органів стягнення, яким відповідно до законодавства надано право стягнення до бюджетів податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших надходжень.

Відповідно Наказу Міністерства фінансів України від 23.08.2012 р. №938 Про затвердження Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів, п. 2.2., у процесі казначейського обслуговування коштів місцевих бюджетів органи Казначейства серед іншого формують розрахункові документи і проводять повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до місцевих бюджетів на підставі відповідних документів органів, які згідно із законодавством контролюють справляння надходжень бюджету, погоджених з відповідними місцевими фінансовими органами.

Аналізуючи зазначені у частині 2 статті 162 КАС способи захисту порушеного права, суд приходить до висновку, що вони не містять виняткового переліку. У абзаці другому зазначеної статті законодавець вказав, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись вимогами ч. 2 ст. 11 КАС України, а також системного аналізу вищевказаних правових норм, суд зазначає, що в даному випадку відповідачами не дотримано вимог закону про захист охоронюваних прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного, відповідач-2, як розпорядник бюджетних коштів Ленінського району м. Запоріжжя повинен повернути надмірно сплачені позивачем та зараховані до бюджету кошти за торговий патент в розмірі 36 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області щодо неповернення надмірно сплачених коштів у сумі 3600,00 грн за торговий патент.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "ЕПОХА" () суму у розмірі 3600,00грн. (тридцять шість тисяч гривень) сплаченої вартості торгового патенту.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "ЕПОХА" () судові витрати у розмірі 552,90 грн. (п'ятсот п'ятдесят дві гривні 90 коп.)

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко