Справа № 2а/0370/1483/12
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 січня 2015 року м. Київ В/800/5626/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Цвіркуна Ю.І. - суддя-доповідач,

Бившевої Л.І., Костенка М.І., Пилипчук Н.Г., Федорова М.О.,

розглянувши заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області

про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.11.2014 року у справі №2а/0370/1483/12 (124548/12/9104)

за позовом Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Держаної податкової служби України у Волинській області

до Приватного підприємства «Волвест-М»

про стягнення фінансових санкцій,

встановив:

Головне управління Державної фіскальної служби у Волинській області (правонаступник Головного управління Міндоходів у Волинській області) звернулось із заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.11.2014 року у справі №2а/0370/1483/12 (124548/12/9104), якою касаційну скаргу Головного управління Міндоходів у Волинській області залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2014 року - без змін.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 22.12.2014 року встановлено заявнику строк для усунення недоліків, допущених при поданні даної заяви, шляхом додання до заяви документів, передбачених статтею 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України, та приведення її тексту у відповідність до вимог, встановлених статтею 239 Кодексу адміністративного судочинства України, до 12.01.2015 року.

Відповідні недоліки усунені заявником у межах встановленого строку.

У заяві про перегляд судового рішення заявник посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України.

Як приклад неоднакового застосування одних і тих самих правових норм, заявник вказує і додає ухвали Вищого адміністративного суду України від 12.11.2014 року №К/800/59509/13, від 24.09.2014 року № К/9991/70307/12.

Згідно із статтею 237 КАС України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів: 1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом; 3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171-1 цього Кодексу.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 4 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року №2 «Про судову практику застосування статей 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України»).

З огляду на зміст відповідних судових рішень, у справі, щодо якої подано заяву про перегляд, та справах, на які посилається заявник в обґрунтування неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права судом касаційної інстанції, колегія суддів не вбачає подібність правовідносин.

Тож у судових рішеннях, на які посилається заявник, відсутнє різне правозастосування в подібних правовідносинах, яке відповідно до статті 237 КАС України може бути підставою для перегляду судових рішень в адміністративній справі Верховним Судом України.

Оскільки чинне законодавство підставою для подання заяви про перегляд судових рішень та допуску адміністративної справи для перегляду Верховним Судом України визначає різне застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права в подібних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку про відмову в допуску даної справи до провадження.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Волинській області у допуску до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.11.2014 року у справі №2а/0370/1483/12 (124548/12/9104).

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та не може бути оскаржена.

Судді Ю.І.Цвіркун

Л.І.Бившева

М.І.Костенко

Н.Г.Пилипчук

М.О. Федоров