Справа № 816/4207/14
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2015 р.Справа № 816/4207/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Ральченка І.М.
Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військового прокурора Полтавського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2014р. по справі № 816/4207/14
за позовом Військового прокурора Полтавського гарнізону в інтересах ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИЛА:
28.10.2014 року військовий прокурор Полтавського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправними дії посадових осіб в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 100% місячного грошового забезпечення на місяць загальною сумою 60028,54 грн, зобов`язання посадових осіб в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду з 24 жовтня 2012 року по теперішній час у розмірі 100% місячного грошового забезпечення на місяць загальною сумою 60028,54 грн, зобов`язати посадових осіб в/ч НОМЕР_1 виплачувати ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 100% місячного грошового забезпечення на місяць в подальшому.
Полтавський окружний адміністративний суд постановою від 09.12.2014 року відмовив у задоволенні позовних вимог.
Військовий прокурор Полтавського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, на думку апелянта, відповідач допустив порушення діючого законодавства, чим обмежив законне право позивача на отримання щомісячної додаткової грошової винагороди як наземного авіаційного спеціаліста, що забезпечує безпеку польотів літаків та вертольотів у військовій частині НОМЕР_1 , що не враховано судом першої інстанції.
У відповідності до положень ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як встановлено судовим розглядом, наказом командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 №70 від 30 березня 2011 року капітана ОСОБА_1 з 17 березня 2011 року призначено помічником начальника інженерно-авіаційної служби авіаційної ескадрильї (а.с. 11).
Вказане призначення відображено у послужному списку позивача та внесено запис до посвідчення офіцера (а.с. 10, 11).
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги військового прокурора Полтавського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії є необґрунтованим
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.
Постановою Кабінету Міністрів України №889 від 08 жовтня 2012 року встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби; особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій.
В Переліку посад військовослужбовців-наземних авіаційних спеціалістів, які забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил України та Сухопутних військ Збройних Сил України (Додаток 1), затвердженого наказом Міністерства оборони України №595 від 15 листопада 2010 року, зазначається, що виплата винагороди провадиться за умов, якщо передбачені в штаті військової частини за посадою (в тому числі з подвійним найменуванням, перша або друга частина якого окремо зазначена в Переліку), що займає військовослужбовець, цифрові позначення військово-облікової спеціальності і посади збігаються з цифровими позначеннями військово-облікової спеціальності та посади, зазначеними в цьому Переліку, а також, якщо посади, перераховані у цьому Переліку, наявні: в авіаційних бригадах, полках, базах, базах (експериментальних, навчальних), ескадрильях, загонах, ланках; у льотно-випробувальних підрозділах науково-дослідних організацій, випробувальних полігонів (центрів); у літаючих авіаційно-технічних лабораторіях, авіаційно-ремонтних майстернях; на диспетчерських, командних (головних командних) пунктах (центрах), пунктах наведення авіації; у центрах пошуково-рятувального та аеронавігаційного забезпечення польотів авіації, відділах (групах) оперативних чергових, штурманських управліннях та службах; у військових частинах та підрозділах зв`язку, автоматизованого управління, радіотехнічного, аеродромно-технічного забезпечення, в авіаційних комендатурах та на авіаційних полігонах, які безпосередньо забезпечують польоти літаків та вертольотів; якщо особи офіцерського складу, які займають посади з групою військово-облікової спеціальності 06, 12, 20, 60, 62 цього Переліку, фактично забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, а військовослужбовці, які займають посади з групою військово-облікової спеціальності 46, 49, 52, 53, 54 56, 67, зайняті технічним обслуговуванням і ремонтом літаків та вертольотів; якщо особи рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, на посадах з кодовим позначенням 068, 390, 402, 412, 423, 419, 420, 423, 429, 430, 736, 813, 885, 945 цього Переліку, фактично забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, а військовослужбовці, які займають посади з кодовим позначенням 002, 257, 680, 788, 789, зайняті технічним обслуговуванням і ремонтом літаків та вертольотів.
Проаналізувавши наведені правові норми, колегія суддів дійшла висновку, що законодавцем визначено вичерпний перелік посад військовослужбовців-наземних авіаційних спеціалістів, які забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил України та Сухопутних військ Збройних Сил України, яким передбачено виплату винагороди.
Як встановлено судом першої інстанції, станом на 24 жовтня 2012 року і по теперішній час позивач обіймає посаду помічника начальник інженерно-авіаційної служби авіаційної ескадрильї.
Однак, посада помічника начальника інженерно-авіаційної служби авіаційної ескадрильї у вищезазначеному Переліку відсутня.
Крім того, в п. 1 постанови №889 зазначається, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби та льотного складу внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення. Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної грошової допомоги винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
При цьому, відповідно до п. 5 Інструкції про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди, затвердженої наказом Міністерства оборони України №595 від 15 листопада 2010 року, винагорода виплачується на підставі наказу командира (начальника) військової частини(установи, організації), а командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена наказом Міністерства оборони України від 15 листопада 2010 року №595, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин (здійснення польотів у конкретному місці), її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною.
Разом з тим судом першої інстанції встановлено, що з матеріалів справи вбачається відсутність наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) щодо виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди.
Фінансово-економічним управлінням командування повітряних сил Збройних Сил України 27 серпня 2014 року за вих. №350/147/2/3034 надано відповідь позивачеві, якою відмовлено у проханні виплатити щомісячну додаткову грошову винагороду у зв`язку з відсутність посади позивача у Переліку (а. с. 13).
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи у виплаті ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди у зв`язку з відсутність посади позивача у Переліку діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.
Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з`ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Військового прокурора Полтавського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2014р. по справі № 816/4207/14 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.