Справа № 813/110/14
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2015 р. м. Київ К/800/29825/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівГончар Л. Я.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про визнання незаконними, протиправними та скасування припису, протоколу та постанови,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про визнання незаконними, протиправними та скасування припису № 7/20 від 18 грудня 2012 року, протоколу № 7/22-ф від 18 грудня 2012 року та постанови № 7/458-ф від 20 грудня 2012 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 18 грудня 2012 року № 7/20 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам, та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт та постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 20 грудня 2012 року № 7/458-ф; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2014 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження в частині скасування постанови № 7/458-ф від 20 грудня 2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності за апеляційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року у цій справі.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року в частині позовних вимог про скасування припису начальника відділу державного контролю забудови територій №7/20 від 18 грудня 2012 року та прийнято в цій частині нове рішення про відмову в позові; в решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції від 13 травня 2014 року, позивач звернулася з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заперечень на касаційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судами встановлено, що на підставі звернення гр. ОСОБА_5 стосовно заперечення незаконного будівництва 18 грудня 2012 року відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку здійснення державного архітектурного-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, відповідачем проведено перевірку питань, зазначених у вказаному до Інспекції зверненні.

За результатами перевірки відповідач встановив здійснення реконструкції квартири позивача з метою влаштування санвузлу та коридору без затвердженої проектної документації і прав на виконання будівельних робіт в порушення п. 1, ст. 9, абз. 4, ч. 1, ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У зв'язку з цим відповідачем складено акт від 18 грудня 2012 року № 7/57 щодо дотримання вимог законодавств у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, протокол про адміністративне правопорушення від 18 грудня 2012 року № 7/22-ф, внесено припис Інспекції від 18 грудня 2012 року № 7/20 та постановлено постанову Інспекції по справі про адміністративне правопорушення від 20 грудня 2012 року № 7/458-ф.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач заявила позов.

Суд першої інстанції дійшов висновку щодо достатності підстав для задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції дійшов протилежного висновку, тому в задоволенні позову в частині скасування припису відмовив.

Колегія суддів касаційної інстанції не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відмову в позові, виходячи з такого.

Згідно із статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, серед іншого, безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, реконструкція жилого будинку - комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщень житлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведенням їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог.

Згідно із Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно із ст. 1 Закону № 3038-VI замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Таким чином, цим Законом визначено коло осіб, які віднесені до суб'єктів містобудівної діяльності, щодо яких складаються приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Поняття об'єктів архітектурної діяльності (об'єкти архітектури) визначені у Законі України «Про архітектурну діяльність» - будинки і споруди житлово-цивільного, комунального, промислового та іншого призначення, їх комплекси, об'єкти благоустрою, садово-паркової та ландшафтної архітектури, монументального і монументально-декоративного мистецтва, території (частини територій) адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів.

Між тим, оскаржуваний припис № 7/20 від 18 грудня 2012 року виданий ОСОБА_4, тоді, як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи (свідоцтвом про право власності на квартиру), співвласниками об'єкта будівництва - квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 та члени ї сім'ї в рівних частинах: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Таким чином, винесення припису одному із співвласників спірної квартири про вчинення ним правопорушення у сфері містобудівної діяльності ґрунтується на припущеннях відповідача, без підтвердження цих обставин належними доказами.

Оскільки під час вирішення справи по суті судом апеляційної інстанції допущені порушення в застосуванні норм матеріального права, то скаргу позивача слід задовольнити.

В частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним, протиправним та скасування протоколу № 7/22-ф від 18 грудня 2012 року суди дійшли вірного висновку про відмову в позові, оскільки такий протокол є формою оформлення результатів проведеного Інспекцією контролю і не відноситься до рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності Інспекції що безпосередньо порушують права та свободи позивача.

Відповідно до ст. 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року в частині відмови в позові про скасування припису начальника відділу державного контролю забудови територій №7/20 від 18 грудня 2012 року скасувати та залишити в силі в цій частині постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року.

В іншій частині постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: