Справа № 569/13436/14-а
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Доля В.А.
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"28" січня 2015 р. Справа № 569/13436/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Одемчука Є.В.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "11" вересня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання дій та рішень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 вересня 2014 року визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Рівне щодо відмови у виплаті ОСОБА_3 пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі визначеному постановою Рівненського міського суду від 22 вересня 2011 року № 2а-6344/11.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне провести нарахування та виплату ОСОБА_3 пенсії у розмірі, визначеному постановою Рівненського міського суду від 22 вересня 2011 року № 2а-6344/11 в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, а саме з 22 лютого 2014 року.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати постанову суду першої інстанції із ухваленням нової про відмову в задоволенні позову.

Апеляційний розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за правилами, встановленими ст. 197 КАС України.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в апеляційній, що постановою Рівненського міського суду від 08 квітня 2009 року, залишеною в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2011 року, зобов'язано УПФ в м. Рівне провести нарахування та виплату ОСОБА_3 пенсії з 14 січня 2009 року з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 75 % мінімальних пенсій за віком. Постановою Рівненського міського суду від 22 вересня 2011 року, залишеною в силі ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2012 року, зобов'язано УПФ в м. Рівне провести нарахування та виплату на користь ОСОБА_3, з 01 січня 2011 року відповідно до ст. ст. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком із врахуванням виплачених сум.

Позивач посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини остаточним рішенням від 18 липня 2013 року по справі "Москаленко та інші проти України", 27 серпня 2013 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив відновити йому виплату пенсії у розмірі, визначеному постановою Рівненського міського суду 22 вересня 2011 року.

Листом від 14.08.2014 року № 332/13 відповідач повідомив позивача, що відновлення попереднього юридичного стану стягувача не було предметом судового розгляду у справі "Москаленко та інші проти України", а відтак органи Пенсійного фонду України виконують зобов'язання, покладені судовим рішенням в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України і станом на 01.09.2013 року розмір моєї пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи обчислений за нормами постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 та складає 2707,30 грн. (а.с.13).

Європейський суд з прав людини остаточним рішенням від 18 липня 2013 року по справі "Москаленко та інші проти України" постановив, що тривале невиконання рішень національних судів, ухвалених на користь заявників, є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 13 Конвенції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Крім того, у відповідності до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" проголошено, що рішення цього суду є обов'язковими для виконання Україною відповідно до ст.46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та протоколів до неї.

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" також зазначено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику цього суду як джерело права.

Із змісту рішення Європейського суду з прав людини від 18 липня 2013 року по справі "Москаленко та інші проти України" вбачається, що тривале невиконання рішень національних судів є порушенням пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого Протоколу до Конвенції.

Таким чином порушення управлінням Пенсійного фонду України в м. Рівне прав позивача у сфері публічно-правових відносин полягає не лише в обчисленні ним розміру його пенсії на підставі постанови КМ України від 23.11.2011 року №21010, що є лише підзаконним актом і є порушенням Конституції України, принципу верховенства права, а й у тривалому невиконанні судового рішення, що набрало законної сили, що є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "11" вересня 2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.В.Одемчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

4-третій особі: - ,