Справа № 520/8243/14-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

27 січня 2015 р.м.ОдесаСправа № 520/8243/14-а

Категорія: 7.1 Головуючий в 1 інстанції: Куриленко О.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

при секретарі - Ложніковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, третя особа - Компанія "ХЕББЕРТОН ГРУП ІНК", про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

07.07.2014 року представник позивача - ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, який в подальшому уточнив та просив постанову №003222 Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Заборей В.Г. від 13.06.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Туреччини капітана буксиру КАРТАN ТЕОMAN (НОМЕР_1), пана ОСОБА_2 скасувати та справу припинити.

17.10.2014 року представник третьої особи компанії "ХЕББЕРТОН ГРУП ІНК" та 21.10.2014 року представник відповідача Державної екологічної інспекції (далі ДЕІ) північно-західного регіону Чорного моря звернулись до суду з заявами, в яких просять залишити без розгляду позовну заяву капітана т.х. КАРТАN ТЕОMAN громадянина Туреччини ОСОБА_2 до ДЕІ північно-західного регіону Чорного моря, третя особа компанія "ХЕББЕРТОН ГРУП ІНК" про скасування постанови № 003222 про адміністративне правопорушення від 13.06.2014 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2014 року заяви представника відповідача ДЕІ Північно-Західного регіону Чорного моря та представника третьої особи компанії "ХЕББЕРТОН ГРУП ІНК" про залишення без розгляду адміністративного позову - задоволено.

Адміністративний позов капітана т.х. КАРТАN ТЕОMAN громадянина Туреччини ОСОБА_2 до ДЕІ Північно-Західного регіону Чорного моря, третя особа компанія "ХЕББЕРТОН ГРУП ІНК" про скасування постанови № 003222 про адміністративне правопорушення від 13.06.2014 року - залишено без розгляду.

Роз'яснено особі, яка подала адміністративний позов, що після усунення підстав, з яких позов був залишено без розгляду, вона має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції, виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, позивач не наводить причин поважності пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом та не просить суд поновити йому строк звернення до суду. При цьому, суд першої інстанції посилався на вимоги ст. 289 КпАП України, а також на наявність в матеріалах справи доказів щодо обізнаності позивача стосовно змісту оскаржуваної постанови та строків її оскарження.

Судова колегія не погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч.3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 289 КпАП України передбачено,що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що подання адміністративного позову, зокрема, щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі, постанови по справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог ст.ст. 105, 106 КАС України, вимагає обізнаності особи щодо якого прийнято таке рішення зі змістом оскарженого рішення для виконання вказаних вимог КАС України.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником апелянта наголошено, що його довіритель є іноземцем. Під час складання протоколу та розгляду відповідачем цієї справи з прийняттям постанови, не було забезпечено присутності перекладача, а тому він не зовсім розумів зміст документів, що йому надавалися, у зв'язку з чим відмовився від підпису та їх прийняття.

Сам він (представник) дізнався про прийняття оскаржуваної постанови про притягнення його довірителя - громадянина Туреччини капітана буксиру КАРТАN ТЕОMAN (ІМО 7303815), пана ОСОБА_2 лише 24.06.2014 року під час офіційного вручення йому як представнику капітана протоколу за фактом порушення його довірителем законодавства про охорону навколишнього природного середовища України від 13.06.2014 року та постанови про накладення адміністративного стягнення від 13.06.2014 року, після чого представник 03.07.2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом, надіславши його поштою.

З матеріалів справи вбачається, що особа щодо якої оскаржується постанова про притягнення до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 є громадянином Туреччини.

13.06.2014 року Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Заборей В.Г. було винесено постанову №003222 про адміністративне правопорушення, згідно з якою капітана буксиру КАРТАN ТЕОMAN громадянина Туреччини ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 190 грн., за порушення, передбачене ч.1 ст. 59-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з оскарженої постанови, позивач - капітан т/х КАРТАN ТЕОMAN громадянин Туреччини ОСОБА_2 від підпису та отримання копії даної постанови відмовився.

Колегія суддів звертає увагу на те, що будь-які дані щодо обізнаності громадянина Туреччини ОСОБА_2 про існування оскарженої постанови до зазначеної позивачем дати в матеріалах справи відсутні.

При цьому, посилання суду першої інстанції як на підставу обізнаності позивача на переклад на англійську мову деяких пунктів постанови, зокрема щодо строку оскарження постанови, колегія суддів вважає хибним, оскільки відповідачем не доведено факту розгляду вказаної адміністративної справи на англійській мові, враховуючи факт відсутності перекладача при розгляді даної справи відповідачем, проти чого сторони не заперечують.

Вказаний в ухвалі суду Акт від 16.06.2014 року про факт вручення позивачу документів (в тому числі протоколу і оскаржуваної постанови) та додані до нього фотографії, на думку колегії суддів не є належними доказами про обізнаність позивача, оскільки з нього вбачається, що позивач відмовився від підпису в отриманні документів При цьому, відповідачем не доведено, що під час вручення ОСОБА_2 вищевказаних документів був присутній перекладач.

Зі змісту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, також не вбачається, що судом був встановлений факт обізнаності позивача, або його представника про прийняття оскаржуваної постанови до зазначеної в позові дати.

Крім того, вирішуючи питання щодо наявності підстав для залишення без розгляду заявленого адміністративного позову, колегія суддів наголошує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також, свідчить про те, що регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту. Європейський суд підкреслює, що оскільки питання стосується принципу юридичної визначеності, це піднімає не лише проблему трактування правових норм у звичайному сенсі, а також і проблему недоцільного формулювання процесуальних вимог, яке може перешкоджати розгляду позову щодо суті, тим самим спричиняючи порушення права на ефективний судовий захист (справа «Мельник проти України» рішення від 28.03.2006 року).

Крім того, у рішеннях по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року та по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів вважає, що залишення вказаного позову без розгляду позбавить громадянина Туреччини ОСОБА_2 його права на доступ до суду та призведе до порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що суд першої інстанції при вирішенні спірного питання порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, судова колегія, відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, вважає необхідним скасувати ухвалу суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про направлення матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 199; п.4 ч.1 ст. 202; п.3 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2014 року - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, третя особа - Компанія "ХЕББЕРТОН ГРУП ІНК", про скасування постанови - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв