Справа № 826/20522/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 січня 2015 року 11:12 № 826/20522/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.

при секретарі Мальчик І.Ю.,

за участю:

представника позивача: Мінчук Д.Л.,

представника відповідача: Галуненко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Альянс» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання неправомірної відмови, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві в якому просить:

- визнати неправомірною відмову ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві у прийнятті Уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійних помилок за звітній ( податковий) період за яким виправляються помилки - 06 місяць 2014 року від 13 листопада 2014 року № Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Альянс" ( );

- визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м Києві, оформлене листом від 14.11.2014 року №23865/10/26-53-15-01-11-1, про відмову у прийнятті Уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійних помилок за звітній (податковий) період за яким виправляються помилки - 06 місяць 2014 року від 13 листопада 2014 року №14000654 Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Альянс" ( );

- вважати Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійних помилок за звітній ( податковий) період, за яким виправляються помилки - 06 місяць 2014 року від 13 листопада 2014 року № Товариства з обмеженою відповідальністю Бюро Альянс ( ) таким, що прийнятий у день його фактичного отримання ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві, а саме : 13 листопада 2014 року.

Позовні вимоги, позивач мотивує тим, що відповідачем протиправно відмовлено у прийнятті уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ та не визнано його як податковий звіт, у зв'язку з тим, що він не відповідає вимогам діючого законодавства, при цьому у чому саме полягає неправильність заповнення розрахунку, податковий орган не повідомив.

В судовому засіданні, представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача, в судовому засіданні, проти позову заперечував. Як на підставу заперечень проти позовних вимог, податковий орган посилається на те, що уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ, поданий позивачем, заповнено з порушеннями ст.48 Податкового кодексу України, а отже відповідачем правомірно відмовлено у визнанні уточнюючого розрахунку як податкової звітності.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши представника позивача, представника відповідача, суд дійшов наступних висновків:

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро Альянс" () є платником податків на додану вартість з 03.07.1997року та перебуває на обліку в ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві.

ТОВ "Бюро Альянс" 13.11.2014року подано до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві «Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, за звітний період, за яким виплавляються помилки - 06 місяць 2014 року».

ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві листом від 14.11.2014 року №23865/10/26-53-15-01-11-1 повідомила ТОВ "Бюро Альянс", що поданий 13.11.2014року уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість № не визнаний як податковий звіт тому, що не відповідає вимогам діючого законодавства, а саме: уточнюючий розрахунок підприємством заповнено з порушенням ст.48 Податкового кодексу та запропоновано подати новий уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість, у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, оформлений належним чином відповідно до діючого законодавства.

Згідно з підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів.

Відповідно до положень абз.1 п.50.1 ст.50 Податкового кодексу, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до змісту ст.46 Податкового кодексу, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань.

Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність (крім малих підприємств) у порядку, передбаченому для подання податкової декларації.

Платники податку на прибуток, малі підприємства, віднесені до таких відповідно до Господарського кодексу України, подають разом з річною податковою декларацією річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації.

У складі фінансової звітності платник податків має право зазначати тимчасові та постійні податкові різниці за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику.

Якщо згідно з правилами, визначеними цим Кодексом, податкова звітність з окремого податку складається наростаючим підсумком, податкова декларація за результатами останнього податкового періоду року прирівнюється до річної податкової декларації. У такому разі річна податкова декларація не подається.

Форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У такому ж порядку встановлюються форми податкових декларацій з місцевих податків і зборів, що є обов'язковими для застосування їх платниками (податковими агентами). Форма декларації про майновий стан і доходи (податкової декларації) встановлюється з урахуванням особливостей, визначених пунктом 179.9 статті 179 цього Кодексу. Форма спрощеної податкової декларації, що передбачена пунктом 49.2 статті 49 цього Кодексу, та порядок переходу платників податків на подання такої декларації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Форма, порядок та строки подання митної декларації, а також порядок прийняття контролюючим органом митної декларації визначаються з урахуванням вимог митного законодавства України. Державні органи, які встановлюють відповідно до цього пункту форми податкових декларацій, зобов'язані оприлюднити такі форми для використання їх платниками податків.

Згідно п.47.1.1 п.47.1 ст.47 Податкового кодексу, відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи.

Відповідно до п.п. 48.1 - 48. 3 ст.48 Податкового кодексу, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Передбачений вказаною нормою перелік обов`язкових реквізитів декларації є вичерпним.

За змістом п.48.5 ст.48 Податкового кодексу, податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником;

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку; фізичною особою - платником податків або його законним представником; особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації згідно із договором про спільну діяльність або угодою про розподіл продукції.

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється (п. 49.10 ст. 49 Податкового кодексу України).

Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України, від 13.11.2013, № 678 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" (діяв на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до положень п.п.1-3 Порядку № 678, подання податкової декларації з податку на додану вартість (далі - декларація) передбачено пунктом 46.1 статті 46 глави 2 розділу II "Адміністрування податків, зборів (обов'язкових платежів)" та статтею 203 розділу V "Податок на додану вартість" Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

Подання уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок) (у разі якщо у майбутніх податкових періодах з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу, платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій податковій декларації (крім митної декларації або обмежень, визначених статтею 50 глави 2 розділу II Кодексу) передбачено пунктом 50.1 статті 50 глави 2 розділу II Кодексу.

Подання копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді передбачено пунктом 201.15 статті 201 розділу V Кодексу.

Відповідно до п.201.15 ст.201 Податкового кодексу, зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу. Платник податку веде реєстр виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума постачання та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку - продавця, який видав податкову накладну такому платнику податку. Форма і порядок заповнення реєстру виданих та отриманих податкових накладних встановлюються відповідно до вимог розділу II цього Кодексу.

Платники податку щомісяця в терміни, що передбачені для подання податкової звітності (календарний місяць), у тому числі для яких цим розділом встановлено звітний податковий період - квартал, подають контролюючому органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за такий період в електронному вигляді.

Контролюючий орган розробляє та розміщує на своєму офіційному веб-сайті програму ведення обліку записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді та забезпечує її безкоштовне розповсюдження (включаючи необхідні зміни та доповнення) як шляхом надання доступу до копіювання такої програми, як через Інтернет, так і шляхом запису на магнітні носії інформації платника за його запитом.

Як вбачається з матеріалів справи, не погоджуючись з невизнанням уточнюючого розрахунку, позивачем направлено на адресу податкового органу запит від 05.12.14р. №1/5 щодо роз'яснення причин відмови у визнанні податкової звітності.

Листом від 15.12.2015р. №25567/10/26-53-15-01-11 ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві повідомила, що поданий уточнюючий розрахунок з ПДВ № від 13.11.14р. з додатками не визнаний як податковий звіт тому, що не відповідає вимогам діючого законодавства, а саме: розрахунки проведенні в уточнюючому розрахунку не відповідають показникам реєстру виданих та отриманих податкових накладних.

Відповідно до положень п.8 Порядку №618, у разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути подані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Відповідно до пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Порядок ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних (далі - Реєстр) затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.11.2013 р. N 708 (далі - Порядок N 708).

Відповідно до п. 1 розділу I Порядку N 708 виправлення помилки в Реєстрі здійснюється методом "сторно" за правилами, передбаченими для бухгалтерського обліку, у момент виявлення такої помилки.

Пунктом 2 розділу V Порядку N 708 визначено, що при виправленні помилки методом "сторно" до Реєстру одночасно вноситься два записи: помилковий запис із знаком "-" та правильний запис із знаком "+".

Отже, у випадку самостійного виявлення помилки в Реєстрі (неправильно вказано індивідуальний податковий номер контрагента (покупця або постачальника), яка не вплинула на правильність заповнення додатка 5 до податкової декларації з ПДВ "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)" (далі - додаток 5) та розділів податкової декларації з ПДВ, платник податку у звітному періоді, в якому виявлено помилку, має право виправити помилку методом "сторно", як це передбачено Порядком N 708, без подання уточнюючого розрахунку.

У разі якщо самостійно виявлений помилковий запис (неправильно вказано індивідуальний податковий номер контрагента (покупця або постачальника)) здійснено не лише в Реєстрі, а і в додатку 5, платник податку відповідно до пункту 50.1 статті 50 Кодексу у звітному періоді, в якому виявлено помилку (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу), зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до податкової декларації, в додатку 5 до якої допущено помилку, за формою, чинною на час подання уточнюючого розрахунку.

Форму уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 р. N 678.

При цьому до уточнюючого розрахунку подається додаток 5 з відміткою "уточнюючий", як це передбачено пунктом 8 розділу VI Порядку N 678.

У разі заповнення уточнюючого розрахунку до графи 4 переносяться показники податкової декларації з ПДВ, додаток 5 до якої уточнюється, до графи 5 - всі відповідні показники декларації з урахуванням виправлених помилок (у цьому випадку вони відповідають показникам з графи 4), а в графі 6 відображається прочерк (при поданні звітності на паперових носіях) або така графа не заповнюється (при поданні звітності в електронному вигляді).

В уточнюючому додатку 5, який подається до уточнюючого розрахунку для виправлення запису неправильно вказаного індивідуального податкового номера контрагента (покупця або постачальника), повторюється помилковий запис індивідуального податкового номера, при цьому вартісні показники вказуються зі знаком "-" (тобто сторнуються); вказується правильний запис по операціях з контрагентом за звітний (податковий) період, за який виправляються помилки повністю (включаючи вартісні показники); у підсумковому рядку "Усього за місяць" відображається прочерк (при поданні звітності на паперових носіях) або він не заповнюється (при поданні звітності в електронному вигляді).

Як вбачається з матеріалів справи, уточнюючий розрахунок позивача складений за формою, що затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України, від 13.11.2013, № 678, усі визначені п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України обов`язкові реквізити та передбачені п. 48.4 цієї статті додаткові реквізити - індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, що є обов`язковим для податкової декларації з цього податку, ТОВ «Бюро Альянс» заповнені, окрім того, до уточнюючого розрахунку надано Додаток №5, що спростовує доводи відповідача відносно того, що проведення розрахунків в уточнюючому розрахунку не відповідають показникам реєстру виданих та отриманих податковиих накладних, а тому висновок податкового органу, що розрахунок заповнений з порушенням вимог Податкового кодексу, є протиправним, та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства.

Разом з тим, в судовому засіданні, представник відповідача пояснив, що підставою для відмови в прийнятті уточнюючого розрахунку стало заповнення уточнюючого розрахунку з порушенням норм пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу України, а саме: недостовірний обов'язковий реквізит - «місцезнаходження платника податків».

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

За визначенням частини 1 статті 1 цього Закону, Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - це автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Згідно пункту 45.2. статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Як вбачається з Уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійних помилок за звітній ( податковий) період за який виправляються помилки - 06 місяць 2014 року, від 13 листопада 2014 року №, податкова адреса ТОВ «Бюро Альянс»: м.Київ, вул.Червоногвардійська, буд.12.

В матеріалах справи міститься, Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, станом 18.12.2014 року,, у відповідності до якої місцезнаходження ТОВ «Бюро Альянс»: 02094, м.Київ, вул.Червоногвардійська, буд.12, оф.177.

Разом з тим, судом встановлено, що 23.12.2014р. до Єдиного державного реєстру, внесено зміни щодо місцезнаходження ТОВ «Бюро Альянс», а саме: 01001, м. Київ, Шевченківський район, вул. Пушкінська, буд.12-б, к.13., про що державним реєстратором здійснено відповідний запис від 23.12.14 року №5004671, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 26.12.2014р. та Відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій від 26.12.2014р. №1367.

Таким чином, викладене свідчить проте, що в період за який здійснювалось виправлення самостійно виявлених помилок за звітній ( податковий) період - 06 місяць 2014 року, місцезнаходження позивача було: м.Київ, вул.Червоногвардійська, буд.12, про що свідчить примірник уточнюючого розрахунку, який міститься в матеріалах справи, який підтверджує наявність необхідних реквізитів, передбачених статтею 43 Податкового кодексу України та спростовує доводи відповідача щодо недостовірності обов'язкового реквізиту - «місцезнаходження платника податків».

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про неправомірність відмови ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві у прийнятті Уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійних помилок за звітній ( податковий) період за яким виправляються помилки - 06 місяць 2014 року від 13 листопада 2014 року № Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Альянс" ().

Згiдно з пунктом 49.13 статтi 49 Податкового кодексу України у разi, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомiрної вiдмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийняттi податкової декларацiї, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

В контексті зазначеного, суд при вирішенні даної адміністративної справи враховує правову позицію Вищого адміністративного суду України, висловлену ним в інформаційному листі від 15 червня 2012 року № 1503/12/13-12, яким встановлено, що задоволення судом позовних вимог щодо визнання протиправною вiдмови прийняти податкову декларацiю означає, що вiдповiдне рiшення не створило жодних правових наслiдкiв, а податкова декларацiя є поданою вчасно на пiдставi пункту 49.13 статтi 49 Податкового кодексу України. Тому в такому разi обов'язок платника податкiв щодо своєчасного подання податкової декларацiї є виконаним належним чином, а його порушенi права цiлком вiдновленими.

Беручи до уваги вище наведене, суд приходить до висновку про те, що задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною вiдмови у прийняттi уточнюючого розрахунку, порушене право позивача є цілком відновленими, а тому не потребує додаткового захисту шляхом зобов'язання визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м Києві, оформлене листом від 14.11.2014 року №23865/10/26-53-15-01-11-1, про відмову у прийнятті Уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійних помилок за звітній (податковий) період за яким виправляються помилки - 06 місяць 2014 року від 13 листопада 2014 року №14000654 Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Альянс" ( ) та вважати Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійних помилок за звітній ( податковий) період, за яким виправляються помилки - 06 місяць 2014 року від 13 листопада 2014 року № Товариства з обмеженою відповідальністю Бюро Альянс ( ) таким, що прийнятий у день його фактичного отримання ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві, а саме : 13 листопада 2014 року, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку, що відмовляючи у прийнятті уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок із зазначенням уточнених показників за червень 2014 року відповідач діяв не на підставі та у спосіб, що не передбачені законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Водночас, відповідно до п.2 ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин, враховуючи те, що судом встановлено порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача шляхом протиправної відмови у прийнятті уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок із зазначенням уточнених показників за червень 2014 року, суд, керуючись правом, наданим ст. 11 КАС України, вважає за необхідне для належного відновлення порушених прав позивача - зобов'язати податковий орган прийняти даний уточнюючий розрахунок.

Враховуючи наведене, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін по справі, вважає заявлені позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій.

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 11, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Альянс» - задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві у прийнятті Уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійних помилок за звітній ( податковий) період за яким виправляються помилки - 06 місяць 2014 року від 13 листопада 2014 року № Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Альянс" ( ).

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві прийняти Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійних помилок за звітній ( податковий) період за яким виправляються помилки - 06 місяць 2014 року від 13 листопада 2014 року № Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Альянс" ( .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати в сумі 36,54 грн. присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Альянс» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилаються особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 26.01.2015 р.

Суддя Є.В. Аблов