Справа № 562/3388/14-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк А.І.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"05" лютого 2015 р. Справа № 562/3388/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "12" грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом та просила визнати неправомірними дії відповідача та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії у зв"язку з досягненням пенсійного віку згідно вимог ст.37 Закону України "Про державну службу" від 20.11.2014 року. Також, позивачка просила зобов"язати відповідача призначити пенсію у зв"язку з досягненням пенсійного віку згідно вимог ст.37 Закону України "Про державну службу".

При розгляді справи, позивачем усно уточнено позовні вимогами, за якими ОСОБА_4 просила визнати неправомірними дії відповідача про відмову в призначенні пенсії відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та зобов"язати відповідача призначити пенсію згідно вказаного Закону.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2014 року задоволено позов.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_4 пенсії у зв'язку з досягненням пенсійного віку згідно вимог ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області призначити ОСОБА_4 пенсію у зв'язку з досягненням пенсійного віку згідно вимог ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду не узгоджуються з обставинами, які слугували підставою для звернення за призначенням пенсії, та обставинам, встановленим під час розгляду справи.

Розглянувши справу, в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС України, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 13.01.2014 року ОСОБА_4 виповнилося 55 років, однак, вона продовжує працювати на посаді Урвенського сільського голови.

18 листопада 2014 року позивачка звернулася з заявою про призначення їй пенсії за віком так як має необхідний стаж -30 років до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області (а.с.4).

20 листопада 2014 року управлінням Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області ОСОБА_4 було відмовлено в призначенні пенсії, посилаючись на п.7-2 Розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв"язку з тим, що позивачка продовжує працювати та відповідно до ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» відноситься до зайнятого населення (а.с.17,18).

Саме вказане рішення та дії відповідача оскаржені позивачем до суду, оскільки доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 зверталася до відповідача за призначенням пенсії відповідно до вимог ст.37 Закону України "Про державну службу" чи вимог ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не надано та не встановлено судом, а тому і рішення з вказаних підстав не приймалося.

Проте, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, не звернув уваги на те, предметом по вказаній справі є неправомірні дії та рішення відповідача від 20.11.2014 року № Б-66 щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до п.7.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому безпідставно визнав неправомірними дії відповідача з приводу відмови в призначенні пенсії у зв'язку з досягненням пенсійного віку згідно вимог ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та зобов"язав відповідача призначити ОСОБА_4 пенсію у зв'язку з досягненням пенсійного віку згідно вимог ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

З огляду на викладене, судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Скасовуючи судове рішення та відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні позову колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 26 зазначеного Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

У відповідності до п.7.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду.

У разі коли жінка, якій достроково призначено пенсію, до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працевлаштувалася, виплата дострокової пенсії на час роботи припиняється. У цьому випадку після досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, відсоток, на який зменшено розмір пенсії, переглядається з урахуванням кількості повних місяців страхового стажу, набутого за період роботи після дострокового виходу на пенсію.

Виходячи з приписів зазначеної правової норми, обов"язковою умовою призначення пенсії за віком жінкам, яким виповнилося 55 років, є звільнення з роботи.

Проте, як убачається з матеріалів справи, позивачка на час звернення до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області з заявою про призначення їй пенсії за віком продовжувала працювати сільським головою та відповідно до ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» відноситься до зайнятого населення.

Отже, на час звернення з відповідною заявою до відповідача, позивачка не набула права на призначення пенсії за віком, відповідно до приписів Закону України "Про загальноообов"язкове державне пенсійне страхування", оскільки їй не виповнилося 57 років 6 місяців.

Так само, є безпідставними доводи позивачки, викладені в позовній заяві, що вона має право на призначення пенсії відповідно до приписів ст.37 Закону України "Про державну службу".

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" На одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно статті 22 Закону України "Про державну службу", у стаж роботи в органах місцевого самоврядування зараховують період роботи на посадах, на які поширюється дія цього закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховують у стаж державної служби.

Проте, як убачається з матеріалів справи, на час звернення до управління Пенсійного фонду, позивачка не досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та не має відповідного стажу перебування на державній службі, визначеного ст.37 Закону України "Про державну службу".

Так само, є безпідставним посилання ОСОБА_4 на те, що з досягненням 55 років та при наявності трудового стажу - 30 років 10 місяців, в тому числі сільським головою більше 8 років вона має право на призначення пенсії згідно ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до ч.7 ст. 21 вказаного Закону, пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

За змістом ч.10 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадовим особам місцевого самоврядування, які працювали на виборних посадах в органах місцевого самоврядування 8 років і більше, або протягом повних двох і більше скликань, починаючи зі скликання 1990 року, за винятком припинення повноважень з причин, визначених статтею 78, пунктами 2, 3, 4 частини першої, частиною другою статті 79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктами 1, 2, 6 частини першої і пунктом 1 частини другої статті 5 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", за наявності страхового стажу необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається пенсія відповідно до цього Закону незалежно від того, де вони працювали перед призначенням пенсії. У цих випадках пенсія обчислюється у порядку, передбаченому для державних службовців, із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, за останньою займаною виборною посадою на день призначення пенсії.

З урахуванням вищезазначеного, зазначена норма, має відсилочний характер оскільки призначення пенсії посадовим особам місцевого самоврядування здійснюється в порядку, визначеному в законодавстві України про державну службу, тобто на умовах, передбачених у статті 37 Закону України "Про державну службу".

Враховуючи правові норми зазначених вище законів та виходячи з обставин, встановлених судом, вимоги ОСОБА_4 є безпідставними, а тому колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення підлягає скасуванню відповідно до приписів ст.202 КАС України з ухваленням нового - про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області задовольнити, постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "12" грудня 2014 р. скасувати та прийняти нову.

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про визнання неправомірними дій та зобов"язання призначити пенсію.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області вул.Г.Мазепи 2,м.Здолбунів,Рівненська область,35705

4 - представник позивача адвокат ОСОБА_5 АДРЕСА_2 - ,