Справа № 804/11008/14
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРТ ПЛЮС» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним дій незаконними та зобов’язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРТ ПЛЮС» (далі - позивач або ТОВ «КОРТ ПЛЮС») звернулось з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі – відповідач або ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Бабушкінському районі Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, згідно якого ТОВ “КОРТ ПЛЮС” відмовлено у прийнятті його податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року; зобов’язати відповідача прийняти податкову декларацію ТОВ “КОРТ ПЛЮС” з податку на додану вартість за квітень 2014 року з додатками, датою її фактичного отримання; зобов’язати відповідача відобразити задекларовані ТОВ “КОРТ ПЛЮС” показники (дані) у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року з додатками, в електронних базах даних податкової звітності ДПІ, у тому числі в інтегрованих картках ТОВ “КОРТ ПЛЮС”; зобов’язати ДПІ у Бабушкінському районі Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області у встановлений судом строк подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області щодо невизнання податковими декларацій Товариства з обмеженою відповідальністю “КОРТ ПЛЮС” з податку на додану вартість за звітний період квітень 2014 року.

Визнано декларацію ТОВ “КОРТ ПЛЮС” з податку на додану вартість за звітний період квітень 2014 року такою, що подана у момент фактичного її отримання, тобто

27.05.2014 року.

Зобов'язано ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області відобразити показники (дані) податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю “КОРТ ПЛЮС” з податку на додану вартість за звітний період квітень 2014 р. з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю “КОРТ ПЛЮС”.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначену постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представники сторін в судове засідання не з’явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ “КОРТ ПЛЮС” 28.03.2012 року зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебуває на обліку в органах державної податкової служби та є платником податку на додану вартість.

Крім того встановлено, що 27.05.2014 року ТОВ “КОРТ ПЛЮС” подало до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний податковий період квітень 2014 року.

Отже, податковий орган вважає, що подана підприємством декларація з податку на додану вартість за звітний податковий період квітень 2014 року, не є податковою, оскільки податкові декларації, складені з порушенням вимог ст. ст. 48, 49 Податкового кодексу України, не вважаються податковими деклараціями.

У відповідності до ст. ст. 15, 16 Податкового кодексу України (далі – ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи, юридичні особи та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операціях), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів.

Згідно з п.48.1, п.48.3, п.48.4, 48.7 ст. 48 ПК України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями п. 46.5 ст. 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

- тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

- звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

- звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

- повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

- код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків;

- місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

- найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність;

- дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

- ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

- підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити:

- відмітка про звітування за спеціальним режимом;

- код виду економічної діяльності (КВЕД);

- код органу місцевого самоврядування за КОПТУУ;

- індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією.

Приписами пунктів 49.8 та 49.9 ст. 49 ПК України передбачено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом. За умови дотримання вимог, встановлених ст. 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою.

Відповідно до п. 49.10, 49.11 ст. 49 ПК України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється. У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48 цього Кодексу, такий контролюючий органорган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Також, повідомлення податкового органу про відмову у прийнятті податкової декларації, крім зазначення про те, що недостовірно зазначено місцезнаходження платника податку, не містить жодних більш конкретних посилань, в чому саме полягає недостовірність.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що декларація оформлена відповідно до приписів чинного законодавства, містить обов'язкові реквізити, підписи уповноважених осіб та печатку підприємства. Зокрема, декларація містить обов'язковий реквізит - “податкова адреса”, яка відповідає місцезнаходженню товариства, вказаному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно абз. 1 п. 45.2 ст. 45 ПК України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Щодо позовних вимог про визнання декларації ТОВ “КОРТ ПЛЮС” з податку на додану вартість за квітень 2014 року такою, що подана у момент фактичного її отримання, тобто 27.05.2014 року, а також зобов'язання ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ “КОРТ ПЛЮС” з податку на додану вартість за квітень 2014 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку “КОРТ ПЛЮС”, то суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно п. 49.13 ст. 49 ПК України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що необхідним заходом для належного захисту прав платника податків є зазначення дати, з якої податкова декларація вважається прийнятою та отриманою органом державної податкової служби.

Приймаючи до уваги, що декларація ТОВ “КОРТ ПЛЮС” з податку на додану вартість за квітень 2014 року фактично подана та отримана ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області 27.05.2014 року, що не заперечується сторонами, то декларація ТОВ “КОРТ ПЛЮС” з податку на додану вартість за звітний період квітень 2014 року є такою, що подана у момент фактичного її отримання, тобто 27.05.2014 року.

Методичними рекомендаціями щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України 14.06.2012 року № 516, встановлено, що за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом ведення та захисту податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків, несуть відповідальність підрозділи ведення та захисту податкової звітності.

З огляду на викладене, а також з метою захисту порушених прав підприємства, суд першої інстанції вірно зобов’язав відповідача відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ “КОРТ ПЛЮС” з податку на додану вартість за звітний період квітень 2014 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку ТОВ “КОРТ ПЛЮС”.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідачем правомірність своїх дій не доведено, зазначення місцезнаходження платника податку у іншому порядку не є недостовірним зазначенням такого місцезнаходження.

Отже, рішення відповідача щодо не прийняття податкової декларації з податку на додану вартість за звітний податковий період квітень 2014 року є протиправним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРТ ПЛЮС» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним дій незаконними та зобов’язання вчинити певні дії – залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай