Справа № 2а-13203/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року Справа № 26460/12/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 січня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 01.06.2011 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, в якому просив скасувати постанову від 26.05.2011р. про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 січня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що при розгляді справи та притягнення його до адміністративної відповідальності не було повно досліджено всіх істотних обставин у справі. Зазначає, що ПП «Екоцентр плюс» не здійснює діяльність по розміщенню відходів, а лише збирає та зберігає відходи з подальшою відправкою на утилізацію, відтак, спеціального дозволу не потрібно. При перевірці підприємства інспектором та при складенні акту перевірки даних обставин не досліджено, що послужило прийняття незаконної постанови.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 травня 2011 року інспектором Державної екологічної інспекції у Тернопільській області був складений протокол про адміністративне правопорушення №007303, згідно з яким директор ПП «Екоцентр плюс» ОСОБА_1 порушив вимоги щодо поводження з відходами під час їх збирання та зберігання, а саме розмістив відпрацьовані люмінесцентні лампи за адресою м. Тернопіль по вул. 15 Квітня, 6, без спеціального дозволу уповноваженого органу, чим порушив п.3 ст.33 Закону України «Про відходи».

5 травня 2011 року Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення №007303, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.82 КУпАП - порушення вимоги щодо поводження з відходами під час їх зберігання та збирання, а саме розміщення відпрацьованих люмінесцентних ламп за адресою м. Тернопіль, по вул. 15 Квітня, 6, без спеціального дозволу уповноваженого органу.

Головним державним виконавцем Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Кормільцевою-Троян О.В. 26 травня 2011 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження серія ВП №26679207 про примусове стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 1700 гривень на користь держави.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята державним виконавцем в рамках Закону України «Про виконавче провадження» на виконання чинної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте у відповідності до вимог норм Закону України «Про виконавче провадження», однак з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом. (ч.1, п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження»)

Згідно ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. (ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження")

Враховуючи вимоги наведених вище норм закону, колегія суддів погоджується з висновком про те що дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є правомірними і вчиненими в межах його компетенції та відповідно до законодавства України.

Однак, як видно з ч.1, 3 ст.181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Згідно ч.1, 2 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

З огляду на викладене, колегія суддів переконана, що даний спір розглянуто неналежним судом, так як він підлягає розгляду окружним адміністративним судом, відповідно має місце порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення згідно п.4 ч.1 ст.202 КАС України.

Згідно ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п.4 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення мало місце порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, доводи апеляційної скарги спростовують в частині висновки суду, а тому така підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 січня 2012 року у справі №2а-13203/11 скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

О.І. Мікула

Постанова у повному обсязі складена 03.02.2015 року.