Справа № 813/2437/14
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 р. Справа № 876/4869/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова головного управління Міндоходів у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» про стягнення коштів з рахунків платника податків, який має податковий борг в сумі 13397,82 грн., -

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Сихівському районі м.Львова головного управління Міндоходів у Львівській області звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» про стягнення коштів з рахунків платника податків, який має податковий борг в сумі 13397,82 грн.

ДПІ у Сихівському районі м.Львова Львівської області ГУМД у Львівській області винесено податкову вимогу від 04.01.2013 р. № 4, яку надіслано платнику. Доказів неузгодження суми боргу, оскарження (чи скасування) рішень ДПІ у Сихівському районі м.Львова ДПС не надано, не надано доказів сплати боргу. Просить задоволити позов.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року адміністративний позов задоволено, оскільки суд погодився з доводами позивача.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» подало апеляційну скаргу, вважаючи, що оскаржувана постанова винесена судом в супереч норм матеріального права та без повно і всебічно з'ясованих обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні норми чинного законодавства та обставини справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори у розмірах, встановлених законом.

Спірні правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем, регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Мальви-Маркет» зареєстроване 11.05.1999 року за №0002603 у виконавчому комітеті Львівської міської ради та внесено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій із присвоєнням ідентифікаційного коду 13835841 і має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов'язань по авансових внесках з податку на прибуток підприємства та по орендній платі за землю на загальну суму 13397,82 грн., що підтверджується податковими деклараціями, копією податкової вимоги.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, ДПІ у Сихівському районі м. Львова було надіслано податкову вимогу форми «Ю» №4 від 04.01.2013р., яка отримана відповідачем 04.01.2013р..

На підставі п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Виходячи з норм статті 95 ПК України податкова заборгованість платників податків стягується органами державної податкової служби на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у податкового органу через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Згідно пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

В силу п. 95.3 та п. 95.4 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Із листа ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області від 18.03.2014 року №3407/10/13-50-20-00-41/203 про надання інформації вбачається, що станом на 18.03.2014 року у ТзОВ «Мальви-маркет» обліковується заборгованість в сумі 43910,54 грн.

Сторона апелянта заперечує існуючий борг, заявляючи, що сплатила добровільно у встановлені законом строки задекларовані у деклараціях, узгоджені податкові зобов'язання з податку на прибуток від 08.02.2013 року на суму 8502,00 грн. та із плати за землю від 20.02.2013 року на суму 4895,82 грн., при цьому не спростовує вказаної суми заборгованості та жодних доказів не представив.

Одночасно необхідно відзначити, що частиною першою п. 95.3. ст. 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.4. ст. 95 ПК України передбачено, що орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції підставно задовольнив позовні вимоги.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 197, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року у справі № 813/2437/14- а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя В.П. Сапіга

Судді: Н.Г. Левицька

Р.Б. Хобор