Справа № 681/1953/14-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 681/1953/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Горгулько Н. А.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Ватаманюк Р.В.

судді: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області, в якому просив: визнати протиправним відмову УПФУ та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області нарахувати та виплатити пенсію із врахуванням ст.ст., 50, 54 Закону України № 796-ХІІ від 28.02.1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і встановити її у розмірі: основна пенсія - не менше шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком починаючи з 01 травня.2014 року по 02 серпня 2014 року.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року позов задоволено: визнано незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в Полонському районі щодо відмови позивачу в перерахунку та виплаті пенсії відповідно ст. 50,54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Полонському районі здійснити перерахунок та виплату позивачу за період 01 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно як інваліду 2 групи в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з врахуванням вимог ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням вже проведених виплат.

Допущено негайне виконання постанови суду у межах суми стягнень за один місяць.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати та прийняти нову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в УПФ у Полонському районі і отримує державну та додаткову пенсію по 3 групі інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії.

Листом від 11.11.2014 року за № 74/ ІІ-7 УПФУ в Полонському районі на звернення позивача, його повідомлено, що розмір виплати пенсій визначений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і підстави для перерахунку відсутні.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач оскаржив таку в судовому порядку.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За приписами статей 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розміри пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами ІІІ групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2012-2013 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України", якими внесено зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнано такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не було встановлено обмеження щодо виплат основної та додаткової пенсії, не внесено змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому з 01.01.2014 року діють положення ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами ІІІ групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу основна та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується з 01.01.2014 року в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року.

Однак, за приписами частини 1 статті 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а тому правовідносини щодо виплати пенсії особам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, регулюються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому застосування до таких правовідносин підзаконного акту - постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року, яка суперечить Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є помилковим.

Крім того, до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» були внесені зміни Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 1622-VII від 31.07.2014 року, зокрема: доповнено прикінцеві положення п. 67, відповідно до яких установлено, що у 2014 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни",Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пункту "ж" частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статті 43 Гірничого закону України, статей 6-1, 6-2, 6-3 та 6-4 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Зазначені зміни набрали законної сили з 03.08.2014 року.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 3 серпня 2014 року надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір державної та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджетів на 2014 рік.

Проте, судова колегія звертає увагу на те, що суд першої інстанції помилково зобов'язав відповідача виплату пенсії позивачу проводити на підставі ст.50,54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки виплати згідно ст.50,54 вказаного Закону передбачені як інваліду ІІ групи постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи у розміні 8 мінімальних пенсій за віком та 50 % мінімальної пенсії за віком.

Також суд першої інстанції помилково допустив винесену постанову до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць, оскільки п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України встановлено вичерпний перелік постанов суду, які виконуються негайно, однак, в даному випадку прийнято рішення зобов'язального характеру, без визначення суми яка підлягає до стягнення, що унеможливлює її негайне виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової, про часткове задоволення адміністративного позову.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 195 КАС України, яким суду апеляційної інстанції надано право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області про перерахунок пенсії, - скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області про проведення перерахунку державної та додаткової допомоги відповідно до 50,54 Закону України № 796-ХІІ від 28.02.1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області нарахувати та виплатити пенсію із врахуванням ст.ст., 50,54 Закону України № 796-ХІІ від 28.02.1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як інваліду ІІІ групи і встановити її у розмірі: основна пенсія - не менше шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком починаючи з 01 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні адміністративного позову в іншій частині відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.