Справа № 524/805/14-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 р.Справа № 524/805/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної казначейської служби України у м.Кременчуці Полтавської області на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.12.2014р. по справі № 524/805/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Автозаводської районної у м. Кременчуці ради

про визнання незаконними дій,визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Заявник, Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області, звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області із заявою про роз'яснення постанови Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 25.06.14 р. по справі № 524/805/14-а в частині як саме повинно проходити стягнення коштів з боржника - Автозаводської у місті Кременчуці ради, в якої відсутні рахунки, з яких можливо списання коштів .

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 18.12.14 р. по справі № 524/805/14-а було відмовлено у задоволенні заяви про роз'яснення постанови Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 25.06.14 р. по справі № 524/805/14-а.

Апелянт, Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області, не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 18.12.14 р. по справі № 524/805/14-а та постановити нову ухвалу про роз'яснення постанови Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 18.12.14 р. по справі № 524/805/14-а, посилаючись на порушення судом норм процесуального законодавства з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчук надали письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Сторони по справі в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки не повідомили.

Відповідно ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В поданій заяві про роз'яснення постанови Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 25.06.14 р. по справі № 524/805/14-а відповідач по справі просив суд першої інстанції роз'яснити вказане рішення суду в частині як саме повинно проходити стягнення коштів з боржника - Автозаводської у місті Кременчуці ради, в якої відсутні рахунки, з яких можливо списання коштів .

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні заяви, суд першої інстанції вказав, що заявником не надано доказів наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а саме відсутності рахунків боржника органу місцевого самоврядування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, постановою Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 25.06.14 р. по справі № 524/805/14-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2014 р., визнані незаконними дії Автозаводської районної ради м. Кременчука, в частині прийняття 10.01.2014 року по його заяві від 21.11.2013 року рішення «Про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1, в районі гаражного кооперативу «Лада-2» в м. Кременчуці» та визнані незаконним та скасовано рішення Автозаводської районної у місті Кременчуці ради від 10.01.2014 року «Про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1, в районі гаражного кооперативу «Лада-2» в м. Кременчуці», стягнуто з Автозаводської районної у місті Кременчуці ради на його користь витрати по сплаті судового збору в сумі 73,08 грн.

В заяві про роз'яснення постанови Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 25.06.14 р. по справі № 524/805/14-а відповідач вказує на те, що йому не зрозуміло рішення суду першої інстанції в частині як саме повинно проходити стягнення коштів з боржника - Автозаводської у місті Кременчуці ради, в якої відсутні рахунки, з яких можливо списання коштів.

В ст. 170 КАС України передбачений порядок роз'яснення судового рішення у разі якщо судове рішення є незрозумілим і в такому разі суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Колегія суддів зазначає, що можливість роз'яснення судом ухваленого ним рішення надається з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Виходячи із системного тлумачення положень ст. 170 КАС України, роз'ясненою може бути постанова чи ухвала суду у разі, якщо без такого роз'яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Колегія суддів також вважає за доцільне відмітити, що роз'яснення судового рішення за своєю суттю є одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового судового рішення цим же судом.

З положень ст. 170 КАС України видно, що суд, приймаючи рішення про роз'яснення постанови чи ухвали суду, не повинен змінювати при цьому їх змісту.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України , якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

У системі місцевого самоврядування України має місце певна субординація її елементів територіальної громади, ради, її виконавчих органів із збереженім відповідного розмежування їх прав і повноважень.

Відповідно до частини першої статті 140 Конституції України та частини першої статті 6 Закону територіальна громада є основним носієм функцій і повноважень місцевого самоврядування. Сільські, селищні, міські ради, як це в свою чергу логічно випливає із змісту частини першої статті 140 Конституції України, а також частини першої статті 10 Закону, є органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Сільські, селищні, міські ради мають свої виконавчі органи, а отже їм підзвітні та підконтрольні.

Утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу, внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск, утворення інших виконавчих органів ради та затвердження їх структури в цілому, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, витрат на тримання, обрання секретаря ради віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до частини 2 статті 41 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» районні у містах ради (у разі їх створення) та їх виконавчі органи відповідно до Конституції та законів України здійснюють управління рухомим і нерухомим майном та іншими об'єктами, що належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах, формують, затверджують, виконують відповідні бюджети та контролюють їх виконання, а також здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом, в обсягах і межах, що визначаються міськими радами.

Відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМ України від 03.08.2011 № 845, безспірне списання витрат по сплаті судового збору провадиться з відповідного місцевого бюджету шляхом стягнення органом Казначейства коштів з наявних рахунків боржника органу місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про роз'яснення постанови Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 25.06.14 р. по справі № 524/805/14-а, суд діяв в межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у м.Кременчуці Полтавської області залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.12.2014р. по справі № 524/805/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Кононенко З.О.