Справа № 806/4595/14
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Панкеєва В.А.
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"04" лютого 2015 р. Справа № 806/4595/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "03" грудня 2014 р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про скасування податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив скасувати прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення від 05.06.2013 № , від 05.06.2013 № в частині донарахованого податку з доходів фізичних осіб в сумі 5041,18 грн. .

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 3.12.2014 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 05.06.2013 № та від 05.06.2014 № в частині нарахування 5041,18 грн. податку з доходів фізичних осіб.

Не погоджуючись з даною постановою Андрушівська ОДПІ звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у позові відмовити .

Представник податкової інспекції апеляційну скаргу підтримав.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до заяви від 14.06.2010 ФОП ОСОБА_3 з 01.07.2010року самостійно здійснює діяльність на загальній системі оподаткування, дата обов'язкової реєстрації платником ПДВ - 20.07.2010року.

Державною податковою інспекцію в Андрушівському районі Житомирської області на підставі наказу № 53 від 12.03.2013 проведена документальна позапланова перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині дотримання Указу Президента "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" на протязі 2010 року, за результатами якої складено акт від 02.04.2013 № 79/17-36/, згідно висновків якого встановлено порушення позивачем вимог статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян", оскільки у III-IV кварталах 2010 року, перебуваючи на загальній системі оподаткування не задекларував отриманий дохід в сумі 86978 грн 93 коп Крім того, в порушення вимог підпункту 2.3.1. пункту 2.3. статті 2, пункту 3.1. статті 3, підпункту 7.3.1. пункту 7.3. статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" платником не оподатковано податком на додану вартість операції з поставки молока ПАТ "Канівський маслосирзавод", ТОВ "СБЕ Україна Рівне" за період з 1 липня 2010 року по 31 грудня 2010 року на суму 86978 грн 93 коп.

За результатами перевірки ДПІ у Андрушівському районі винесено податкові повідомлення-рішення від 17 квітня 2013 року № , яким визначено до сплати 13046 грн 74 коп податку на доходи фізичних осіб, № , яким визначено до сплати 17395 грн 79 коп податку на додану вартість та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 5368 грн 95 коп відповідно до пункту 123.1. статті 123, пункту 120.1. статті 120 Податкового кодексу України (а.с.6-7 т.1).

Рішенням Головного управління Міндоходів у Житомирській області за результатами розгляду первинної скарги від 27.05.2013 № 499/О-С-/10-205 скасовано податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Андрушівському районі від 17 квітня 2013 року № про визначення грошового зобов'язання з податку доходи фізичних осіб в частині 4213 грн 09 коп (основний платіж), а в іншій частині 8833 грн 65 коп (основний платіж) - залишено без змін, також скасовано податкове повідомлення-рішення від 17 квітня 2013 року № про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в частині 8019 грн 74 коп (5599 грн 79 коп - основний платіж, 2419 грн 95 коп - штрафна (фінансова) санкція, а в іншій частині 14745 грн (11796 грн - основний платіж, 2949 грн - штрафна (фінансова) санкція) - залишено без змін (а.с.32-34 т.1).

На підставі висновків перевірки та за наслідками процедури адміністративного оскарження відповідачем прийняті спірні податкові повідомлення-рішення від 05.06.2013 № , яким позивачеві визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 14745,00 грн, з яких 11796,00 грн за основним платежем та 2949,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями, та від 05.06.2013 № , яким позивачеві визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 8833,71 грн (а.с.51-52 т.1).

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того, що режим оподаткування єдиним податком поширюється на всі доходи суб'єкта малого підприємництва, що обрав спрощену систему оподаткування, незалежно від видів підприємницької діяльності, від яких ці доходи одержані, а тому відповідач неправомірно оподаткував податком з доходів фізичних осіб за ставкою 15 % доходи від автотранспортних послуг, отримані позивачем в 1 півріччі 2010 року в сумі 23361,20 грн., так як такі доходи оподатковані єдиним податком. Відповідачем необґрунтовано здійснено оподаткування спірної суми доходу 30793,23 грн. і донарахування податку з доходів фізичних осіб в розмірі 3464,24 грн. Спірна сума податку на додану вартість 11796,00 грн. донарахована відповідачем неправомірно.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з абзацом третім пункту 2 Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства" (далі - Указ № 727/98) у разі, коли фізична особа - суб'єкт малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для яких установлено різні ставки єдиного податку, нею придбавається одне свідоцтво і сплачується єдиний податок, що не перевищує встановленої максимальної ставки.

Відповідно до абзацу восьмого пункту 2 Указу доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника та осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань як самого платника податку, так і осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім'ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності.

Згідно з абзацами другим, третім пункту 4 Указу форма та порядок видачі свідоцтва про право сплати єдиного податку встановлюються Державною податковою адміністрацією України і є єдиними на всій території України. Для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації.

Згідно з Порядком видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29.10.1999 № 599 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за № 752/4045, підставою для видачі Свідоцтва є подання суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою письмової заяви згідно з додатком 1 до зазначеного Порядку.

У рядку 2 вказаної заяви зазначається вид (види) діяльності, яким суб'єкт підприємницької діяльності передбачає займатися.

Зазначені суб'єктом малого підприємництва види діяльності записуються податковим органом у Свідоцтві про сплату єдиного податку.

Нормами Указу не передбачено обов'язку суб'єкта малого підприємництва, який бажає перейти на спрощену систему оподаткування, обирати вичерпний перелік видів підприємницької діяльності, якими він планує займатися.

У свою чергу, вичерпний перелік умов, дотримання яких є необхідним для застосування спрощеної системи оподаткування, встановлені пунктом 1 Указу. Ці умови не обмежують суб'єкта малого підприємництва у виборі здійснюваних ним видів діяльності лише тими, що зазначені у свідоцтві про сплату єдиного податку чи в будь-якому іншому документі.

Отже, суб'єкт малого підприємництва має право займатися будь-якими видами підприємницької діяльності, за винятком тих, що не можуть здійснюватися з використанням спрощеної системи оподаткування в силу прямої законодавчої заборони.

За таких обставин, режим оподаткування єдиним податком поширюється на всі доходи суб'єкта малого підприємництва, що обрав спрощену систему оподаткування, незалежно від видів підприємницької діяльності, від яких ці доходи одержані.

Отже, відповідач неправомірно оподаткував податком з доходів фізичних осіб за ставкою 15 % доходи від автотранспортних послуг, отримані позивачем в 1 півріччі 2010 року в сумі 23361,20 грн, так як такі доходи оподатковані єдиним податком.

Щодо оподаткування отриманих доходів в 2 півріччі 2010 року в загальній сумі 86978,93 грн.

Як випливає з акта перевірки і підтверджується представником відповідача, доходи в частині 30793,23 грн. від виконання послуг по заготівлі молока встановлені відповідачем на підставі листа ПАТ "Канівський маслосирзавод" № 565 від 12.07.2012 (а.с.74-75 т.1).

В той же час , представник позивача пояснив, що позивач спірних доходів в 2 півріччі 2010 року не отримував, так як господарської діяльності (виконання послуг по заготівлі молока) в вказаному періоді не здійснював. Натомість, послуги на спірну суму для ПАТ "Канівський маслосирзавод" та готівковий розрахунок за них виконувала і отримувала його дружина ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що в 2 півріччі 2010 року, будучи суб'єктом підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування із сплатою єдиного податку, нею був укладений договір доручення на заготівлю молока № 14-08/10 від 18.08.2010 з ПАТ "Канівський маслосирзавод" (а.с.106- 108 т.1). Свідок також пояснила, що спірну суму доходів 30793,23 грн за надані нею послуги по заготівлі молока особисто отримувала готівкою з каси ПАТ "Канівський маслосирзавод" за видатковими касовими ордерами.

Представник відповідача в суді пояснив, що зустрічної звірки з ПАТ "Канівський маслосирзавод" відповідач не проводив, інших доказів отримання саме позивачем спірної суми доходу надати не може.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", із змінами і доповненнями, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно ч.4 ст.70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Отже, в спірних обставинах факти отримання доходу повинні встановлюватись на підставі первинних документів бухгалтерського обліку, якими є видаткові касові ордери, банківські виписки. Разом з тим, в акті перевірки відсутня інформація щодо первинних документів, які фіксують факти отримання позивачем спірної суми доходу, не надано таких доказів відповідачем і в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість оподаткування спірної суми доходу 30793,23 грн. і донарахування податку з доходів фізичних осіб в розмірі 3464,24 грн.

Щодо донарахування податку на додану вартість.

З 01.07.2010 позивач здійснював діяльність на загальній системі оподаткування, отже з 20.07.2010 зобов'язаний був зареєструватись платником податку на додану вартість, що сторонами не заперечується.

Відповідно до п.п.7.3.1. п.7.3. ст.7 Закон України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Відповідно до актів виконаних робіт, укладених з ПАТ "Канівський маслосирзавод" (а.с.119-121, 136 т.1) позивач виконував послуги по заготівлі молока до 20.07.2010 р.

Відповідно до рахунків, товарно-транспортних накладних (а.с.2-11 т.2) позивач виконав автотранспортні послуги для ТОВ "СБЕ Україна Рівне" до 20.07.2010 року.

Таким чином, першою подією в спірних обставинах були господарські операції з виконання робіт (послуг), які засвідчені вище переліченими первинними бухгалтерськими документами, складеними до дати обов'язкової реєстрації позивача в якості платника податку на додану вартість, в період коли позивач на законних підставах не був зареєстрований платником ПДВ. Тобто, отримання після 20.07.2010 коштів за виконані послуги у розумінні п.п.7.3.1. п.7.3. ст.7 Закону № 168/97-ВР було другою подією, за датою якої податкові зобов'язання з ПДВ не виникають.

Окрім того, із зарахованих відповідачем коштів в загальній сумі 58979,00 грн. до бази оподаткування ПДВ, як встановлено в ході судового розгляду справи, спірну суму коштів за послуги по заготівлі молока 30793,23 грн. позивач не отримував.

Отже, спірна сума податку на додану вартість 11796,00 грн. донарахована відповідачем неправомірно.

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами по справі докази, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки постанову Житомирським окружним адміністративним судом винесено відповідно до позовних вимог з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому її потрібно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "03" грудня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено 05.02.2015 року

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Андрушівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул. Воб'яна,26,м.Андрушівка,Андрушівський район, Житомирська область,13400

4- - ,