Справа № 553/4235/14-а
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 р.Справа № 553/4235/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 29.10.2014р. по справі № 553/4235/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві

про визнання протиправним, скасування рішення та зобов"язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

24 вересня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії. Просила визнати протиправним та скасувати Рішення колегіального органу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві № 81 від 21.03.2014 року. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві зарахувати їй до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до ч. 6 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» період перебування в частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 10.03.1990 року по 10.03.1993 року, тобто 03 роки 00 місяців 00 днів та призначити їй пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з моменту звернення - з 17.03.2014 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 29.10.2014р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Рішення колегіального органу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві № 81 від 21.03.2014 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до ч. 6 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» період перебування в частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 10.03.1990 року по 10.03.1993 року, тобто 03 роки 00 місяців 00 днів та призначити їй пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з моменту звернення - з 17.03.2014 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що рішенням колегіального органу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві № 81 від 21.03.2014 року позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у зв'язку з відсутністю 21 року 6 місяців необхідного стажу роботи за вислугою років, передбачений законодавством. Тобто, до спеціального стажу не зарахований період роботи на посаді секретаря-друкарки в прокуратурі Київського району м. Полтави та міської прокуратури з 11.09.1987 року по 12.08.1993 року, оскільки це не передбачено статтею 56 Закону України «Про прокуратуру» (а.с.6).

В листах Пенсійного Фонду України № 9734/02-20 від 10.04.2014 року та управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві № 3012/0201 від 24.04.2014 року, на запит ОСОБА_1, зазначені зовсім інші підстави відмови в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Зокрема зазначено, що частиною 6 ст. 50-1. Закону України " Про прокуратуру" в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення (на певну дату) відповідної вислуги років, в тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури відповідної тривалості (а.с.7-8).

Вважаючи таку відмову неправомірною, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що за змістом ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» до вислуги років зокрема зараховуються частково оплачувані відпустки жінок по догляду за дітьми до досягнення трирічного віку. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, про неправомірність дій відповідача та обґрунтованість доводів адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві не зарахувало позивачеві період роботи на посаді секретаря-друкарки в прокуратурі Київського району м. Полтави та міської прокуратури з 11.09.1987 року по 12.08.1993 року, так як це не передбачено статтею 56 Закону України «Про прокуратуру».

На вимогу позивача в своїх листах Пенсійний фонду України та управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві роз'яснюють зовсім інше, що позивачу до стажу роботи за вислугою років не зараховано частково оплачувану відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

При зверненні до управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві з вимогою про призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» позивач зазначала, що має 23 роки 5 місяців 24 дні стажу для призначення пенсії за вислугу років, в який входить відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Зазначене підтверджується тим, що до заяви про призначення пенсії була долучена (для підтвердження стажу) довідка за № 18-34/вих. 14 від 31.01.2014 року в якій зазначено, що позивач з 10.03.1990 року по 10.03.1993 року, а саме: 03 роки 00 місяців 00 днів перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (а.с.18-19).

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців.

Частиною шостою вказаної статті визначено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Вирішуючи питання про зарахування періоду знаходження позивача у відпустках по догляду за дитиною, до вислуги років, що дає право на пенсію, суд апеляційної інстанції виходить з того, що визначальною підставою у цьому випадку є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певних категорій для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, щомісячного грошового утримання чи інших соціальних виплат. Основними актами, на підставі яких здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України "Про прокуратуру".

Так, Законом України «Про прокуратуру» передбачено, що до вислуги років, зокрема зараховуються, в тому числі, і частково оплачувані відпустки жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Згідно пункту 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії та відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого Міністерством юстиції України, до заяви про призначення пенсії за вислугою років надаються документи, що підтверджують виконання роботи, яка дає право на призначення пенсії.

Стаж для призначення пенсії за вислугу років у позивача становить 23 роки 5 місяців 24 дні, тобто їй безпідставно не зараховано період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 10.03.1990 року по 10.03.1993 року, а саме: 03 роки.

Законом України «Про прокуратуру» вичерпно обумовлено, до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. При цьому, стаття 50-1 Закону України «Про прокуратуру» не містить конкретно визначених чи відсилочних норм, щодо обов'язкових умов находження жінки в частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і перебування на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону.

Чинне законодавство України «Про пенсійне забезпечення» також не містить такого обов'язкового визначення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зарахування часу знаходження позивача у відпустках по догляду за дитиною до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 29.10.2014р. по справі № 553/4235/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калитка О.М.