Справа № 810/404/14-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Київ К/800/56354/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за

касаційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2014 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року

у справі № 810/404/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Державного реєстратора Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Степанець Ірини Вікторівни

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Степанець Ірини Вікторівни, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Степанець І.В. № 8251978 від 22 листопада 2013 року про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Степанець І.В. № 8560525 від 02 грудня 2013 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень;

- зобов'язати Реєстраційну службу Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області здійснити державну реєстрацію права власності на 27/50 частин житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки :10:024:0007.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що 27/50 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, належить тільки позивачу і не є об'єктом права спільної власності, тому він не повинен надавати державному реєстратору згоду інших співвласників домоволодіння щодо проведення його реконструкції та довідки про розподіл часток між співвласниками.

В запереченнях, що надійшли на адресу суду, відповідач вважає рішення судів законними та обґрунтованими, тому касаційну скаргу просить залишити без задоволення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судами встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно САА №131244 від 17 грудня 2004 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5902104 від 17 грудня 2004 року позивач є власником 27/50 частки у приватній спільній частковій власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням виконкому Васильківської міської ради Київської області № 299 від 06 липня 2011 року позивачу надано дозвіл на прибудову коридору, реконструкцію даху з влаштуванням мансардних приміщень належної йому частини домоволодіння.

Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, поданої позивачем 05 березня 2013 року до Інспекції ДАБК у Київській області, позивачем завершено будівельні роботи по прибудові коридору, реконструкції даху з влаштуванням мансардних приміщень частини домоволодіння.

05 листопада 2013 позивач звернувся до відповідача із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстрованою за № 3803112, для проведення державної реєстрації права приватної власності на 27/50 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки :10:024:0007.

22 листопада 2013 року Державним реєстратором Реєстраційної служби прийнято рішення № 8251978 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3803112 у зв'язку з неподанням всіх необхідних документів, а саме письмової згоди всіх співвласників домоволодіння щодо проведення його реконструкції та довідки про розподіл часток між співвласниками.

Після зупинення відповідачем розгляду заяви позивача, останній надав Реєстраційній службі нотаріально посвідчену письмову згоду гр. ОСОБА_4 (один із співвласників домоволодіння) від 28 листопада 2013 року, якою позивачу надано дозвіл на проведення реконструкції домоволодіння, саме прибудову коридору, реконструкцію частини даху з влаштуванням мансардних приміщень, на належній останній частині домоволодіння.

Письмової згоди іншого співвласника - ОСОБА_5, позивачем до Реєстраційної служби надано не було.

02 грудня 2013 року Державним реєстратором Реєстраційної служби прийнято рішення № 8560525 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв'язку з ненаданням позивачем, наведених у рішенні № 8251978 від 22 листопада 2013 року, документів.

Позивач, вважаючи зазначені рішення державного реєстратора незаконними, звернувся до суду з даним позовом про їх скасування, зобов'язання вчинити певні дії.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що державний реєстратор обґрунтовано зупинив розгляд заяви та в подальшому відмовив у здійсненні державної реєстрації права власності, оскільки до заяви не додано письмову згоду всіх співвласників об'єкта нерухомого майна щодо проведення його реконструкції та заяву співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком судів та зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Ч. 1 ст. 24 вказаного закону передбачено випадки відмови у держаній реєстрації прав та їх обтяжень.

При цьому, ч. 4 зазначеної статті визначено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.

Якщо заявник протягом п'яти робочих днів після отримання письмового повідомлення виконав вимоги державного реєстратора, загальний строк розгляду заявленого права продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

У разі невиконання зазначених вимог державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюється Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. № 703 (далі - Порядок реєстрації), чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 7 Порядку реєстрації для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

П. 10 Порядку реєстрації визначено, що заявник разом із заявою про державну реєстрацію подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Відповідно до абз. 7 п. 46 Порядку реєстрації у разі коли державна реєстрація прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно проводиться на реконструйований об'єкт нерухомого майна, що до проведення реконструкції належав на праві спільної власності, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає органові державної реєстрації прав письмову згоду всіх співвласників об'єкта нерухомого майна щодо проведення його реконструкції. Якщо розмір відповідних часток у праві спільної власності змінився у зв'язку з проведенням реконструкції об'єкта нерухомого майна, заявник подає органові державної реєстрації прав письмову заяву співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна.

Підставою для прийняття відповідачем рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 8251978 від 22 листопада 2013 року стало те, що позивачем не подано всіх необхідних документів, а саме: письмової згода всіх співвласників об'єкта нерухомого майна щодо проведення його реконструкції та довідки про розподіл часток між співвласниками.

Рішення про відмову у державній реєстрації права та їх обтяжень № 8560525 від 02 грудня 2013 року прийнято з підстав невиконання позивачем рішення № 8251978 від 22 листопада 2013 року.

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності трьом співвласникам: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 При цьому, ОСОБА_2 є власником 27/50 вказаного домоволодіння, що належить їй на праві приватної спільної часткової власності.

Суд касаційної інстанції не заперечує, що позивач є єдиним власником 27/50 домоволодіння, однак 27/50 домоволодіння не є окремовиділеним та зареєстрованим об'єктом права власності, а є частиною домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 та належить позивачу на праві спільної власності.

Крім того, суди вірно вказали, що наслідком здійснення позивачем реконструкції частини домоволодіння та добудови коридору стало збільшення загальної площі будівлі, а відтак змінився й розмір частки у праві спільної власності.

Наведені обставини спростовують доводи позивача про відсутність необхідності надання державному реєстратору письмової згоди всіх співвласників об'єкта нерухомого майна щодо проведення його реконструкції та заяви про розподіл часток між співвласниками.

За таких обставин, державний реєстратор обґрунтовано прийняла рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з вищевикладених підстав та в подальшому прийняла рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, про що вірно зазначили суди першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову. Судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, ухвалено законне та обґрунтоване рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2211, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді