Справа № 826/14498/14
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Арсенійчук М.В.,

за участю представників сторін:

від позивача Подольський А.Ю.,

від відповідача Пацюк К.І.,

від третьої особи Білоус Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Інтербанк» до відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, за участю третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправними дій відповідача щодо відмови зняти арешт з майна позивача у рамках зведеного виконавчого провадження та скасувати постанови про накладення арешту на майно позивача;

- зобов'язати відповідача закінчити виконавчі провадження, стороною яких є позивач, зняти арешт з майна, належного позивачу, шляхом прийняття постанов про закінчення виконавчих проваджень та зняття арешту з майна.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 листопада 2014 позов задоволено частково: визнано протиправними дії відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві щодо відмови у вчиненні дій, спрямованих на зняття арешту з майна публічного акціонерного товариства комерційний банк «Інтербанк» (ідентифікаційний код 14358604) та зобов'язано відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві вчинити дії, спрямовані на направлення виконавчих документів у зведеному виконавчому провадженні ЗВП № 42787719 ліквідаційній комісії публічного акціонерного товариства комерційний банк «Інтербанк» (ідентифікаційний код 14358604), закінчення зведеного виконавчого провадження ЗВП № 42787719 та зняття арешту з майна публічного акціонерного товариства комерційний банк «Інтербанк» (ідентифікаційний код 14358604). В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням в частині про задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції в цій частині та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, посилаючись на те, що до спірних правовідносин застосуванню підлягає п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час існування спірних правовідносин), а не вимоги ч. 2 ст. 67 цього Закону.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження ЗВП № 42787719 про стягнення коштів з ПАТ КБ «Інтербанк» на користь стягувачів.

В межах зведеного виконавчого провадження відповідачем було прийнято постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та арешт коштів боржника.

Постановою Правління Національного банку України від 23 квітня 2014 року № 234/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства комерційного банку «Інтербанк» до категорії неплатоспроможних» ПАТ КБ «Інтербанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 квітня 2014 року № 69 «Про призначення Кононця В.В. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ КБ «ІНТЕРБАНК» призначено Кононця Вадима Валерійовича уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у позивача із 24 квітня по 23 липня 2014 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 квітня 2014 року № 31 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» розпочато процедуру виведення позивача з ринку та запроваджено тимчасову адміністрацію.

20.05.2014 року виконавчі провадження, які входили до складу зведеного виконавчого провадження № 42787719 про стягнення коштів з ПАТ КБ «Інтербанк» на користь стягувачів були зупинені на підставі п. 9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2014 року № 432 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Інтербанк» відкликано банківську ліцензію та ліквідовано позивача із 23 липня 2014 року. Зобов'язано департамент пруденційного нагляду Генерального департаменту банківського нагляду не пізніше наступного дня після прийняття постанови повідомити позивача про відкликання банківської ліцензії та його ліквідацію, надіслати копію постанови до третьої особи та державному реєстратору за місцезнаходженням позивача.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 липня 2014 року № 61 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «ІНТЕРБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ІНТЕРБАНК» (далі - ПАТ КБ «ІНТЕРБАНК») та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «ІНТЕРБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кононця Вадима Валерійовича строком на 1 рік з 23.07.2014 по 23.07.2015 включно.

Інформацію про прийняття рішення № 61 опубліковано у газеті «Голос України» від 29 липня 2014 року.

У зв'язку з тим, що було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «ІНТЕРБАНК» позивач в особі Кононця В.В. неодноразово звертався до відповідача із клопотаннями про зняття арештів з майна та коштів боржника та припинення виконавчих проваджень на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Листом від 08 вересня 2014 року № 581/11 відповідач повідомив позивача, що арешт з майна чи коштів у випадках незавершеного виконавчого провадження, може бути знято за рішенням суду. На час судового розгляду справи зведене виконавче провадження не завершено, оскільки відповідачем ініційовано питання щодо надання Державною виконавчою службою України роз'яснення.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови зняти арешт з майна позивача у рамках зведеного виконавчого провадження та скасувати постанови про накладення арешту на майно позивача, а також невчинення дій по закінченню виконавчого провадження протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, що згідно з вимогами ст. 195 КАС України переглядається колегією суддів, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ПАТ КБ «ІНТЕРБАНК» перебуває в стані ліквідації, відповідач, згідно з нормами Закону України «Про виконавче провадження» повинен направити виконавчі документи ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку з метою забезпечення можливості задоволення вимог кредиторів банку, стосовно якого розпочато ліквідаційну процедуру, та вжити заходів щодо зняття арештів, накладених на активи божника з метою забезпечення задоволення вимог кредиторів за рахунок таких активів.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку із запровадженням ліквідаційної процедури в ПАТ КБ «ІНТЕРБАНК», стосовно якого на виконанні у відділі державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження ЗВП № 42787719 про стягнення коштів з ПАТ КБ «Інтербанк» на користь стягувачів.

Предметом оскарження у даній справі є бездіяльність відповідача щодо відмови зняти арешт з майна позивача у рамках зведеного виконавчого провадження та закінчити виконавче провадження з переданням виконавчих документів до ліквідаційної комісії.

Порядок відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку визначено ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Згідно з вимогами вказаної статті Національний банк України приймає рішення про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом п'яти днів з дня отримання такої пропозиції Фонду.

Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з ч. 4 ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Положеннями ст. 45 цього Закону передбачено, що Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити:

1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується;

2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про призначення уповноваженої особи Фонду;

4) прізвище, ім'я та по батькові уповноваженої особи Фонду;

5) інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що після початку ліквідаційної процедури ПАТ КБ «ІНТЕРБАНК» на виконанні у відділі державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві перебувало зведене виконавче провадження ЗВП № 42787719 про стягнення коштів з ПАТ КБ «Інтербанк» на користь стягувачів.

Порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що після отримання повідомлення, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 квітня 2014 року № 31 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» розпочато процедуру виведення позивача з ринку та запроваджено тимчасову адміністрацію 20.05.2014 року виконавчі провадження, які входили до складу зведеного виконавчого провадження № 42787719 про стягнення коштів з ПАТ КБ «Інтербанк» на користь стягувачів були зупинені на підставі п. 9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Положеннями п. 9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку або ліквідації банку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В той же час порядок звернення стягнення на майно у разі злиття, приєднання, поділу, виділу, перетворення та ліквідації боржника - юридичної особи встановлено ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. У разі надходження виконавчого документа до ліквідаційної комісії (ліквідатора) арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Частиною 3 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо виконавчий документ надіслано ліквідаційній комісії (ліквідатору), виконавче провадження підлягає закінченню в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що до спірних правовідносин з моменту початку ліквідаційної процедури застосуванню підлягає ч. 2 та 3 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження», зважаючи на те, що розпочато ліквідаційну процедуру банку, внаслідок чого подальше виконання рішення про стягнення з банку коштів повинно здійснюватися в порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегія суддів враховує посилання апеляційної скарги відповідача на положення ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з якими процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та зазначає, що порядок вчинення державним виконавцем дій, визначений ч. 3 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження», стосується початку дії процедури ліквідації а не її закінчення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги позивача висновки суду першої інстанції не спростовують та відхиляються судом так, як є помилковими.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 09.02.2015 року

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.