Справа № 336/9261/14-а
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Пр. № 2-а/336/267/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

судді Щасливої О.В.,

розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання неправомірними дій та перерахунок розміру щорічної разової допомоги на оздоровлення за 2014 рік,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району щодо відмови у виплаті недоотриманої суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за 2014 рік та стягнути з відповідача на його користь несплачені кошти.

В позовній заяві зазначає, що є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 2 категорії і згідно із статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення.

Цією ж статтею Закону визначений розмір щорічної допомоги на оздоровлення. Для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії він становить п'ять мінімальних заробітних плат. Фактично позивач отримав щорічну допомогу на оздоровлення в меншому розмірі.

Між тим, розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законодавством на час отримання позивачем допомоги на оздоровлення, становить з 01 січня 2014 року 1218 грн., а розмір щорічної допомоги на оздоровлення, яку позивач повинен був отримати у 2014 році, мав становити 6090 грн. (5 x 1218 грн.).

У зв'язку з цим у жовтні 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виплатити недоотриману суму щорічної допомоги на оздоровлення згідно із статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач відмовив у виплаті позивачу вказаної доплати, посилаючись на те, що хоча статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір щорічної допомоги на оздоровлення і визначений у співвідношенні до мінімального розміру заробітної плати, однак, на підставі статті 62 цього Закону, роз'яснення порядку застосування закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання місцевими органами влади. Фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього закону здійснюється за рахунок державного бюджету (стаття 63 Закону). Постановою Кабінету Міністрів № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені розміри цієї допомоги, які фактично застосовуються при призначенні та виплаті такої допомоги.

Вважає відмову відповідача у виплаті позивачу недоотриманих сум допомоги на оздоровлення неправомірною.

Представник відповідача надав суду заперечення, які містять прохання про залишення позову без задоволення, оскільки управління надало позивачеві допомогу у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виконавши свої повноваження, делеговані державою, і оскільки порушень законності в діях суб'єкта владних повноважень немає, просить про залишення позову без задоволення.

З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 2 категорії, отримав за 2014 рік щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Частиною 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору суд доходить висновку, що при розрахунку допомоги на оздоровлення мають враховуватися вимоги Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частини першої, другої та третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2,3,6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України від 25 січня 2012 року № 3 - рп/2012 встановлено, що нормативно - правові акти Кабінету міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно - правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі Закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Проте, на час призначення позивачу допомоги на оздоровлення за 2014 рік Кабінет Міністрів України не приймав відповідної постанови щодо порядку та розміру виплати такої допомоги у 2014 році, а тому відповідач повинен був керуватися вимогами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У зв'язку з викладеним суд вважає, що при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення позивачеві застосуванню підлягає стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з якої вбачається, що під час визначення розміру виплат за основу їх нарахування приймає ться мінімальна заробітна плата.

Отже, відповідач, здійснивши призначення та виплату позивачу допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", порушив права позивача на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, встановленому Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", положення якого мають пріоритет, були чинними на момент призначення позивачу допомоги на оздоровлення за вказаний у позові період, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 99, 100, 158 - 163, 183-2, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за 2014 рік щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі меншому, ніж передбачено ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району здійснити ОСОБА_1 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі, встановленому частиною 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та провести відповідні доплати з врахуванням виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з отримання копії постанови.

Суддя О.В. Щаслива