Справа № 2027/20821/12
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року м. Київ К/800/41022/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 17.04.2013р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 9.07.2013р. у справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі Пенсійний фонд) від 13.10.2010р. про відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача зарахувати до страхового стажу період з 1.02.2001р. по 31.01.2004р. як час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві, переглянути коефіцієнт заробітної плати, що враховується для обчислення пенсії за віком відповідно до законодавства, чинного на момент призначення пенсії за віком, виключивши з розрахунку заробітної плати період перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві, перерахувати пенсію з дня її призначення, тобто з 19.01.2007р.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 17.04.2013р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 9.07.2013р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та задовольнити позов. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 з 18.01.1971р. по 19.01.2004р. працював електромонтером на Харківському заводі тракторних двигунів.

З 11.01.2001р. ОСОБА_3 згідно довідки МСЕК №046514 визнано інвалідом 2 групи та призначено пенсію по інвалідності, починаючи з 1.02.2005р. позивача визнано інвалідом 3 групи довічно.

1.02.2007р. позивач звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком і, починаючи з 19.01.2007р., ОСОБА_3 було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Пенсію обчислено із середньомісячного заробітку за періоди роботи з 1.07.1995р. по 30.06.2000р. (згідно з наданими довідками про заробітну плату), та з 1.07.2000р. по 31.01.2004р. (за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку).

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що, звернувшись із заявою про проведення перерахунку пенсії із зарахуванням стажу перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві за період з 1.02.2001р. по 31.01.2004р., Пенсійний фонд відмовив в перерахунку пенсії, оскільки зазначений період зараховано як роботу згідно запису у трудовій книжці.

Відмовивши в задоволенні адміністративного позову, суди попередніх інстанцій правильно застосували положення статей 24, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення відповідача) та врахували, що з залучених до матеріалів справи доказів, зокрема, копії трудової книжки, та довідок про заробітну плату вбачається, що в період з 1.02.2001р. по 31.01.2004р. позивач продовжував працювати та отримувати заробітну плату.

Доводи касаційної скарги правильність висновків судів не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни судових рішень.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Московського районного суду м. Харкова від 17.04.2013р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 9.07.2013р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз