Справа № 2а-1200/08/1170(2-ап/811/19/14)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2015 рокусправа № 2а-1200/08/1170 2-ап/811/19/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_1, Міністерства внутрішніх справ України на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року у справі №2а-1200/08/1170 (2-ап/811/19/14) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Знам'янського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій, бездіяльності, скасування наказів, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення грошового забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовними вимогами, які неодноразово змінював та доповнював, і в остаточній редакції (т.2 а.с. 105-106) просив суд:

- визнати протиправними дії УМВС України в Кіровоградській області щодо незаконного звільнення ОСОБА_1 з посади двічі : у 2007р. - наказом від 29.10.2007р. №348 о/с та у 2008р наказом УМВС від 11.06.2008р. №330о/с і безпідставну відмову позивачу у призначенні на нову рівнозначну посаду, введену за рахунок скорочення посади, яку він обіймав;

- визнати протиправними дії УМВС України в Кіровоградській області щодо примусового, без його згоди, незаконного переміщення на іншу роботу, в іншу місцевість наказом УМВС від 11.06.2008р. №330 о/с;

- визнати протиправними дії УМВС України в Кіровоградській області щодо незаконно притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності наказами від 14.01.2008р. №20, від 14.02.2008р. №268, від 01.08.2008р. №1073;

- визнати протиправними дії УМВС України в Кіровоградській області щодо незаконно притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення останнього з органів внутрішніх справ наказами від 01.08.2008р. №1073, від 18.08.2008р. №450 о/с;

- визнати протиправними дії Знам'янського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області щодо незаконного притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності наказом №135 від 23.06.2008р.;

- визнати протиправними та скасувати накази УМВС України в Кіровоградській області:

від 29.10.2007 № 348 о/с "По особовому складу", в частині звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора відділення системи "Оріон" ВІТ при УМВС України в області;

від 12.12.2007 № 451 о/с "По особовому складу" про призначення ОСОБА_1 на посаду інспектора сектору оперативних обліків ВІТ УМВС;

від 14.01.2008 № 20 "Про покарання інспектора оперативних обліків ВІТ УМВС України в області ОСОБА_1" щодо накладення на ОСОБА_1" ;

від 14.02.2008 № 268 "Про покарання інспектора оперативних обліків ВІТ УМВС України в області ОСОБА_1"

від 11.06.2008 № 330 о/с "По особовому складу" про звільнення з посади та призначення до іншого підрозділу в іншу місцевість;

від 01.08.2008 № 1073 "Про порушення службової дисципліни дільничним інспектором міліції міліції громадської безпеки Знам'янського міського відділу УМВС України в області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 та його покарання";

від 18.08.2008 № 450 о/с "По особовому складу" про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ;

- визнати протиправними та скасувати наказ Знам'янського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області №135;

- визнати протиправною бездіяльність МВС України, пов'язану з невиконанням вимоги постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.11.2009р. щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 09.07.2009р. на протиправні дії посадових осіб та незаконне звільнення;

- поновити позивача в органах внутрішніх справ з 18 жовтня 2008 року.

- зобов'язати Управління МВС України в Кіровоградській області здійснити перерахунок суми грошового забезпечення позивача за період з 20.10.2007 по 11.06.2008 у повному обсязі, у тому числі за період з 12.11.2007 по 12.12.2007, включно з надбавками, які йому виплачувались, за вирахуванням фактично виплачених сум, та виплатити ОСОБА_1 різницю;

- стягнути з УМВС України в Кіровоградській області та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за вимушений прогул в періоди з: 12.11.2007р по 1.12.2007р., з 11.06.2008 по 18.08.2008 року та по дату фактичного поновлення на службі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року на підставі п. 4 ч.1 ст. 157 КАС України закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо:

- визнання протиправними дій Управління стосовно прийняття наказів №348 о/с від 29 жовтня 2007 року; №451 о/с від 12 грудня 2007 року; №20 від 14 січня 2008 року; №268 від 14 лютого 2008 року; №330 о/с від 11 червня 2008 року; №1073 від 31 липня 2008 року;

- визнання протиправними та скасування цих наказів;

- визнання протиправними дій Знам'янського МВ УМВС України в Кіровоградській області стосовно прийняття наказу №135 від 23 червня 2008 року;

- визнання протиправним та скасування цього наказу;

- зобов'язання УМВС України в Кіровоградській області здійснити перерахунок грошового забезпечення за період з 12 листопада по 11 грудня 2007 року та сплатити кошти.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність МВС України упродовж з 15 червня 2010 року до 10 липня 2014 року щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 09 липня 2009 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодились як позивач, так і відповідач - МВС України.

Позивач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі. Також у апеляційній скарзі позивач висловив заперечення проти ухвал суду першої інстанції стосовно вирішення відводу суддів від 26.06.2014р., стосовно відмови у призначенні експертизи від 22.10.2014р., стосовно повторної відмови у клопотанні про призначення експертизи та зупиненні провадження у справі від 22.10.2014. Позивач зазначив, що суд позбавив його можливості на розгляд справи судом, якому позивач довіряє, крім того, позбавив можливості надавати докази на спростування доводів відповідачів та на підтвердження обґрунтованості позовних вимог стосовно протиправних та незаконних дій останніх. Просив скасувати зазначені ухвали.

Відповідач в свою чергу також подав апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог. Вважає, що суд припустився порушень норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору у цій частині позову. Просив застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду та залишити позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності МВС України без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи та обґрунтування вимог апеляційної скарги позивача та наполягав на її задоволенні. Стосовно апеляційної скарги відповідача вказав, що вона задоволенню не підлягає.

Представники відповідачів в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Від представника відповідачів надійшло письмове заперечення проти вимог апеляційної скарги позивача, в якому ставилося питання про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як встановив суд, позивач стверджував, що УМВС України в Кіровоградській області прийнято незаконні накази про звільнення позивача з посади інспектора відділу інформаційних технологій Управління, про переведення останнього, без його на те згоди, на посаду дільничного інспектора міліції у іншу місцевість. Крім того, незаконними наказами позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення дисципліни, яких він не вчиняв, оскільки діяв у відповідності до норм законодавства та нормативних актів, що регулюють порядок несення служби в органах внутрішніх справ, а потім незаконно звільнено з органів внутрішніх справ.

Так, наказом №450 о/с від 18 серпня 2008 року позивача звільнено з органів внутрішніх справ на підставі пункту 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни). Зазначений наказ прийнято на підставі наказу УМВС України в Кіровоградській області №1073 від 31 липня 2008 року, яким ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, що виразилося у відсутності на службі без поважних причин протягом тривалого часу, з урахуванням наявних стягнень, з органів внутрішніх справ звільнено.

Обставини правомірності застосування до позивача дисциплінарних стягнень, правомірності переміщення останнього на іншу посаду у іншу місцевість без його на те згоди, та законності прийнятих щодо цього наказів неодноразово досліджувалися судами. В матеріалах справи наявні судові рішення, що набрали законної сили, якими позивачу у задоволенні його вимог про визнання дій протиправними та скасування таких наказів відмовлено.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2009року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2010 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову стосовно визнання протиправним та скасування наказу №1073 «Про порушення службової дисципліни дільничним інспектором міліції СДІМ міліції громадської безпеки Знам'янського МВ УМВС України в області ОСОБА_1 та його покарання» (т.3 а.с.35-43).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.10.2012р. постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2009року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2010 року було залишено без змін. В ухвалі Вищий адміністративний суд зазначив, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни, відповідачем накладено наказом від 31.07. 2008р. №1073 та виконано наказом по особовому складу від 18.08.2008р. №450о/с, з дотриманням вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ (т.1 а.с. 237-241).

Таким чином, з урахуванням встановлених рішеннями судів обставин, є вірними висновки суду першої інстанції щодо того, що оскаржений позивачем наказ №450 о/с від 18 серпня 2008 року прийнятий на законній підставі, а тому, відсутні і підстави для поновлення позивача на службі в органах внутрішніх справ та стягнення грошового забезпечення за період з часу звільнення.

Що ж до вимог позивача до МВС України.

Суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, задовольняючи, вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності щодо належного розгляду скарги позивача, виходив з наступного.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2009 року у справі №2а-7250/09/1170, що набрала законної сили 14 червня 2010 року, було визнано неправомірними дії МВС України щодо направлення скарги ОСОБА_1 від 09 липня 2009 року для розгляду до УМВС України в Кіровоградській області та зобов'язано МВС України розглянути скаргу позивача про оскарження дисциплінарного стягнення відповідно до ст. 20 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх спра».

Відповідач направив відповідь ОСОБА_1 на його скаргу лише 10 липня 2014 року, тобто після спливу більш ніж 4-х років після набрання законної сили рішенням суду, яким МВС було зобов'язано вчинити такі дії. Таким чином, Міністерство допустило порушення граничного максимального строку розгляду скарги (45 днів), який визначений статтею 20 Закону України "Про звернення громадян".

Отже, є вірними висновки суду першої інстанції, що у даному випадку відповідачем було допущено протиправну бездіяльність МВС України упродовж з 15 червня 2010 року до 10 липня 2014 року щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 09 липня 2009 року.

Посилання відповідача на пропуск строку звернення позивачем до суду з такими вимогами та необхідністю залишення їх без розгляду, колегія суддів відхиляє, як безпідставні.

Щодо заперечень позивача, висловлених у апеляційній скарзі відносно ухвал суду, які не підлягають оскарженню окремо.

Так, щодо ухвал, прийнятих судом 22.10.2014р. за наслідками розгляду клопотань позивача про призначення судово-почеркознавчих експертиз та зупинення провадження у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Представник позивача заявляв клопотання щодо проведення експертизи висновку службового розслідування та атестаційного листа, які стали підставами для звільнення позивача з органів внутрішніх справ, оскільки вважав їх підробленими та підписаними не уповноваженими особами.

Проте, в матеріалах справи наявні судові рішення, які набрали законної сили у справах за позовами ОСОБА_1 до тих же відповідачів, і цими рішеннями вже встановлені обставини, зокрема, і правомірності підстав звільнення останнього з органів внутрішніх справ, та надана оцінка законності наказів, прийнятих на підставі вказаних документів.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що суд, не повинен був збирати докази на підтвердження чи спростування обставин, що вже встановлені судовими рішеннями у адміністративних справах, що набрали законної сили.

Щодо ж до відсутності підстав для зупинення провадження у справі, то висновки суду першої інстанції є вірними та обґрунтованими, оскільки позивач оскаржував одне і те ж рішення суб'єкта владних повноважень (наказ №1073) в двух різних адміністративних справах, відкритих за його позовами. Під час розгляду даної справи для зупинення провадження за наявної призначеної експертизи щодо достовірності оскарженого позивачем наказу у іншій справі, законні підстави, передбачені ст. 156 КАС України, були відсутні.

Доводи ж позивача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час вирішення питання щодо заявленого відводу, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Мотивація та доводи, наведені у апеляційних скаргах позивача та відповідача - МВС України, не дають колегії суддів підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржену постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року у справі № 2а-1200/08/1170 (2-ап/811/19/14) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 02.02.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак