Справа № 506/455/14-а
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 506/455/14-а

Категорія: 14 Головуючий в 1 інстанції: Чеботаренко О.Л.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Лукянчук О.В.,
судді -Градовського Ю.М.
при секретарі -Дубині Т.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Красноокнянського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України в Красноокнянському районі Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: медико-соціальна експертна комісія №2 КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи», про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2014 року ОСОБА_5 (надалі - Позивач) звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Красноокнянському районі Одеської області (надалі - Відповідач, УПФ), в якому просив визнати протиправним дії відповідача щодо прийняття розпорядження від 02.06.2014 року №248/04 про нарахування переплати пенсії у розмірі 77523,96 грн. та зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії позивачу з 01.06.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в наслідках проведення Головним УПФ України в Одеській області внутрішньої ревізії було встановлено сумнів щодо достовірності довідки МСЕК №092895 про встановлення 2-ї групи інвалідності, на підставі якої позивачу з 16.04.2004 року була призначена пенсія. В результаті чого відповідач з 01.06.2014 року призупинив виплату позивачу пенсії і нарахував переплату пенсії у сумі 77523,96 грн.. Позивач вважає такі дії УПФ неправомірними та безпідставними.

В липні 2014 року до суду першої інстанції надійшла зустрічна позовна заява (з врахуванням уточнень від 18.09.2014 року) від УПФ про стягнення заборгованості в сумі 77523,96 грн..

Ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області від 14.10.2014 року провадження за зустрічною позовною заявою - закрито, у зв'язку з тим, що справу не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Красноокнянського районного суду Одеської області від 21.10.2014 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 14.04.2004 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії по інвалідності надавши необхідні документи, в тому числі і витяг акту огляду у МСЕК до довідки 2-18 ОБ №092895 від 16.03.2004 року про встановлення йому 2-ї групи інвалідності по загальному захворюванню із встановленим МСЕК діагнозом «Сахарный диабет І типа, инсулинозависимый, тяжелое течение».

Протоколом 148/00 від 23.04.2004 року позивачу була призначена пенсія по інвалідності.

У 2014 році при проведенні внутрішньої ревізії Головним УПФ України в Одеській області було повідомлено відповідача про сумнів щодо достовірності довідки МСЕК №092895.

Розпорядженням від 21.05.2014 року №206/04 виплата пенсії ОСОБА_5 була зупинена з 01.06.2014 року та визначена переплата пенсії з 16.03.2004 року по 31.05.2014 року в сумі 77523,06 грн, про що було повідомлено позивача.

УПФ було направлено запит до МСЕК щодо видачі вищезазначеної довідки ОСОБА_5, на який 02.06.2014 року надійшла відповідь МСЕК за вихідним 657/1 від 25.05.2014 року, в якій зазначено, що документи ОСОБА_5 в обласну МСЕК ніколи не надходили, а довідка 2-18 ОБ №092895 ніколи нікому не видавалася.

Листом від 02.06.2014 року за №248/04, який позивач оскаржує в рамках даної адміністративної справи, УПФ повідомило позивача про результати отриманої від МСЕК інформації стосовно довідки 2-18 ОБ №092895 та вказало позивачу про необхідність у місячний термін підтвердити право на отримання пенсії по інвалідності, а також вказаного про необхідність відшкодування позивачем переплати в розмірі 77523,96 грн..

Однак позивач після отримання цього листа більше до УПФ не звертався та будь-яких документів, які б підтверджували його прав на отримання пенсії та спростували б інформацію МСЕК, не надавав.

Судом першої інстанції було зроблено запит до КУ «Обласний ендокринологічний диспансер» та КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», на який було повідомлено, що ОСОБА_5 у період 2002-2004 роки з приводу захворювання на цукровий діабет не звертався, на лікуванні не перебував, направлення на МСЕК не отримував.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень під час розгляду даної справи було доведено правомірність свого рішення щодо припинення виплати пенсії позивачу.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 Порядку організації та проведення медико-соціальної експертизи втрати працездатності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.04.1994 року №221 (який діяв під час надання позивачу довідки МСЕК), направлення для огляду хворого у МСЕК видається лікарсько-консультаційною комісією (ЛКК) відповідного лікувально-профілактичного закладу за формою, затвердженою МОЗ, після клінічних досліджень, що підтверджують стійкий чи необоротний характер захворювання, а також у тому разі, коли хворий був звільнений від роботи протягом чотирьох місяців з дня настання тимчасової непрацездатності чи протягом п'яти місяців у зв'язку з одним і тим же захворюванням за останні дванадцять місяців.

Судом першої інстанції під час судового засідання було встановлено, що позивач у Красноокнянській ЦРЛ з приводу цукрового діабету не лікувався, направлення на МСЕК не отримував.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Питання призначення пенсій громадянам України на час виникнення спірних правовідносин регулювалося ст.ст.44,45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Надані позивачем документи для призначення пенсії по інвалідності відповідають вимогам, зазначеним у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 26.06.2002 року за №536/6824.

Відповідальність за документи, які подаються особою при призначенні пенсії, покладається на саму особу, яка їх подала, зважаючи на принцип особистого збирання та подання документів. Документи на призначення пенсії по інвалідності були подані позивачем, у тому числі і довідка 2-18 ОБ №092895 МСЕК від 16.03.2004 року про встановлення йому 2-ї групи інвалідності по загальному захворюванню.

Як вже зазначалося вище, за інформацією, яка була надана МСЕК №2 Управлінню ГІФУ у Красноокнянському районі, вищевказана довідка ніколи нікому не видавалася, а документи ОСОБА_5 в обласну МСЕК ніколи не надходили.

Відповідачем було запропоновано позивачу надати дані, які б підтвердили достовірність документів, які б свідчили про встановлення йому групи інвалідності за вказаною довідкою, однак будь-яких документів, які б спростували інформацію МСЕК, позивачем відповідачу надано не було.

Також в запереченнях на позовну заяву, які надійшли від третьої особи було зазначено, що ОСОБА_5 не звертався до МСЕК з направленням для його огляду з метою встановлення інвалідності і довідка 2-18 ОБ №092895 від 16.03.2004 року йому не видавалася. Зазначена довідка разом з іншими довідками була протиправно вилучена із законного обігу у 2004 році колишніми працівниками МСЕК №2. За фактами протиправного вилучення зазначених довідок слідчими органами МВС України в Одеській області ведеться декілька кримінальних проваджень.

Згідно п.1 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем було правомірно припинено виплату пенсії позивачу з визнанням розміру її переплати.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а постанову Красноокнянського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 лютого 2015 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: О.В. Лукянчук Ю.М. Градовський