Справа № 2а/0570/9803/12
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року м. Київ К/9991/69440/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Територіального управління державної судової адміністрації в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Територіального управління державної судової адміністрації в Донецькій області (далі - Управління) на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати незаконними дії Управління щодо утримання податку з нарахованої вихідної допомоги та зобов'язати відповідача сплатити утриманий податок в розмірі 28627 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним дії Управління щодо утримання податку з доходів фізичних осіб в розмірі 28627 грн з нарахованої вихідної допомоги ОСОБА_3 В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судами встановлено, що постановою Верховної Ради України від 7 жовтня 2010 року ОСОБА_3 звільнено з посади судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

У грудні 2010 року Управлінням позивачу було нараховано вихідну допомогу у розмірі 190848 грн, з якої відраховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб у сумі 28627 грн та фактично виплачено 162220 грн 80 коп.

Частиною 3 статті 11 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ (далі - Закон №2862-ХІІ), який діяв на час спірних правовідносин, передбачено, що гарантії незалежності судді, включаючи заходи його правового захисту матеріального та соціального забезпечення, передбачені цим Законом, поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані чи знижені іншими нормативними актами України і Автономної Республіки Крим.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону №2862-ХІІ, судді, який пішов у відставку, виплачується вихідна допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку за останньою посадою за кожен повний рік роботи на посаді судді, але не менше шестимісячного заробітку. Таким чином, розмір вихідної допомоги є складовою частиною гарантій незалежності суддів.

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року №889-IV із змінами та доповненнями (далі - Закон №889-IV), об'єктом оподаткування є загальний місячний оподаткований дохід, до складу якого включаються доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку.

Пункт 4.3 статті 4 Закону №889-IV передбачає перелік доходів, які не включаються до складу загального місячного або річного оподатковування доходу. Вихідна допомога суддям у цьому переліку прямо не визначена. Однак, згідно з підпунктом 4.3.1 пункту 4.3 статті 4 Закону №889-IV, до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включається сума державної матеріальної та соціальної допомоги у вигляді адресних виплат коштів згідно із законом. На відмінність від заробітної плати, вихідна допомога не є винагородою за конкретну виконану роботу за певний проміжок часу за трудовим договором. Вихідна допомога - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою, звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Дана виплата спрямована на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, про що зазначив Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 1 грудня 2004 року та 11 жовтня 2005 року.

Враховуючи те, що виплата вихідної допомоги є соціальною виплатою суддям, гарантованою державою та встановленою Законом №2862-ХІІ, яка не входить до складу заробітної плати, то її сума не може включатись до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку, а тому обкладенню податком з доходів фізичних осіб не підлягає.

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до обґрунтованого висновку про те, що з вихідної допомоги позивача, яка відноситься до державної матеріальної допомоги, неправомірно утримано прибутковий податок, оскільки це суперечить частині третій статті 43 Закону України «Про статус суддів» та підпункту 4.3.1 пункту 4.3 статті 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Територіального управління державної судової адміністрації в Донецькій області відхилити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

В.І. Ємельянова

О.П. Стародуб