Справа № 2а-3497/10/0370
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 р. Справа № 7375/11

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Качмара В.Я., Гінди О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.2011 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАККО Холдинг" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИЛА :

ТзОВ "ПАККО Холдинг" 23.12.2010року звернулося в суд із позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування рішень від 03.12.2010р. №№, про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг " в розмірі 97133грн.90 коп. та 10411грн.74коп. відповідно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що абсолютно всі обсяги товарів, в тому числі й алкогольні напої, які надходили у магазин, обліковуються у визначеному законодавством порядку і можуть бути підтверджені оригіналами первинних документів - товарно-транспортними, видатковими накладними, які зберігаються в бухгалтерії центрального офісу, а також, крім того, внутрішніми накладними і реєстрами по приходу ТМЦ, а тому твердження відповідача про порушення позивачем встановленого порядку обліку товарів за місцем їх реалізації безпідставні, а прийняте рішення є неправомірним. Крім того, зазначив, що оспорювані рішення винесені фактично через рік після проведення перевірки, в той час , як чинним законодавством передбачено десятиденний термін для винесення рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій з моменту реєстрації акта в органі ДПС за місцем державної реєстрації суб'єкта господарювання.

Оскаржуваною постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.2011 року позов ТзОВ"ПАККО Холдинг" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій - задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, посилається на те, що податковою інспекцією правомірно застосовано до товариства штрафні санкції, оскільки за місцем реалізації товарів відповідні первинні документи, які підтверджували б рух товарно-матеріальних цінностей, відсутні та позивачем не забезпечено дотримання порядку ведення обліку товарних запасів. Стосовно причин винесення оспорюваних рішень через рік після проведення перевірки представник пояснень не надав.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що товариством не порушено порядку ведення обліку товарних запасів, оскільки усі первинні документи на товар були відображені у Реєстрах надходження товару (які по суті є зведеним обліковим документом) із зазначенням необхідних реквізитів накладних, що з урахуванням специфіки діяльності товариства "ПАККО Холдинг" є виправданим та не суперечить чинному законодавству, а самі первинні документи були в наявності у бухгалтерії товариства, про що було відомо податковим інспекторам, які проводили перевірку.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що 08.12.2009р. та 14.12.2009р. працівниками ДПА у Львівській області згідно направлень на перевірку від 07.12.2009р. №3828 та від 11.12.2009р. №3855 були здійснені перевірки супермаркетів "Вопак" за адресами: м. Червоноград, вул. Шептицького, 1, та м. Новий Розділ, пр-т Шевченка, 16, які належать ТзОВ "ПАККО Холдинг" (м. Луцьк, вул. Клима Савура, 21а, зареєстроване , як платник податків в Луцькій ОДПІ), по питанню дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, про що складено акти від 08.12.2009р. 013949 та від 14.12.2009р. №016843 відповідно.

Перевіркою в кожному з супермаркетів встановлено порушення пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг " №265/95-ВР від 06.07.1995р. (надалі - Закон №265/95-ВР), а саме: порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації товарів.

За наслідками перевірок Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією на підставі статті 21 Закону №265/95-ВР за порушення пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР сформовані рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 03 грудня 2010 року за № в розмірі 97133грн.90коп., № в розмірі 10411грн.74коп.

Пунктом 12 частини першої статті 3 Закону передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, у супермаркетах товариства "ПАККО Холдинг", які перевірялись, ведуться Реєстри по приходу ТМЦ, у яких відображено перелік товарів, що отримуються магазином. У даних Реєстрах зазначається кількість товару, його найменування, а також номер і дата накладної із зазначенням постачальника, на підставі якої товариством придбано товар.

З пояснень представника позивача встановлено, що ведення обліку товарних запасів у такій формі зумовлено тим, що усі накладні на отримання товару зберігаються у бухгалтерії центрального офісу товариства, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Клима Савура, 21а. Оскільки придбаний у постачальників товар реалізується через декілька супермаркетів, що належать товариству "ПАККО Холдинг", фізично забезпечити наявність на місці реалізації в усіх магазинах первинних документів від постачальника неможливо, а тому облік ведеться у Реєстрах надходження товарів, що не суперечить чинному законодавству. З письмових пояснень, наданих керуючим супермаркетом "Вопак" (м.Червоноград, вул.Шептицького, 1) ОСОБА_1 08.12.2009р. та із зауважень до акту перевірки від 14.12.2009р. заступника керуючого супермаркетом "Вопак" (м. Новий Розділ, пр-т Шевченка, 16) ОСОБА_2, вбачається, що вони повідомили перевіряючим інспекторам, що накладні на товар знаходяться в бухгалтерії центрального офісу ТзОВ "ПАККО Холдинг".

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Враховуючи наведене, суд вважає, що товариством не порушено порядку ведення обліку товарних запасів, оскільки усі первинні документи на товар були відображені у Реєстрах надходження товару (які по суті є зведеним обліковим документом) із зазначенням необхідних реквізитів накладних, що з урахуванням специфіки діяльності товариства "ПАККО Холдинг" є виправданим та не суперечить чинному законодавству, а самі первинні документи були в наявності у бухгалтерії товариства, про що було відомо податковим інспекторам, які проводили перевірку.

Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідації його наслідків.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються статтею 239 цього Кодексу, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

З огляду на викладене суд вважає, що фінансові санкції у вигляді штрафів за порушення норм, встановлених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", є адміністративно-господарськими санкціями у розумінні статей 238, 239 Господарського кодексу України, а тому повинні застосовуватися з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарської відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Наявні у справі матеріали свідчать про те, що товариством вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, зокрема обліковано у Книзі надходження товарів ті товари, які поступили на реалізацію, із зазначенням необхідних реквізитів первинних документів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Всупереч наведеним вимогам відповідач , як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і не довів правомірності прийнятих ним рішень щодо застосування до позивача штрафних фінансових санкцій на загальну суму 107 545грн.64коп.

Крім того, суд вказує на порушення відповідачем п.11 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 17 березня 2001 р. № 110 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 березня 2001 р. за №268/5459, що діяла на момент винесення оспорюваних рішень.

Згідно п.11 вказаної Інструкції податкове повідомлення-рішення або рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за розглядом матеріалів перевірки приймає керівник органу державної податкової служби або його заступник за формою та згідно з вимогами, установленими Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 21.06.2001 N 253, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.07.2001 за N 567/5758 (із змінами та доповненнями), протягом десяти робочих днів від дня реєстрації акта перевірки або вручення його поштою платнику податків (на підставі відмітки на поштовому повідомленні), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків щодо акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи, акти перевірок від 08.12.2009р. та 14.12.2009р. були зареєстровані в органі ДПС за місцем здійснення діяльності суб'єкта господарювання 09.12.2009р. та 15.12.2009р. відповідно. Згідно супровідних листів ДПА у Львівській області №27614/7/23-811/1579 від 15.12.2009р., №28197/7/23-811/1604 від 22.12.2009р. матеріали перевірок спрямовані Луцькій ОДПІ для вжиття заходів та інформування про застосовані фінансові санкції. Кожен з вказаних листів містить резолюцію "Забезпечити реалізацію матеріалів" та штемпель вхідної кореспонденції з датою - 18.12.2009р. та 28.12.2009р.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції - залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.2011 року у справі № 2а-3497/10/0370 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар