Справа № 202/32642/13-а
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"25" грудня 2014 р. справа № 202/32642/13-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2014 року у адміністративній справі № 202/32642/13-а за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

17 вересня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, в якому просив визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради в частині нарахування та виплати позивачу щорічної компенсаційної виплати на оздоровлення, передбаченого п. 3 ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати відповідача зробити перерахунок компенсації на оздоровлення у відповідності зі ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2012 рік.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_2 - задоволено частково.

Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2012 рік відповідно до положень ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, встановлених на день виплати, з урахуванням виплаченої суми. В решті вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що застосування відповідачем положень Постанови КМУ при нарахуванні щорічної допомоги на оздоровлення є неправомірними, оскільки вони протирічать Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погодившись з рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскільки норма ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на час звернення позивача до суду не визнана неконституційною, а зазначений закон передбачає посилання на нормативно - правові акти Кабінету Міністрів, в випадку проведення виплат, відповідач провів виплату щорічної допомоги на період 2012 року відповідно до вимог Постанови Кабінету міністрів України « Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07. 2005 року.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Таким чином позивач користується пільгами, встановленими ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради здійснило позивачу виплату щорічної допомоги на оздоровлення у 2013 році, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 100 грн.( арк.. спр. 7)

Суд першої інстанції зобов'язав відповідача здійснити перерахунок , донарахувати та виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат на день виплати за 2012 рік з урахуванням фактично виплаченої суми.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щорічна допомога на оздоровлення виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у 2013 році нарахування та виплата одноразової допомоги на оздоровлення повинні здійснюватися відповідно до ст. 48 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Оскільки щорічна допомога на оздоровлення за 2012р. виплачена відповідачем у розмірі 100 грн., визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562, суд апеляційної інстанції, з урахуванням пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, дійшов висновку про право позивача на щорічну допомогу на оздоровлення за 2012 р, у розмірах, передбачених 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає необхідним зазначити, що норми підзаконних нормативних актів не можуть суперечити нормам діючих законів, а тим більше змінювати їх при вирішенні питання щодо розміру щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З цих підстав, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності виплати позивачу допомоги на оздоровлення у розмірі меншому ніж це встановлено ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та вважає, що судове рішення в даній справі, в межах доводів апеляційної скарги не підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно були застосовані норми матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 183-2, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2014 року у адміністративній справі № 202/32642/13-а - залишити без змін

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко