Справа № 676/6932/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/6932/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воєвідко Я.І.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

03 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області, третя особа ПАТ "Кам'янець-Подільський завод "Електрон" про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначення пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області, третя особа ПАТ "Кам'янець-Подільський завод "Електрон" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від сторін клопотань та заяв про розгляд справи за їх участю не поступало а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_2 працював на Державному підприємтсві "Завод Електрон" (ВАТ "Кам'янець-Подільський завод "Електрон", ПАТ "Кам'янець-Подільський завод "Електрон") в період з 01.06.1983 року по 28.09.1983 року--на посаді учня електрозварювальника; в період з 29. 09.1983 року по 04.02.2003року--на посаді електрозварювальника 2,3,4 розряду.

По досягненню 55-річного віку позивач, маючи загальний стаж роботи понад 25 років та спеціальний стаж понад 12,6 років, звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Проте, відповідач відмовив йому в призначенні пенсії через відсутність довідки, уточнюючої характер роботи, відомостей про заробітню плату за певні періоди роботи та непроведення атестації на підприємстві.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж роботи є трудова книжка, а непроведення атестації керівником підприємства не може бути підставою для невключення періоду роботи до пільгового стажу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції із наступних підстав.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначатимуться за нормами цього Закону виходячи з вимог віку, стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту "б" ч. 1 ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

У відповідності до вимог ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення,характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В разі відсутності у трудовій книжці відомостей що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п.20 Порядку).

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. N 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Судом першої інстанції із записів в трудовій книжці позивача встановлено, що він в період з 01.06.1983 року по 28.09.1983 року--учнем електрозварювальника; в період з 29. 09.1983 року по 04.02.2003 року-електрозварювальником 2 розряду.

Його загальний трудовий стаж становить понад 25 років, а стаж роботи на вищевказаній посаді -- понад 12,6 років.

Вищенаведене також підтверджується архівною довідкою Кам'янець-Подільського районного архіву від 18.09.2013 року № 1866/01-32 (а.с.13-14), довідкою уточнюючого характеру № 7959, виданою ДП "Кам'янець-Подільський завод "Електрон" (а.с.70-71) та довідкою уточнюючого характеру № 7959, виданою ВАТ "Кам'янець-Подільський завод "Електрон" (а.с.72).

На спірний період роботи позивача з 01.11.1994 року по 04.02.2003 року на посаді електрозварювальника, діяли Списки № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 та постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.

Вказана професія відноситься до вищезазначених списків--Розділ ХХХІ "Загальні професії" (позиція 620).

Отже судом першої інстанції вірно встановлено те, що по досягненню 55 річного віку ОСОБА_2 набув понад 25 років загального стажу та понад 12,6 роки пільгового стажу на посадах віднесених до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Що стосується листа генерального директора ПАТ "Кам'янець-Подільський завод "Електрон" від 15.12.2014 року № 236 про відкликання довідки про уточнюючий характер роботи, виданої ДП "Кам'янець-Подільський завод "Електрон", в якому він посилається як на причину відкликання, запровадження з серпня 1998 року на підприємстві неповного робочого дня/тижня, колегія суддів звертає увагу відповідача на те, що як вбачається зі змісту уточнюючої довідки, в ній відображені періоди роботи позивача до серпня 1998 року, крім того вона не може бути відкликана підприємством, яким не видавалася.

Також суд апеляційної інстанції критично ставиться до посилань відповідача на довідки, видані ПАТ "Кам'янець-Подільський завод "Електрон"№№ 173,177 від 19.08.2014 року про відсутність потреби в проведенні атестації у зв'язку з фактичною відсутністю шкідливого виробництва на підприємстві в зв'язку з запровадженням неповного робочого дня, з огляду на наступне.

Відповідно до п.п.1,2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці (надалі -атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до п. 6 Порядку, атестація робочих місць передбачає установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обгрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Таким чином, висновок про наявність шкідливих умов праці на підприємстві чи їх відсутність, може бути наданий тільки атестаційною комісією і тільки за результатами проведеної атестації. Надання ж такого висновку, неуповноваженою на те особою, з посиланням тільки на ту обставину, що на підприємстві запроваджено неповний робочий день/тиждень, є безпідставним і не може слугувати доказом про відсутність шкідливих умов праці на ньому.

Крім того, як вірно вказано судом першої інстанції, спеціального трудового стажу позивача на посаді електрозварювальника до серпня 1998 року достатньо для призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити на наступне.

Відповідач, на звернення позивача за пенсією в лютому 2014 року, своїм листом від 10.06.2014 року № 7042/05 повідомив позивача про те, що для призначення пенсії на пільгових умовах підприємство повинно видати йому довідку уточнюючу характер роботи, і в разі надання такої довідки його заяву буде розглянуто повторно.

Як вбачається із матеріалів справи, ВАТ "Кам'янець-Подільський завод "Електрон", правонаступником ДП "Кам'янець-Подільський завод "Електрон", в видачі такої довідки позивачу відмовлено.

Відповідно до п.3 ст. 44 Закону 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до п. 35 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N 22-1 (далі Порядок N 22-1) у необхідних випадках посадовими особами територіальних органів Пенсійного фонду України надається допомога щодо одержання відсутніх у особи документів для призначення пенсії.

Відповідно до п.38 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Отже, відповідач у разі виникнення в нього сумнівів щодо записів у трудовій книжці позивача та недостатності у ній відомостей про роботу, був наділений правом витребувати їх, однак цим правом не скористався. Крім того, при зверненні позивача за пенсією (вдруге) не надав останньому допомоги в одержанні відсутніх у нього документів, що відповідно вищевказаних правових норм являється обов'язком відповідача.

Таким чином, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах та наявність підстав для зобов'язання призначити таку пенсію.

Однак, з метою повного захисту порушених прав позивача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що відповідно до вимог ч.1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше 3-х місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до УПФ України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області з заявою про призначення пенсії двічі, а оскільки пенсія йому не була призначена в результаті неправомірних дій відповідача то на думку колегії суддів, днем його звернення за пенсією слід вважати той день коли він звернувся до відповідача з відповідною заявою вперше.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

Курко О. П.