Справа № П/811/1671/14
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2015 рокусправа № П/811/1671/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 червня 2014 року у справі № П/811/1671/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - відповідач), у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати компенсації суми податку на доходи фізичних осіб, що утримана з грошової компенсації за невикористані дні відпусток у 2008 році за 35 діб, у 2009 році - 5 діб, у 2010 році - 10 діб, у 2011 році - 25 діб, у 2012 році - 22 доби, у 2013 році - 26 діб, у 2014 році - 2 доби;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати компенсації суми податку на доходи фізичних осіб, що утримана з одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби;

- зобов'язати відповідача виплатити компенсацію сум податку на доходи фізичних осіб у розмірі 14 508,28 грн., що утримана з грошової компенсації за невикористані дні відпусток;

- зобов'язати відповідача виплатити позивачу компенсацію сум податку на доходи фізичних осіб у розмірі 16 689,09 грн., що утримана з одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 червня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання апеляційної інстанції представники сторін не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 березня 2014 року відповідачем видано наказ №127-0, яким було звільнено з органів податкової міліції в запас (з поставкою на військовий облік) підполковника податкової міліції ОСОБА_1 та наказано виплатити грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та грошову коипенсацію за невикористану відпустку у 2008 році за 35 діб, у 2009 році за 5 діб, у 2010 році за 10 діб, у 2011 році за 25 діб, у 2012 році за 22 доби, у 2013 році за 26 діб, у 2014 році за 2 доби.

В квітні 2014 року позивачу була нарахована грошова компенсація за 125 діб невикористаної відпустки в сумі 84 197,50 грн., з яких було утримано суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 14 508,28 грн.

Разом з тим, компенсація суми податку на доходи з грошової компенсації за невикористану відпустку у розмірі 14 508,28 грн. відповідачем не була виплачена.

Так само, позивачу згідно розрахункових листів за травень та червень 2014 року відповідачем була нарахована одноразова грошова допомога при звільненні у розмірі 85000,00 грн та 16037, 00 грн , з яких було утримано суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 14206,40 грн та 2482,69 грн відповідно. Проте, компенсація суми податку на доходи з грошової допомоги при звільненні позивачу не була виплачена.

З метою врегулювання даного питання в досудовому порядку та встановлення причини нездійснення компенсації податку позивач звернувся до Головного управлінням Міндоходів у Кіровоградській області з відповідною скаргою від 05 травня 2014 року.

Відповідач, розглянувши вказану скаргу, листом від 16 травня 2014 року, відмовив позивачу у виплаті компенсації суми податку на доходи фізичних осіб, що утримана з грошової компенсації за невикористані дні відпусток, посилаючись на пункт 168.5 статті 168 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців належать, серед іншого, одноразова грошова допомога при звільненні зі служби та грошова компенсація за невикористані дні відпусток.

Так, відповідно до статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-Х11 та пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року №393, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Крім того, за змістом статті 83 Кодексу законів про працю України та статті 24 Закону України "Про відпустки" від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

З метою визначення єдиних підходів до принципу застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції ДПА України було видано Наказ від 12 жовтня 2007 року №576 "Про затвердження Методичних рекомендацій", які роз'яснюють порядок виплат особам начальницького складу податкової міліції грошового забезпечення за час хвороби, відпустки, при звільненні, а також при виплаті матеріальної допомоги.

Відповідно до пункту 7 Методичних рекомендацій, особам начальницького складу податкової міліції, які звільняються з органів державної податкової служби, за невикористану відпустку виплачується грошова компенсація.

Пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв'язку з виконанням обов'язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Порядок виплати щомісячної компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового та начальницького складу, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі -Порядок №44), визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу у зв'язку з виконанням ними своїх обов'язків під час проходження служби.

Так, відповідно до пункту 2 Порядку №44, грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця або є особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Держспецзв'язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції.

Відшкодування податку з доходів фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення, фінансуються за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 "Грошове утримання військовослужбовців", тобто за рахунок коштів, які передбачені на грошове утримання (забезпечення) військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу (Наказ Міністерства фінансів України від 12 березня 2012 року № 333 "Про затвердження Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету та Інструкції щодо застосування класифікації кредитування бюджету").

Зі змісту вказаних положень у їх системному зв'язку вбачається, що юридичними фактами, з якими законодавець пов'язує виникнення права особи на компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, є одержання такою особою грошового забезпечення у зв'язку з виконанням своїх обов'язків під час проходження служби та утримання з такого грошового забезпечення податку на доходи фізичних осіб.

З аналізу норм чинного законодавства та встановлених обставин у справі колегія суддів вважає обґрунтованим та вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно не враховано, що виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям при звільненні, до числа яких належав позивач, здійснюється за рахунок фонду грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу, а відтак позивач має право на отримання повної компенсації суми податку на доходи фізичних осіб, що була утримана з одноразової допомоги, у відповідності з п.168.5 ст.168 Податкового кодексу України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач, отримавши одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби, має право на отримання компенсації утриманої суми податку з доходів фізичних осіб.

Мотивація та доводи, наведені у апеляційній скарзі, не дають колегії суддів підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції, а тому рішення суду першої інстанції у даній справі слід залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 червня 2014 року у справі № П/811/1671/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак